ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 8, 2015-06-22 10:30

אברהם נגוסה: בוקר טוב לכל המשתתפים.

אברהם נגוסה: תודה שהגעתם.

אברהם נגוסה: יזמתי את הישיבה הדחופה הזאת במטרה לדחות את המכרזים.

אברהם נגוסה: כיוון שהזמן הוא כל כך צמוד לפתיחת שנת הלימודים, אנחנו מודאגים מאוד שזה יפגע במטרה, יפגע בחינוך של הילדים העולים.

אברהם נגוסה: לכן שני הגופים של האגודה לקידום החינוך, זאת תוכנית נעל"ה וזה מרכז ההיגוי של עולי אתיופיה.

אברהם נגוסה: שתי התוכניות האלה הן תוכניות שאנחנו יודעים שפועלות לקדם את החינוך של הילדים העולים.

אברהם נגוסה: לפי הבדיקות שעשינו, משרד החינוך לא יצא למכרז בזמן.

אברהם נגוסה: מיד נשמע ממשרד החינוך למה משכו כל כך, עד לקראת פתיחת שנת הלימודים.

אברהם נגוסה: לכן אנחנו רוצים גם לשמוע את מנהלי התוכניות שציינתי, וחשוב מאוד שנמצא דרך ביחד, בהידברות, כדי שהתוכניות האלה לא ייפגעו והילדים האלה לא יפסידו.

אברהם נגוסה: למיטב ידיעתי, הילדים שצריכים להגיע לתוכנית נעל"ה, הם כבר מוכנים ויגיעו בספטמבר.

אברהם נגוסה: עכשיו, שהולכים למכרז, אנחנו רואים שתהיה פגיעה רצינית בתוכנית של נעל"ה.

אברהם נגוסה: בשבוע שעבר הוועדה קיימה פגישות וסיור בפעילות של נעל"ה, אם זה בחוות הנוער הציוני, אם זה בבית האולפנא בהר-נוף.

אברהם נגוסה: ראינו את העבודה המסורה והמוצלחת מאוד, כך שהנערים האלו מצליחים בלימודים ועושים עבודה טובה.

אברהם נגוסה: לאור מה שראינו בשטח, ובעקבות מה שאנחנו שומעים עכשיו, שהולכים למכרז, אנחנו מודאגים מאוד.

אברהם נגוסה: לכן אנחנו רוצים לשמוע את שני הצדדים ולהגיע למסקנה, על מנת למצוא ביחד פתרון.

אברהם נגוסה: לא לפגוע בתוכניות, וגם לא לפגוע בילדים העולים.

אברהם נגוסה: מכבד אותנו בנוכחותו שר העלייה והקליטה, זאב אלקין.

אברהם נגוסה: אתמול מונית לעמוד בראש ועדת שרים בענייני עלייה וקליטה, ובשם הוועדה אני מברך אותך על התפקיד הזה.

אברהם נגוסה: כיוון שהשר צריך להגיע לפגישה נוספת, אתן לו את רשות הדיבור ולאחר מכן נמשיך.

אברהם נגוסה: תודה, כבוד השר, שהגעת.

זאב אלקין: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

זאב אלקין: אני מודה לך על האפשרות הזאת.

זאב אלקין: הגעתי לכאן לפני שתכננתי.

זאב אלקין: תכננו ישיבה רצינית כללית, והגעתי לכאן בנוהל חירום ביוזמתי.

זאב אלקין: בדרך כלל שרים לא מרבים להגיע לישיבות הוועדות, אלא אם כן מביאים אותם.

זאב אלקין: אבל הנושא הזה נראה לי דחוף וחשוב ביותר.

זאב אלקין: אני חושב שבכל התחום הזה של קליטה, ועוד יותר בממשק בין חינוך לקליטה, אסור לגשת באיזשהו שטנץ בירוקרטי.

זאב אלקין: זה לא בנייה של עוד כביש ועוד גשר, שאפשר להחליף חברה אחת בחברה אחרת והכול אותו דבר, ואף אחד לא ישים לב להבדל.

זאב אלקין: מדובר על שני פרויקטים חינוכיים מאוד רגישים, גם תוכנית נעל"ה, גם מרכז היגוי.

זאב אלקין: מתוך השניים, את נעל"ה אני מכיר יותר.

זאב אלקין: למען גילוי נאות, הייתי עם המחזור הראשון של הממיינים כשהוקמה התוכנית בשנת 1992.

זאב אלקין: אז ישעיהו גייס אותי.

זאב אלקין: אחי הגיע במחזור הראשון של התוכנית, ואגב זה עשה את שלו, אחר כך כל המשפחה עלתה.

זאב אלקין: אני לא הצלחתי, אבל נעל"ה כן הצליחו, ואחרי שהביאו אותו כבר גם אחותי וכל שאר המשפחה עלו לארץ.

זאב אלקין: עקבתי אחרי התוכנית הזאת במשך הרבה מאוד שנים, ואין ספק שלנהל תוכנית כל כך מורכבת, שלוקחים ילדים למדינה אחרת מההורים שלהם, בגיל שהוא מאוד בעייתי, גיל ההתבגרות, ושמים אותם בתיכון – צריך מומחיות מיוחדת והמון המון ניסיון.

זאב אלקין: לא כל אחד יכול לעשות את זה, וגם לא כל אחד, מוכשר ככל שיהיה, יכול לעשות את זה עכשיו ולהתחיל עוד פעם "להתגלח" על כל הניסיון ועל כל הבעיות ועל כל הטעויות שצבר בזמנו נעל"ה.

זאב אלקין: מתוך כל ההיסטוריה של התוכנית הזאת, לפי מיטב זכרוני, רק פעם אחת הוציאו את זה והעבירו לגוף אחר.

זאב אלקין: זה היה ניסיון קצר טווח שלא הסתיים בהצלחה, ומהר מאוד החזירו את זה לאותה מנהלת נעל"ה.

זאב אלקין: במשך כל השנים האלה במדינת ישראל גוף אחד ניהל את התוכנית, ולכן, מעבר לתאריכים, עצם הרצון לצאת בכל מחיר למכרז, וכל מי שייתן את המחיר הזול הוא זה שיזכה והוא זה שיוביל, מטבעם של המכרזים, אני חושב שזאת תהיה מכה קשה מאוד לכל הנושא של עלייה.

זאב אלקין: סך הכול במסגרת התוכנית כבר עברו משהו כמו 16,000 תלמידים, שמתוכם בדרך כלל בסטטיסטיקה כ-90% נשארים בארץ.

זאב אלקין: זאת אומרת שיש כאן מאגר עלייה מאוד חשוב של הצעירים, והמשפחות של רבים מהם באות אחריהם.

זאב אלקין: לכן המספרים האמיתיים הם הרבה יותר גדולים.

זאב אלקין: זה אחד ממנופי העלייה החשובים שיש בידי ממשלת ישראל.

זאב אלקין: לשחק כאן

זאב אלקין: במשחק בירוקרטי יבש, בואו נעשה מכרז ואולי אחרים יגישו הצעה יותר זולה – אני חושב שזאת טעות גדולה מאוד של מדינת ישראל.

זאב אלקין: לצערי זה לא בסמכות שלנו כמשרד הקליטה.

זאב אלקין: אנחנו אלה שנשלם את המחיר, כי אם חלילה ילכו בכיוון הזה יהיו פחות עולים.

זאב אלקין: אבל סמכות ההחלטה היא של משרד החינוך.

זאב אלקין: אני יכול לעדכן אותך, אדוני היושב-ראש, שפניתי לשר החינוך מיד כשהתעוררה הבעיה, והוא שותף לעמדתי.

זאב אלקין: ההתמודדות היא מול הלחץ של החשב הכללי באוצר.

זאב אלקין: המפתח לדעתי במידה רבה הוא בידיים שלהם.

זאב אלקין: אני חושב שזאת טעות גדולה באופן עקרוני, אבל זאת טעות שבעתיים בסיטואציה שבה אנחנו נמצאים.

זאב אלקין: אתה ציינת את לוחות הזמנים.

זאב אלקין: הגיוס לנעל"ה צריך להתבצע עכשיו.

זאב אלקין: איך בדיוק יתבצע הגיוס כשלא ברור לפי המכרז מי בכלל הולך לנהל את זה?

זאב אלקין: זה כמעט בוודאות ימוטט את כל המסגרת.

זאב אלקין: גם העובדים של נעל"ה – האם הם צריכים לחכות לגמר המכרז, לדעת אם הם עם עבודה או בלי עבודה, אחרי שכבר תיפתח שנת הלימודים?

זאב אלקין: אם מהר מאוד לא יימצא פה פתרון, אז העובדים יעזבו, יחפשו כל אחד את דרכו לקראת שנת הלימודים החדשה, והמערכת לא תהיה מוכנה לחלוטין, גם אם בסוף אותה מנהלת תזכה.

זאב אלקין: ואם היא לא תזכה במכרז המצב יהיה עוד יותר גרוע.

זאב אלקין: כי כמו שאמרתי, הניסיון לדחוק אותם הצדה פעם אחת ולהכניס גוף דווקא מנוסה וגדול לא הוביל לתוצאות טובות, ומהר מאוד החזירו אותם.

זאב אלקין: לכן יש פה נושא דחוף ביותר וקריטי.

זאב אלקין: אני מברך אותך על כך שמהר מאוד נכנסת לעובי הקורה.

זאב אלקין: אני מקווה מאוד שמשרד האוצר ואגף החשב הכללי יגלו הבנה למצב הייחודי הזה.

זאב אלקין: דיברנו עם השר בנט, שלאור המצב המיוחד שיש היום בעלייה והתגברות משמעותית של העלייה, צריך לפתוח פה באיזשהו תהליך של חשיבה מחודשת בינינו לבין משרד החינוך על כל התוכניות שיושבות בממשק הזה בין חינוך לעלייה ולמצוא להן מודל נכון להפעלה.

זאב אלקין: זאת סיבה נוספת בעיני לחכות עם המכרז לפני שנקבל החלטות בינינו, משרד הקליטה ומשרד החינוך, על הממשק החינוך ואיך משתמשים בכלים האלה להגברת העלייה.

זאב אלקין: לכן אני מהבמה הזאת פונה גם למשרד החינוך, אבל אני יודע שהם אתנו, וגם למשרד האוצר, להבין את צו השעה ולתת למערכת לתפקיד כרגיל.

זאב אלקין: ניכנס להידברות משולשת – משרד החינוך, משרד הקליטה ומשרד האוצר – לגבי ההמשך, ונמצא את המודל הנכון, בלי כרגע להיכנס לסוגיה איך צריך להיות המודל.

זאב אלקין: אבל אסור פה לזרוק את התינוק ביחד עם המים.

זאב אלקין: זאת יכולה להיות בכייה לדורות.

זאב אלקין: כמובן, הכינוס הזה של הוועדה באופן דחוף הוא חשוב מאוד, לכן היה לי חשוב לבוא לכאן ולהגיד את הדברים.

זאב אלקין: לצערי אני צריך ללכת לקבינט הדיור.

זאב אלקין: אבל אנשי המשרד יישארו כאן, כולל גם נציגים ישירים של הלשכה שלי כלשכת השר.

זאב אלקין: היועץ הבכיר שלי נמצא פה.

זאב אלקין: אנחנו נפעל בכוחות משותפים למצוא פתרון מהר.

זאב אלקין: אם יהיה צורך, נעלה את זה לוועדת השרים לעלייה וקליטה שהוקמה אתמול.

זאב אלקין: בזמנו זה הגוף שהחליט על הקמת נעל"ה באופן היסטורי וליווה את התוכנית.

זאב אלקין: אם לא יימצא פתרון בדרך של הידברות בין המשרדים, ייתכן שנצטרך לחפש פתרון בוועדת השרים לעלייה וקליטה.

זאב אלקין: תודה רבה לך.

אברהם נגוסה: תודה רבה.

אברהם נגוסה: גם אני מתכוון להצטרף להצעת החוק שתחריג תוכנית חינוכיות בחוק חובת המכרזים.

זאב אלקין: אני חושב שזה נכון מאוד.

זאב אלקין: בזמנו אני כחבר כנסת, יחד עם קבוצה של חברי כנסת, רצינו להוביל את הצעת החוק הזאת.

זאב אלקין: הגיעו להבנות בזמנו עם אגף החשב הכללי באוצר, שלא לקדם את החקיקה, בהנחה שייתנו אפשרות לפתור את הבעיה בדרכים מנהליות.

זאב אלקין: אבל אם לא תימצא דרך מנהלית לפתור את הבעיה, יכול להיות שלא יהיה מנוס אלא לקדם את החקיקה ולהסדיר את זה פעם אחת ולתמיד.

זאב אלקין: אז אני מברך אותך מאוד על המהלך הזה, ואני בוודאי בוועדת שרים לחקיקה אתמוך בכל הכוח בהצעת החוק.

זאב אלקין: תודה רבה.

אברהם נגוסה: תודה רבה, כבוד השר.

אברהם נגוסה: היועצת המשפטית של הוועדה מבקשת להעיר הערה, בבקשה.

<מרב תורג'מן: אני מניחה שאדוני השר ואדוני היושב-ראש התכוונו להתקשרות המשך מכוח תקנות חובת המכרזים.

<מרב תורג'מן: הרי ברור לכולנו שהתשתית המשפטית לכל המכרז עם נעל"ה היא דיני המכרזים.

<מרב תורג'מן: השאלה היא אם באמת הפתרון שחושבים עליו כאן עומד בתנאי התקנות, ואת זה צריך לבדוק.

<מרב תורג'מן: התקנות קובעות שהתקשרות המשך בתנאים זהים לתנאי התקשרות ראשונה או מיטיבים עם המזמין בנסיבות שבהן השמירה על האחידות נדרשת מטעמי חיסכון ויעילות.

<מרב תורג'מן: אני מוכרחה להגיד שאני מתקשה למצוא את טעמי החיסכון.

<מרב תורג'מן: אבל צריך לבדוק באמת מהם טעמי היעילות.

<ישעיהו יחיאלי: חיסכון בנפשות.

זאב אלקין: טעמי היעילות הם מאוד פשוטים, גברתי היועצת המשפטית.

זאב אלקין: או שיהיו עולים או שלא יהיו עולים.

זאב אלקין: זה מה שעומד כאן על כף המאזניים.

<מרב תורג'מן: בוודאי.

<מרב תורג'מן: אלא שהמשרד הרלוונטי צריך לבחון את התשתית העובדתית לאותו מכרז.

זאב אלקין: נכון.

זאב אלקין: אבל החלטה על הקמת נעל"ה התקבלה לא רק על-ידי משרד החינוך לבדו, היא התקבלה על-ידי ועדת שרים לעלייה וקליטה.

זאב אלקין: משרד הקליטה היה שותף מלא להחלטה.

זאב אלקין: הוא גם שותף במימון בדרכים כאלה ואחרות, הן של התוכנית והן של המשך הקליטה של הבוגרים כאן.

זאב אלקין: לכן אני מניח שלדעתנו המקצועית צריך להיות משקל בהחלטה הזאת מה עושים עם התוכנית.

<דוד מהרט: קליטת עלייה נכונה גם חוסכת כסף למדינה בסופו של דבר.

אברהם נגוסה: מטרת הדיון היום היא לא להתערב בעניין חובת המכרזים.

אברהם נגוסה: יש חוק של חובת המכרזים.

אברהם נגוסה: אבל לאור העובדה שהבאת המכרזים צמודה לפתיחת שנת הלימודים, אנחנו חוששים מאוד שעכשיו להיכנס למכרזים זה יפגע במטרות, וגם יפגע בתוכניות החינוכיות.

אברהם נגוסה: לכן אני חושב שהמטרה שלנו היא לראות איך אנחנו דוחים את המכרזים האלו לפחות לשנה, כדי שלא נפגע בתוכנית.

אברהם נגוסה: כי בספטמבר מתחילה שנת הלימודים, ואיך אפשר להתחיל עכשיו במהלך של המכרזים?

יואל רזבוזוב: חייבים לדחות, אבל גם לטפל בעניין הזה, כי זה גם היה בכנסת הקודמת.

אברהם נגוסה: יש הצעת חוק, ובזה נטפל.

אברהם נגוסה: מונחים לפנינו שני מכתבים של שני פרופסורים, שיש להם ניסיון בתוכניות האלו.

אברהם נגוסה: אתם יכולים לקרוא ולראות את הדברים.

אברהם נגוסה: האחד הוא פרופ' משה ויגדור, שהיה מנכ"ל הסוכנות היהודית, שמכיר את התוכנית נעל"ה, ופרופ' יוליה מירסקי מאוניברסיטת בן-גוריון.

אברהם נגוסה: אבל חשוב היום להתמקד במובן של התגברות על מנת לא לפגוע בתוכניות הקיימות, הן בתוכנית נעל"ה והן במרכז ההיגוי של עולי אתיופיה.

זאב אלקין: אדוני היושב-ראש, אני מודה לך על ההזדמנות לבוא לכאן ועל המאמץ.

אברהם נגוסה: תודה רבה.

אברהם נגוסה: יושב-ראש הוועד המנהל של האגודה לקידום החינוך, מר יוסי אשכנזי, ייתן לנו סקירה על התוכניות האלה.

<יוסי אשכנזי: תודה.

<יוסי אשכנזי: אני יושב-ראש הוועדה המנהל של האגודה לקידום החינוך מזה כעשור שנים.

<יוסי אשכנזי: אני גם בוגר המפעל הראשון, לפני כ-55 שנה, של המוסד המרכזי, ספינת הדגל של האגודה, שזה בית-הספר בויאר.

<יוסי אשכנזי: מאז שהוקמה האגודה ועד לא מזמן היא הייתה הזרוע הביצועית של משרד החינוכית, בבחינת "נעשה ונשמע".

<יוסי אשכנזי: המשרד היה נותן הנחיות, ואנחנו היינו מבצעים.

<יוסי אשכנזי: במסגרת הזאת הוקמו מוסדות וניהלנו פרויקטים רחבי היקף.

<יוסי אשכנזי: ביניהם שני הפרויקטים שהם נשוא הדיון שלנו היום, תוכנית נעל"ה ומרכז ההיגוי.

<יוסי אשכנזי: הכוונה להוציא אותם למכרז לאחר שמעל שני עשורים הם מנוהלים בהצלחה וללא טענות, במיוחד לנוכח העובדה שאנחנו עומדים שלושה חודשים לפני תחילת שנת הלימודים, תהיה מעשה שעלול להמיט אסון על הפרויקטים האלו, כי יכול להיות שמי שיזכה בהם לא יוכל להרים את הכפפה ולעמוד בנטל המשימות הכבדות הללו.

<יוסי אשכנזי: למי שאיננו יודע, לפני כחמש שנים האגודה הפסידה פרויקט שאותו היא ניהלה במשך 25 שנה, ואלה היו המכינות הקדם-אקדמיות, בשם המכרוז, וספק אם מה שקורה היום בפרויקטים הללו זה מה שהאגודה עשתה.

<יוסי אשכנזי: כלומר, הגוף שזכה במכרז היה גוף עסקי כלכלי, והשיקולים לבחירתו היו כלכליים, תוך התעלמות ממה שהאגודה השיגה במהלך חצי יובל שנים שבו היא ניהלה את הפרויקט הזה.

<יוסי אשכנזי: אנחנו רק יכולים לראות כיצד פרויקט כל כך חשוב איבד גובה וכמעט הגיע לפני הקרקע.

<יוסי אשכנזי: זה החשש שעומד לנגד הוועד המנהל של האגודה עכשיו, כשעולה הדיון הזה שוב.

<יוסי אשכנזי: יהיה דיון בנפרד האם לפטור פרויקטים חינוכיים מחובת המכרזים, אבל בוודאי בעת הזו לצאת למכרז זאת תהיה טעות קשה.

<יוסי אשכנזי: חבריי ירחיבו את הדיבור על הנזקים הפיסיים והמעשיים שעלולים להיגרם לשני הפרויקטים, אם אכן התוכנית הזאת תצא אל הפועל.

<יוסי אשכנזי: אבל מה שאני מפציר בחברי הכנסת הוא לשקול היטב אם יש מקום עתה להוציא את שני הפרויקטים האלו למכרזים.

<יוסי אשכנזי: אבל אנחנו מתבוננים על כל התהליך בדאגה רבה.

<ליאור אבבה: יש תאריך למכרז?

<יוסי אשכנזי: יש כוונה.

<ליאור אבבה: יש כוונה, אבל אין תאריך.

<יעל פריש: המכרז של נעל"ה באוויר והצעות אמורות להיות מוגשות עד ה-9 ביולי.

<ליאור אבבה: ומרכז ההיגוי?

<עליזה שרייר: עוד לא יצא.

<עליזה שרייר: אנחנו בישורת האחרונה לפני פרסום.

אברהם נגוסה: מנכ"ל האגודה לקידום החינוך, מר איתן מורן, בבקשה.

<איתן מורן: תודה, אדוני היושב-ראש.

<איתן מורן: כפי שיוסי, יושב-ראש האגודה, סקר, האגודה נוסדה על-ידי משרד החינוך לפני למעלה מ-50 שנה על מנת להוות זרוע ביצועית של המשרד לתמיכה בתלמידים מרקעים מוחלשים, על מנת לחברם למעגל הראשוני והמרכזי של החברה הישראלית באמצעות חינוך למצוינות, לימודית וערכית.

<איתן מורן: מאז, אדוני היושב-ראש, האגודה עושה את זה בדבקות ובנאמנות, עם למעלה מ-30,000 בוגרים שמצויים בשדרה המרכזית של החברה הישראלית.

<איתן מורן: אם צריך לגעת בגופם של פרויקטים, ויפה עלינו קביעת חז"ל "יהללך זר ולא פיך", אז יש דוח של רשויות חיצוניות, דוח של ראמ"ה, שמהלל את עבודת מרכז ההיגוי ביחס לפרויקטים אחרים שפועלים עבור קהילות אחרות, ופרויקט נעל"ה, העיד שר כאן בפני הוועדה.

<איתן מורן: אני נמצא כאן בעיקר עבור ההון האנושי של האגודה לקידום החינוך.

<איתן מורן: אדוני היושב-ראש, לאגודה לקידום החינוך אין דבר מלבד אנשיה.

<איתן מורן: האגודה פועלת בסביבות חינוכיות שבהן מתחנכים למעלה מ-30,000 חניכים, והיא עושה את זה עם אנשים שבחרו אז, ובוחרים כל יום מחדש, לעסוק בזה.

<איתן מורן: זאת השליחות החינוכית שלהם, זאת ההתמקצעות שלהם, זה מה שהם יודעים לעשות.

<איתן מורן: אנחנו באנו לכאן בעקבות סכנה לגורלם של שני פרויקטים חינוכיים, שבהם יש התמחות גדולה, התמקצעות גדולה, השקעה גם של המדינה.

<איתן מורן: האגודה לקידום החינוך לא פועלת בחלל ריק, היא פועלת כתף אל כתף יחד עם יובליו השונים של משרד החינוך וארגונים רבים בארץ ובעולם.

<איתן מורן: כל מי שמפעיל והקים מערכות חינוכיות רחבות היקף, שיקום אחד שיגיד לי שהוא יודע לעשות את זה בחודש.

<איתן מורן: שיקומו שניים שיגידו לי שהם יודעים לעשות את זה בחודשיים.

<איתן מורן: אלה פרויקטים שצברו התנסות של שנים רבות, של שכלולים, של מתודולוגיות, של שני מנהלים מהמצוינים שאני מכיר.

<איתן מורן: במובן הזה אינני אלא קצה ציפורן זרתם, גם של דוד מהרט וגם של ישעיהו יחיאלי, ושיקום אחד שיסתור את דבריי.

<איתן מורן: אנשים שמשקיעים ימים ולילות למען קהילות המוצא שלהם, אם זה קהילות העולים בכל רחבי התפוצות, שאותה מנהל ישעיהו, ואם זה קהילת "ביתא ישראל" שאותה מוביל דוד מהרט.

<איתן מורן: המכרזים הם מכרזים, וזה ברור.

<איתן מורן: לנו אין שום עניין לאתגר את מערכת החוק במדינת ישראל, אבל החוק כידוע הוא חוק כללי.

<איתן מורן: וגם לחוק כללי בדרך כלל יש יוצאים מן הכלל.

<איתן מורן: המחוקק חשב על זה.

<איתן מורן: הזכירה את זה היועצת המשפטית, עד תום התקשרות המשך, מטעמי יעילות.

<איתן מורן: אני בוגר חוקים של לימודים כלכליים כאלה ואחרים, ובמדעי ההפרטה יש כלל ברור שנקרא "המרוץ לתחתית".

<איתן מורן: איך מתרחש המרוץ לתחתית, אדוני היושב-ראש?

<איתן מורן: באמצעות חיסכון בעלויות השכר, באמצעות פגיעה בתנאי העובדים, באמצעות העברה של עובדים מהמעגל הראשוני למעגל המשני.

<איתן מורן: לזה באגודה לקידום החינוך אנחנו לא נסכים.

<איתן מורן: אנחנו לא נעסיק עובדים בשעות, אנחנו לא נעסיק אותם בעשרה חודשי פעילות.

<איתן מורן: אנחנו נעסיק אותם כמו אנשי חינוך במדינת ישראל, שצמודים לשנת הלימודים.

<איתן מורן: אני מבקש להיות פה למאה עובדי חינוך שלא יודעים מה יקרה אתם ב-1 בספטמבר.

<איתן מורן: הם, משפחותיהם, ובכל הנוגע למרכז ההיגוי המודלים שהם מהווים לאלפי תלמידים.

<איתן מורן: מה נעשה אתם?

<איתן מורן: נגיד להם שהם עובדי חברת כוח-אדם?

<איתן מורן: נתנהג כמו חברה כלכלית, שצריכה להוציא בעוד חודש מכתבי פיטורים לכולם כדי להגן על עצמנו מחשיפות?

<איתן מורן: אלה מושגים ששייכים לעולם העסקי.

<איתן מורן: הם לא שייכים לעולם החינוכי, ואני בטוח שנציגת האוצר שיושבת כאן מבינה את זה היטב.

<איתן מורן: היא מבינה שהפה שאסר הוא הפה שיכול להתיר.

<איתן מורן: כשעלה חשש לגורל מרכז ההיגוי, אדוני היושב-ראש, בדרך כלל באווירה כזאת של מכרזים גם נוצרת איזושהי חשדנות מיותרת ומרעילה.

<איתן מורן: כדי לנקות את עצמנו מכל חשש וחשד, אם היה כזה, תמכנו ביוזמת שר החינוך הקודם, הרב שי פירון, להעביר את מרכז ההיגוי על עובדיו כיחידה שיש לה זהות ארגונית, שיש לה ידע נצבר.

<איתן מורן: זאת לא סחורה, להעביר אותה לאחריות משרד החינוך.

<איתן מורן: אם היינו גוף מסחרי בוודאי היו לנו שיקולים אחרים.

<איתן מורן: אנחנו מבקשים ממך, אדוני היושב-ראש, לפעול, ואני מקווה שגם נציגי הממונים על הנושא של החרגות מכרזים או פטור מהתקשרות המשך, או כל נתיב אחר שיכול להיסלל כדי למנוע פגיעה קשה בפרויקטים האלה ובעשרות העובדים שעובדים שם.

<ליאור אבבה: כמה זמן קיים מרכז ההיגוי?

<איתן מורן: מרכז ההיגוי קיים כ-20 שנה.

<ליאור אבבה: רק היום נזכרתם להכניס אותו למשרד החינוך?

<ליאור אבבה: איפה הייתם עד היום?

<איתן מורן: אדוני, משרד החינוך ביקש מהאגודה לקידום החינוך להקים את הפרויקט עבורו.

<איתן מורן: עשינו את זה עבור משרד החינוך לבקשת שר החינוך, וצריך לזכור שטרם העידן שפשה, שמשום מה הפך להיות מציאות.

<איתן מורן: הוא לא חייב להיות מציאות.

<ליאור אבבה: אם היינו עושים את זה עד היום, אולי היינו פותרים את הבעיה.

<איתן מורן: לעולם לא מאוחר.

<איתן מורן: יתרה מזאת, העברנו הצעה מרחיקת לכת לשר החינוך הנכנס, נפתלי בנט, שאומר שאנחנו מוכנים להכשיר את כל עובדי מרכז ההיגוי כעובדי הוראה.

<איתן מורן: כי נציגי משרד החינוך אמרו שהם לא יכולים לקלוט אלא מורים.

<איתן מורן: האגודה לקידום החינוך תגייס מיליונים, מתוך אחריות לעובדים שלה, כדי להכשיר אותם כמורים שיוכלו להיקלט במערכות החינוך בתפקידים השונים שעניינם קליטת עלייה.

<איתן מורן: אז אנחנו לא נזכרים, אנחנו עובדים, אנחנו מבצעי מדיניות חינוכית.

<איתן מורן: לא פלא שלא שמעת עלינו, אנחנו פשוט עסוקים בעבודה חינוכית ביום ובלילה.

<איתן מורן: אדוני היושב-ראש, אני מקווה מאוד שקריאתך וקריאתנו תישמע.

<איתן מורן: תודה רבה.

אברהם נגוסה: תודה רבה.

אברהם נגוסה: עליזה שרייר, מפקחת כוללת תוכנית נעל"ה.

<עליזה שרייר: אני מהמנהל לחינוך התיישבותי.

<עליזה שרייר: אני מפקחת על תוכנית נעל"ה מזה כשנה ורבע.

<עליזה שרייר: המכרז אכן יצא בעת הזאת.

<עליזה שרייר: בשל מורכבות המכרז, לקח לנו יותר זמן להוציא אותו לאוויר.

<עליזה שרייר: בשנים עברו, עד כמה שידוע לי, היה פטור ממכרז.

<עליזה שרייר: לכן הקפדנו מאוד מאוד לפני הוצאתו של המכרז.

<מרב תורג'מן: פטור ממכרז מאילו טעמים?

<עליזה שרייר: אני לא הייתי בתפקיד אז.

<עליזה שרייר: אני לא יודעת.

<עליזה שרייר: בשל מורכבות המכרז לקח לנו הרבה מאוד זמן עד שהוא יצא לאוויר.

<עליזה שרייר: אכן הוא יצא, ועד ה-9 ביולי ניתן להגיש מועמדויות.

מרדכי יוגב: זה היה בגלל המורכבות ובגלל המקצועיות והייחודיות, אז זה קיבל נוהל של ספק יחיד.

<עליזה שרייר: נתבקשנו על-ידי החשבות להוציא את המכרז הזה, ובאמת פעלנו.

<עליזה שרייר: זה לקח פרק זמן בשל המורכבות הזאת והוא יצא לאוויר.

אברהם נגוסה: תודה רבה.

אברהם נגוסה: מר ישעיהו יחיאלי, ראש מנהלת נעל"ה.

<ישעיהו יחיאלי: תודה לך, היושב-ראש, ותודה גם למנהלת הוועדה וצוותה, ששמעו על הבעיה וזימנו את הדיון הזה כמעט מהיום למחר.

<ישעיהו יחיאלי: מי כמוך, יושב-ראש הוועדה, שישב הרבה שנים בחלק הזה של השולחן, יודע שהוועדה הזאת היא הבית למצוקות העולים כולם, לפני עלייתם, לקראת עלייתם ובתהליך קליטתם.

<ישעיהו יחיאלי: ועכשיו, כשעברת מכאן לשם, בוודאי תאפשר אכסניה לכל סוגיה חשובה בתפוצות, בעלייה ובקליטה.

<ישעיהו יחיאלי: כמו שכבר אמרתי כאן, נשמח לדיון נפרד על נעל"ה.

<ישעיהו יחיאלי: זה לא הדיון היום.

<ישעיהו יחיאלי: הדיון היום, כפי שהבנו את כותרתו וגם מדברי הפתיחה שלך, איננו על חובת המכרזים.

<ישעיהו יחיאלי: הדיון היום הוא על העיתוי של מכרז נעל"ה.

<ישעיהו יחיאלי: המכרז הזה היה מוכן לפרסום במרס 2013, בעת ששר החינוך הקודם, הרב שי פירון, נכנס לתפקידו.

<ישעיהו יחיאלי: כשהוא שמע על כך הוא הורה למנכ"לית לעצור את המכרז, כדי ללמוד את הנושא ולחשוב על חלופות אפשריות.

<ישעיהו יחיאלי: אז היה ערב פסח, והוא סבר שזה מאוחר מדי לצאת למכרז על שנת הלימודים הבאה.

<ישעיהו יחיאלי: אני רוצה להעיר הערה סמנטית.

<ישעיהו יחיאלי: האגודה לקידום החינוך, כפי שאמרו קודמיי, הוקמה על-ידי משרד החינוך לפני יובל שנים בהבנה שלא כל דבר המשרד יכול לעשות לבדו.

<ישעיהו יחיאלי: הוא צריך גופים ציבוריים שיעשו את זה עבורו.

<ישעיהו יחיאלי: אני באגודה ותיק מאוד, משנת 1977.

<ישעיהו יחיאלי: מהיותנו זרוע ביצוע של משרד החינוך, הפכנו לספק או קבלן.

<ישעיהו יחיאלי: מאיפה הביאו את המושגים האלה?

<ישעיהו יחיאלי: ממתי יש קבלנים בחינוך?

<ישעיהו יחיאלי: במכרז הנוכחי, שכפי שאמרתי כבר היה מוכן לפרסום ב-2013, נושא המכרז היה הפעלת תוכנית נעל"ה.

<ישעיהו יחיאלי: הפעם שודרגנו, או יותר נמוך, שונמכנו.

<ישעיהו יחיאלי: אנחנו כבר לא מפעילי תוכנית נעל"ה, אנחנו מתבקשים לתת שירותים להפעלת תוכנית נעל"ה.

<ישעיהו יחיאלי: עברנו מהסלון לשירותים.

<ישעיהו יחיאלי: הרעיון של השר פירון היה להלאים אותנו, כפי שהזכיר קודמי.

<ישעיהו יחיאלי: לקחת את מנהלת נעל"ה, להכניס אותה כפי שהיא לתוך המנהל לחינוך התיישבותי.

<ישעיהו יחיאלי: אמרתי לו שזה רעיון ממש מדהים, איך לא חשבו על זה קודם?

<ישעיהו יחיאלי: בגילי המתקדם להפוך להיות עובד מדינה, אני רואה את זה ככבוד.

<ישעיהו יחיאלי: אבל לא סתם לא חשבו על זה קודם.

<ישעיהו יחיאלי: כאשר הוקמנו ב-92' מכוח החלטת ממשלה, הוקמנו באגודה לקידום החינוך, ולא בתוך משרד החינוך.

<ישעיהו יחיאלי: מפני שמנכ"ל המשרד דאז הבין שעובדי משרד החינוך לא יכולים לנהל תוכנית כמו נעל"ה, שדורשת גמישות ארגונית, יכולת להטיס אדם או ילד מהיום למחר, ויושבת כאן עליזה המפקחת שיכולה לספר לוועדה מה עבר עליה כשהיא הייתה צריכה לנסוע בשליחות המנהל לאוקראינה, וכמה ועדות ואישורים וטופס טיולים היה צריך לאשר עד שהואילו לאשר לה את הנסיעה, והאישור הגיע כשהיא כבר הייתה באוקראינה.

<ישעיהו יחיאלי: אני מקווה שלא נענשת על זה.

<עליזה שרייר: הייתי בשדה, אם לדייק.

<ישעיהו יחיאלי: אנחנו הטסנו השנה מאה איש למשימות הסברה ומיון.

<ישעיהו יחיאלי: מאה איש היו צריכים לעבור ועדת נסיעות של משרד החינוך.

<ישעיהו יחיאלי: תן את זה שלושה חודשים מראש, תגיד בדיוק לאן אתה נוסע, באיזה יום תהיה באיזו עיר.

<ישעיהו יחיאלי: מי יכול לעבוד כך?

<ישעיהו יחיאלי: שלא לדבר על זה, שהמשימה המרכזית שלנו היא להיות תחליף להורים של ילדים.

<ישעיהו יחיאלי: הורים של ילדים לא עובדים לפי שעות, והורה של ילד הוא זמין בשבילו ביום ובלילה.

<ישעיהו יחיאלי: וכבר ב-92', כשעוד בקושי היו פלאפונים בארץ, לכל עובד של מנהלת נעל"ה היה פלאפון, וכל ילד נעל"ה ידע את מספרי הטלפונים שלנו.

<ישעיהו יחיאלי: הוא יכול היה להתקשר אלינו בכל עת ובכל שעה.

<ישעיהו יחיאלי: ואני אומר כשומר שבת, שבעה ימים בשבוע, וגם אני נאלצתי במקרים מסוימים להרים טלפון בשבת.

<ישעיהו יחיאלי: כך הורים מתייחסים לילדיהם.

<ישעיהו יחיאלי: אנחנו לא קבלנים ואנחנו לא ספקים.

<ישעיהו יחיאלי: אמרתי לשר פירון: אני מברך על הרעיון שלך, אני חושב שאין לו שום סיכוי.

<ישעיהו יחיאלי: שום נציבות שירות המדינה לא תיתן לך להכניס 20 תקנים חדשים לתוך משרד החינוך.

<ישעיהו יחיאלי: אבל הוא אמר: אני שר חדש, תן לי.

<ישעיהו יחיאלי: בבקשה.

<ישעיהו יחיאלי: אז הוא פנה לחשבת הכללית, ומתוך זה קיבלנו פטור לשנת תשע"ג.

<ישעיהו יחיאלי: אבל אמרה החשבת הכללית: צאו בקול קורא, אולי יש עוד ארגונים.

<ישעיהו יחיאלי: רעיון טוב.

<ישעיהו יחיאלי: יצאו בקול קורא, אף אחד לא קם.

<ישעיהו יחיאלי: קיבלנו ספק יחיד.

<ישעיהו יחיאלי: אבל כשקיבלנו ספק יחיד אמרה החשבת הכללית: תעשו קול קורא עוד פעם, אולי הפעם יבואו.

<ישעיהו יחיאלי: הפעם באו.

<ישעיהו יחיאלי: אני מבקש לעיין יחד אתכם במסמך ועדת הפטור של אגף החשב הכללי, שנמצא באינטרנט.

<ישעיהו יחיאלי: אני מבקש לעיין יחד אתכם בפטור שניתן לנו לשנת הלימודים הנוכחית, תשע"ה.

<ישעיהו יחיאלי: אני מפנה את תשומת לבכם לתאריך הדיון, 14 בספטמבר.

<ישעיהו יחיאלי: שבועיים אחרי פתיחת שנת הלימודים.

<ישעיהו יחיאלי: בעצם היינו אמורים להיות מפוטרים ב-31 ביולי שקדם לו.

<ישעיהו יחיאלי: איתן ויוסי, באחריות ובסיכון כלכלי לאגודה, לא פיטרו אותם.

<ישעיהו יחיאלי: האמינו שזה יסתדר.

<ישעיהו יחיאלי: הדבר הבא, ועדת המכרזים שביקשה את הפטור דנה בבקשה הזאת ב-4 באוגוסט.

<ישעיהו יחיאלי: שאלת איפה היינו עד היום.

<ישעיהו יחיאלי: הדיון מתחיל ב-4 באוגוסט.

<ישעיהו יחיאלי: לקח שבועיים עד שזה הגיע לוועדת הפטור.

<ישעיהו יחיאלי: אנחנו בדור המיילים.

<ישעיהו יחיאלי: מ-4 באוגוסט הגענו ל-18 באוגוסט.

<ישעיהו יחיאלי: ביקשו השלמות כאלה ואחרות והגיעו לדיון ב-14 בספטמבר.

<ישעיהו יחיאלי: אנחנו מורגלים בזה, הפטור הקודם ניתן ב-18 בספטמבר, וזה שלפניו, לשם שינוי, ניתן ביוני.

<ישעיהו יחיאלי: כי צריך לומר, ויש לי כאן הטבלה המפרטת, אנחנו בפטור ממכרז משנת 2001.

<ישעיהו יחיאלי: מה היה עד אז?

<ישעיהו יחיאלי: זכינו פעם אחת במכרז, כי אף אחד לא בא נגדנו, ופעמיים המכרז בוטל, כי באה נגדנו הצעה זולה של חברה מסחרית המוכרת היטב למשרד החינוך, בהיקפים של מאות מיליוני שקלים.

<ישעיהו יחיאלי: היא גם החברה שלקחה את המכינות הקדם-אקדמיות והביאה אותן עד הלום.

<ישעיהו יחיאלי: אבל מאחר שהיא לא יכולה לבוא למכרז לבד, היא הביאה אתה עמותה מוכרת בחינוך הפנימייתי.

<ישעיהו יחיאלי: אני רוצה לעבור יחד אתכם לסעיף מספר 2: "ההתקשרות עם האגודה נעשית במסגרת התקשרות בפטור ממכרז מאז תחילת הפרויקט ב-92'.

<ישעיהו יחיאלי: " טעות בידיכם, חברים יקרים, ממש לא.

<ישעיהו יחיאלי: בשנת 92' החליטה הממשלה שמי שיפעיל את הפרויקט יהיה האגודה לקידום החינוך.

<ישעיהו יחיאלי: אולי היא לא נהגה כחוק, גברתי היועצת המשפטית, אינני יודע.

<ישעיהו יחיאלי: אני לא משפטן.

<ישעיהו יחיאלי: אבל חוק המכרזים כבר היה, והממשלה החליטה שתעשה את זה האגודה לקידום החינוך, וטעמיה עמה.

<ישעיהו יחיאלי: מנכ"ל משרד החינוך דאז, זבולון אורלב, החליט שמקומנו באגודה לקידום החינוך.

<ישעיהו יחיאלי: ולמה דווקא שם, שמעתם מחבריי.

<ישעיהו יחיאלי: כעבור שנתיים, בשנת 94', נסגרה מנהלת נעל"ה באגודה לקידום החינוך, וכולנו הלכנו הביתה.

<ישעיהו יחיאלי: הזכיר את זה השר אלקין.

<ישעיהו יחיאלי: התוכנית הועברה לאחריות עליית הנוער בסוכנות היהודית.

<ישעיהו יחיאלי: עשו העברת בעלות.

<ישעיהו יחיאלי: הוא כבר אמר מה קרה אז, לא אאריך בעניין הזה.

<ישעיהו יחיאלי: ב-97', כאשר עליית הנוער עברה לתוך משרד החינוך, והאגף לחינוך התיישבותי הפך להיות המנהל לחינוך התיישבותי פנימייתי ועליית הנוער, קראו לנו חזרה.

<ישעיהו יחיאלי: כולנו היינו כבר במקומות אחרים.

<ישעיהו יחיאלי: אני עבדתי שלוש שנים בתפקיד מאוד מכובד, הייתי סגן ראש מועצה אזורית גוש-עציון.

<ישעיהו יחיאלי: נבחרתי בבחירות.

<ישעיהו יחיאלי: וכל חבריי מצאו להם תפקידים אחרים.

<ישעיהו יחיאלי: אבל קראו לנו לדגל, ובאנו כולנו חזרה.

<ישעיהו יחיאלי: כולנו עזבנו את העבודות שלנו, כי האהבה שלנו לנעל"ה היא אהבה שאינה תלויה בדבר.

<ישעיהו יחיאלי: בוודאי שאיננו קבלנים.

<ישעיהו יחיאלי: אני לא מכיר קבלנים שמתנהגים כך.

<ישעיהו יחיאלי: אבל אז, כאשר מנכ"ל משרד החינוך ביקש מהאגודה לקידום החינוך שייקחו חזרה את מנהלת נעל"ה, אמרה לו היועצת המשפטית: אדוני, אתה לא יכול.

<ישעיהו יחיאלי: יש חוק חובת המכרזים.

<ישעיהו יחיאלי: הוא אמר: בבקשה, תעשו מכרז.

<ישעיהו יחיאלי: עשו מכרז.

<ישעיהו יחיאלי: המכרז בוטל בגלל פער בלתי סביר בין ההצעות.

<ישעיהו יחיאלי: שמעתם על זה?

<ישעיהו יחיאלי: באה מולנו חברה שהציעה הצעה שבפרק אחד של המכרז הייתה זולה מאתנו פי עשרה.

<ישעיהו יחיאלי: מה היה הפרק הזה?

<ישעיהו יחיאלי: מיון התלמידים בחו"ל.

<ישעיהו יחיאלי: אנחנו שולחים צוותי מיון.

<ישעיהו יחיאלי: כרגע כשאנחנו מדברים פה, ארבעה צוותי מיון שלנו יושבים עכשיו בפריס, בניו-יורק, ברוסיה ובאוקראינה, ועוד ארבעה צוותים יצאו בשבוע הבא לצרפת, לארגנטינה, לברזיל ולחלק המזרחי של ברית-המועצות.

<ישעיהו יחיאלי: כל האנשים האלה הם עובדי מנהלת נעל"ה, הם לא אומרים להורים מילה על כך שיכול להיות מצב שעד ה-1 בספטמבר אנחנו לא נהיה פה.

<ישעיהו יחיאלי: הם מתנהגים בממלכתיות ואומרים: אנחנו אחראים, אנחנו נקבל את הילדים שלכם.

<ישעיהו יחיאלי: והם אומרים דבר שאולי עלול להתברר כלא אמת.

<ישעיהו יחיאלי: אבל לפעמים צריך לשנות מפני דרכי שלום.

<ישעיהו יחיאלי: הרעיון שלהם היה: למה ניקח פסיכולוגים מישראל?

<ישעיהו יחיאלי: ניקח פסיכולוגים מקומיים.

<ישעיהו יחיאלי: נשלם לפסיכולוגים ברוסיה ובאוקראינה, שאגב המדינה שלנו בכלל לא מכירה בהם כפסיכולוגים, והם יעשו את המיון.

<ישעיהו יחיאלי: יהיה הרבה יותר זול.

<ישעיהו יחיאלי: וזה עבר את הקריטריונים של משרד החינוך.

<ישעיהו יחיאלי: זה היה בסדר גמור.

<ישעיהו יחיאלי: אבל אנחנו עשינו קצת רעש, כמו שאנחנו יודעים כשצריך, וביטלו את המכרז ונתנו לנו פטור.

<ישעיהו יחיאלי: שנה לאחר מכן, מכרז שני.

<ישעיהו יחיאלי: זכינו.

<ישעיהו יחיאלי: למה?

<ישעיהו יחיאלי: כי היינו לבד.

<ישעיהו יחיאלי: שלוש שנים היה לנו שקט.

<ישעיהו יחיאלי: הגענו למכרז השלישי, אותו דבר.

<ישעיהו יחיאלי: אודך כי עניתני.

<ישעיהו יחיאלי: שוב אותה חברה, שוב אותו ארגון בחינוך הפנימייתי, באים יחד מולנו בהצעה יותר זולה.

<ישעיהו יחיאלי: המכרז בוטל.

<ישעיהו יחיאלי: ומאז, שנה אחרי שנה, אנחנו בפטור.

<ישעיהו יחיאלי: לכן פתיחתו של סעיף 2 לא נכונה.

<ישעיהו יחיאלי: סעיף 4 מתאר את היענות החשבת הכללית לפניית שר החינוך לתת לו אפשרות לבחון אפשרות להקים את מנהלת נעל"ה כיחידה במשרד.

<ישעיהו יחיאלי: כבר הזכרתי, קיבלנו פטור לשנה.

<ישעיהו יחיאלי: באמת תודה למבקש ותודה לזאת שנענתה.

<ישעיהו יחיאלי: סעיף 7.

<ישעיהו יחיאלי: הזכירו כאן את יוזמת החקיקה, שהתחיל אותה חבר הכנסת אורלב בכנסת ה-18 והמשיך אותה חבר הכנסת מצנע בכנסת ה-19.

<ישעיהו יחיאלי: היום התבשרנו שחבר הכנסת ניסן סלומינסקי, יושב-ראש ועדת החוקה, יתחיל ביוזמה מחדש.

<ישעיהו יחיאלי: כבוד היושב-ראש כבר הודיע מראש שהוא מצטרף אליו, כנ"ל חבר הכנסת יוגב וכנ"ל חברי כנסת נוספים.

<ישעיהו יחיאלי: ליוזמה של אורלב ושל מצנע חתמו 30 חברי כנסת מכל סיעות הבית.

<ישעיהו יחיאלי: אני לא מכיר הרבה נושאים שאפשר לשים שם ביחד את החרדים, את כל סיעות הבית וגם את הרשימה המשותפת בגלגולה הקודם.

<ישעיהו יחיאלי: גם שני חברי כנסת של המגזר הערבי חתמו על זה, לא בשביל נעל"ה אלא בשביל ארגונים אחרים שהיו יכולים ליהנות מאותו חוק.

<ישעיהו יחיאלי: אמרו החברות הנכבדות היושבות כאן: עזבו חקיקה, נביא לכם פתרון אחר.

<ישעיהו יחיאלי: מה הפתרון?

<ישעיהו יחיאלי: חלק מהארגונים יקבלו ספק יחיד, חלק מהארגונים ילכו למכרז סגור.

<ישעיהו יחיאלי: שאלתי למה אנחנו לא ספק יחיד – כי מישהו אמר שגם הוא יכול.

אברהם נגוסה: אתה יכול להסביר מה זה מכרז סגור?

<ישעיהו יחיאלי: אני לא משפטן, יושבות פה משפטניות טובות ממני.

<ישעיהו יחיאלי: מכרז פתוח הוא פתוח באוויר.

<ישעיהו יחיאלי: כל מי שרוצה בארץ יכול לגשת.

<ישעיהו יחיאלי: מכרז סגור פירושו, המשרד עושה רשימת ארגונים, פונה אליהם וכל אחד מהם מוזמן לגשת למכרז, לפי תנאי סף.

<ישעיהו יחיאלי: הוא צריך לעמוד בתנאי סף.

<ישעיהו יחיאלי: מה תנאי הסף במכרז נעל"ה?

<ישעיהו יחיאלי: אם יש לך בעלות על שני בתי-ספר שיש להם פנימייה, אתה יכול להפעיל את נעל"ה בארץ ובעולם.

<ישעיהו יחיאלי: זה תנאי הסף.

<ישעיהו יחיאלי: אין יותר.

<ישעיהו יחיאלי: לא היקף כספי, לא כמה עובדים אתה הולך להעסיק ואיך אתה הולך להעסיק אותם.

<ישעיהו יחיאלי: את זה תכתוב במחיר.

<ישעיהו יחיאלי: אם יש לך שני בתי-ספר, אתה יכול לנהל את נעל"ה בארץ ובעולם מהיום למחר.

<מרב תורג'מן: יש הגדרה בתקנות חובת המכרזים למכרז סגור.

<מרב תורג'מן: זה מכרז שבו הפנייה לקבל הצעות מופנית לספקים מסוימים בלבד, לפי תקנה 4.

<מרב תורג'מן: יש הוראות כאן לעניין הפנייה לאותם ספקים.

<מרב תורג'מן: יש תנאים.

<ישעיהו יחיאלי: אני רוצה לעבור לסעיף 8.

<ישעיהו יחיאלי: בסעיף 8 קבעה ועדת הפטור לוח זמנים למכרז הנוכחי.

<ישעיהו יחיאלי: שימו לב, פרסום עד אוקטובר 2014, קביעת זוכה עד דצמבר 2014, תחילת התקשרות בלעדית עם הזוכה החדש ב-1 בספטמבר.

<ישעיהו יחיאלי: זה הגיוני?

<ישעיהו יחיאלי: בסעיף 2 – אני לא יודע איך 2 מגיע אחרי 8 באגף החשב הכללי – דורשים שבשל אופי התקשרות זו, המתבטאת במשך הזמן בו מתקשר המנהל עם האגודה לקידום החינוך וייחודיות חלק מהשירותים שבה, במידה ויזכה ספק חדש תידרש תקופת חפיפה מסודרת וממושכת לפני שניתן יהיה להתקשר עמו בלבד.

<ישעיהו יחיאלי: ספרו לי איך זה קורה בין ה-10 באוגוסט ל-1 בספטמבר, כשכולנו בחופשה דרך אגב.

<ישעיהו יחיאלי: לדברי חשב המנהלת, זה לא אנחנו, במכתבו מיום 27 באוגוסט לרפרנטורה, החשב הכללי, חפיפה זו תשולב בתוכן המכרז ותתומחר.

<ישעיהו יחיאלי: המדינה מוכנה לשלם מאות אלפי שקלים לגוף החדש שיזכה במכרז על מנת שהוא יעמוד ערוך ומוכן ב-1 בספטמבר.

<ישעיהו יחיאלי: כל הכבוד ליעילות ולמוכנות לשים על זה מאות אלפי שקלים במקביל אלינו.

<ישעיהו יחיאלי: לבסוף אני מפנה אתכם לסעיף 10.

<ישעיהו יחיאלי: המשך ההתקשרות הנו בתנאים זהים להתקשרות הראשונה.

<ישעיהו יחיאלי: מה משמעות הסעיף הזה?

<ישעיהו יחיאלי: שמ-2007 ועד היום אנחנו עובדים באותם מחירים.

<ישעיהו יחיאלי: שמונה שנים לא מעדכנים את המחירים.

<ישעיהו יחיאלי: גם מי שאינו כלכלן מבין שהמשמעות היא הורדת רמת השירות.

<ישעיהו יחיאלי: אי-אפשר אחרת.

<ישעיהו יחיאלי: אנחנו לא יודעים לחולל נסים.

<ישעיהו יחיאלי: איך קרה שמכרז שהיה מוכן לכאורה ב-2013 מתפרסם ב-26 במאי 2015?

<ישעיהו יחיאלי: כמה ימים אחרי ששר החינוך החדש נכנס, ואת עמדתו שמעתם מהשר אלקין, וכמה ימים לפני שצריך להודיע לעובדי חינוך ב-31 במאי שהם מסיימים את עבודתם.

<ישעיהו יחיאלי: חמישה ימים קודם מתפרסם מכרז.

<ישעיהו יחיאלי: אז יענו לכם מיד: אתם לא עובדי חינוך, אתם עובדי קבלן.

<ישעיהו יחיאלי: לעובדי קבלן מספיק 30 יום מראש.

<ישעיהו יחיאלי: חברים יקרים, אני בעולם החינוך מגיל 22.

<ישעיהו יחיאלי: אני בן 65.

<ישעיהו יחיאלי: אני לא איש חינוך?

<ישעיהו יחיאלי: לא מגיע לי לדעת ב-31 במאי איפה אני עובד בשנה הבאה?

<ישעיהו יחיאלי: למה, כי אני ספק?

<ישעיהו יחיאלי: קבלן?

<ישעיהו יחיאלי: אני רוצה לומר בצד החיובי למה המכרז התעכב, ואני ארחיב בנקודה שאמרה עליזה.

<ישעיהו יחיאלי: בינתיים התחלף מנהל במנהל החינוך ההתיישבותי, וכשהוא הסתכל במכרז הקודם, של 2013, קצת חשכו עיניו.

<ישעיהו יחיאלי: כי הוא מכיר טוב את נעל"ה מתפקידו הקודם, והוא הבין שזה לא מכרז טוב וצריך לשפר אותו.

<ישעיהו יחיאלי: ואני אומר לטובת אנשי משרד החינוך – הנה, אני יודע גם להגיד מילים טובות – המכרז של 2015 הוא הרבה יותר טוב מהמכרז של 2013.

<ישעיהו יחיאלי: לכן אני לא דן פה בתכניו, אני דן רק בעיתוי שלו.

<ישעיהו יחיאלי: בחודשים האחרונים שאלתי פעם אחר פעם למה המכרז מתעכב.

<ישעיהו יחיאלי: מה התשובה שקיבלתי?

<ישעיהו יחיאלי: מתעכב בייעוץ המשפטי, מתעכב בחשבות, או שניהם ביחד.

<ישעיהו יחיאלי: וכך הגענו ל-26 במאי.

<ישעיהו יחיאלי: מה קורה ב-26 במאי?

<ישעיהו יחיאלי: מה קורה היום, ב-22 ביוני?

<ישעיהו יחיאלי: כל ילדי נעל"ה יצאו לחופשה.

<ישעיהו יחיאלי: לא אמרנו להם: המלווים, הפסיכולוגים, כל אלה שמטפלים בכם, יכול להיות שלא תראו אותם כשתחזרו.

<ישעיהו יחיאלי: כי אם היינו אומרים להם את זה, אולי היה קורה משהו.

<ישעיהו יחיאלי: צוותי המיון נוסעים כרגיל.

<ישעיהו יחיאלי: אף דבר לא בוטל.

<ישעיהו יחיאלי: הזכירו כאן את משה ויגדור.

<ישעיהו יחיאלי: אם קראתם את מכתבו, שימו לב שהוא מספר על ביקורו של החשב הכללי, פרופ' ירון זליכה, בנעל"ה.

<ישעיהו יחיאלי: זה היחידי מאגף החשב הכללי לאורך כל השנים שהסכים לבוא לבקר, לראות במה מדובר, מעבר לניירת.

<ישעיהו יחיאלי: והוא השתכנע שזה לא רלוונטי הטכניקה הזאת.

<ישעיהו יחיאלי: הוא אמר: הפתרון שלכם הוא ספק יחיד.

<ישעיהו יחיאלי: אני זוכר את זה כמו עכשיו, יש לי תמונות.

<ישעיהו יחיאלי: שאלתי את ירון זליכה: האם היית מוכן לשלוח את ילדך ללמוד במדינה אחרת שבה יבחרו את הפסיכולוג שיטפל בו, אם הוא יהיה צריך, לפי הממעט במחיר?

<ישעיהו יחיאלי: האם אתם מוכנים שנגיד היום להורים בכל העולם: הגוף שיטפל בילדים שלכם ייקבע לפי כסף?

<ישעיהו יחיאלי: כי המכרז של 2015 – ואני אומר לזכותכם, עליזה, ותמסרי בבקשה לבני ולכל מי שעסק בזה – לקחתם את שיטת העבודה של מנהלת נעל"ה כפי שהיא ושמתם אותה בתוך המכרז.

<ישעיהו יחיאלי: זה לא היה ב-2013.

<ישעיהו יחיאלי: כל הכבוד לכם שאימצתם את דרך העבודה שלנו, פורמאלית.

<ישעיהו יחיאלי: לא פורמאלית, אני יודע מה אתם חושבים.

<ישעיהו יחיאלי: עכשיו אתם מוכנים שיבוא גוף אחר ויגיד: מנהלת נעל"ה עושה את זה בשמונה מיליון, אנחנו נעשה בשבעה.

<ישעיהו יחיאלי: ואמרתי לכם, ואמרתי לעמותות שמתעניינות במכרז: כל מי שיבוא מולנו יזכה.

<ישעיהו יחיאלי: כי הוא בוודאות, מחוסר ידיעה, יגיש הצעה יותר נמוכה.

<ישעיהו יחיאלי: עכשיו תגידו לי אתם.

<ישעיהו יחיאלי: אנחנו פוגשים עכשיו 1,200 זוגות הורים ב-40 מדינות בעולם.

<ישעיהו יחיאלי: זה מה שאנחנו צריכים לספר להם, שמדינת ישראל עומדת לבחור במי שיטפל בילדים שלהם לפי הממעט במחיר.

<ישעיהו יחיאלי: אני הייתי מסמיק מבושה.

<ישעיהו יחיאלי: אנחנו כבר השקענו מאות שעות בכתיבת המכרז הזה, כי אנחנו צריכים להיות מוכנים לכל מצב כדי להגיש אותו ב-9 ביולי, במועד.

<ישעיהו יחיאלי: שבועיים קודם אנחנו נגיש שאלות שיש לנו על המכרז, כפי שמתחייב על-פי החוק.

<ישעיהו יחיאלי: אני רוצה שתראו את הדף האחרון, מה נותן לנו את הרוח הזאת בשביל לבוא לכאן שנה אחרי שנה ולהילחם על הזכות לנהל את נעל"ה.

<ישעיהו יחיאלי: האחד זה אידיאולוגיה.

<ישעיהו יחיאלי: אנחנו מאמינים בתהליך קיבוץ גלויות.

<ישעיהו יחיאלי: אגב, הזכיר השר אלקין את ארצות המוצא.

<ישעיהו יחיאלי: ארץ המוצא שלי לא קיימת בנעל"ה.

<ישעיהו יחיאלי: אני נולדתי בארץ, וההורים שלי בפולין.

<ישעיהו יחיאלי: משם אין כבר יהודים להביא לארץ.

<ישעיהו יחיאלי: יש לכם פה דוגמה מהמכרז ב-2001, כאשר הגשנו מכרז והיינו צריכים להביא המלצות.

<ישעיהו יחיאלי: זאת רשימת הממליצים עלינו ב-2001.

<ישעיהו יחיאלי: תקראו רק את השמות ואת התפקידים.

<ישעיהו יחיאלי: אני כבר מודיע לכם, במכרז החדש הרשימה הרבה יותר גדולה והרבה יותר צבעונית.

<ישעיהו יחיאלי: יהיה לכם מעניין לראות שם את כל שרי החינוך הקודמים, שרי הקליטה הקודמים, מנכ"לים לשעבר של משרד החינוך, מנכ"לים לשעבר של משרד הקליטה, אחת מהן יושבת כאן, מנכ"לי הסוכנות היהודית.

<ישעיהו יחיאלי: כולם בעדנו.

<ישעיהו יחיאלי: ועל זה אתם מוכנים להעמיד מולנו את מי שייתן הצעה יותר זולה?

<ישעיהו יחיאלי: תודה רבה.

אברהם נגוסה: תודה רבה.

אברהם נגוסה: יש לנו כבוד שמשתתפת בדיון הזה מנכ"לית משרד הקליטה לשעבר, שלומית כנען.

אברהם נגוסה: אני מכיר כעולה חדש וגם כפעיל את פעילותך המסורה למען משרד הקליטה.

אברהם נגוסה: נשמח לשמוע ממך.

<שלומית כנען: אני רוצה לספר לכם חוויה שאני עברתי בהקשר של נעל"ה, ואחרי זה לעבור ולדבר על מרכז ההיגוי ליוצאי אתיופיה.

<שלומית כנען: כשהייתי מנכ"לית משרד הקליטה נשלחתי בשלב מסוים לברית-המועצות לשעבר, אוקראינה, ובין השאר הלכתי לבקר בבתים של יהודים שעדיין היו שם והתלבטו בנושא העלייה.

<שלומית כנען: כשנכנסתי לאחד הבתים, עם כל הדירות הקטנות וכל מה שיש בחיים היהודיים שהיו בזמנו, נפלה על צווארי סבתא זקנה אחת ואמרה לי כך: הנכד שלי נמצא בתוכנית בארץ בשם תוכנית נעל"ה.

<שלומית כנען: אני כבר לא אראה אותו.

<שלומית כנען: כוחותיי לעלות לא קיימים כבר, והחלום שהיה לי לעלות לישראל במשך השנים עבר אליו והוא עשה את העלייה.

<שלומית כנען: את יכולה להבטיח לי שאתם מטפלים בו טוב בארץ-ישראל?

<שלומית כנען: אני מודה שנחנקתי מדמעות כשהיא דיברה, גם עכשיו, ואמרתי: במאת האחוזים, על אחריותי, הילד ימצא את הבית בארץ החדשה, את השפה, את מקומו, ואני מאמינה שגם הוריו וגם את תבואו.

<שלומית כנען: לימים הם הגיעו, כל המשפחה.

<שלומית כנען: את הסיפור הזה אני מספרת כדי להבהיר מה זה נעל"ה בשביל כל מי שנפגש ברגע זה או אחר בשאלת קליטת העלייה.

<שלומית כנען: בגדול נאמרו פה הרבה דברים.

<שלומית כנען: יש פה רשימה נכבדה מאוד של אנשים, שכולם בלי פניות ובלי שייכות, לא פוליטית ולא אידיאולוגית ולא כלום, עקבו אחרי התוכנית הזאת, ראו את התוכנית הזאת ומברכים עליה.

<שלומית כנען: יצאו כל כך הרבה דוחות, כל כך הרבה נחקרים על התוכנית ועל התוצאות שלה, שהיד צריכה לרעוד למי שיחתום ויעיז להעביר תוכנית כזאת לממעיט במחיר.

<שלומית כנען: ולא שנימוקי החשבות ואנשי האוצר זרים לי, כשאתה חי במדינה ואתה משתדל לצמצם בתקציבים ובצורכי ציבור.

<שלומית כנען: אבל יש דברים שחייבים לשקול בקנה מידה אחר, ותוכנית נעל"ה בראשותו של ישעיהו היא הדבר הזה.

<שלומית כנען: עד כאן לגבי נעל"ה.

<שלומית כנען: חשוב לי לומר לגבי מרכז ההיגוי ליוצאי אתיופיה.

<שלומית כנען: אני יודעת, כבוד היושב-ראש, שבחכמה רבה אמרת: בואו נתמקד בזמן הקצר שנוצר.

<שלומית כנען: אבל לי חשוב להגיד מהמקום שאני מתבוננת, ואני מלווה את קהילת יוצאי אתיופיה עוד מלפני ימיי במשרד הקליטה.

<שלומית כנען: אני עבדתי בקרנות שונים, נציגה של תורמים מחו"ל, ומתחילת העלייה אני מלווה פרויקטים ותוכניות שונות של יוצאי אתיופיה, נפעמת מהכישרונות שלהם, מהיכולות שלהם, מהעשייה הנהדרת שלהם.

<שלומית כנען: ואני שואלת את עצמי בכנות, ואני פונה לאנשי משרד החינוך, ואם היה נוכח כאן חברי זאב אלקין הייתי שואלת גם אותו: למה יוצאי אתיופיה, שעובדים במרכז ההיגוי בראשותו דוד מהרט, וגם הם זוכים לשבחים ולחוות דעת יוצאות מן הכלל לאורך כל הזמן, לא נקלטו עדיין בתוך משרד החינוך כעובדי המשרד?

<שלומית כנען: הקבוצה הזאת, שמונה 70 אנשים מוכשרים, כולם עם ניסיון.

<שלומית כנען: בזמנו באחת הקרנות שהייתי מימנו את הקורס הראשון למגשרים.

<שלומית כנען: כל הצוות שעובד שם עבר את הקורסים, צבר ניסיון, עושה עבודה בלתי רגילה בניסיון לשלב ילדים ומשפחותיהם בקהילה ובבתי-ספר.

<שלומית כנען: למה הם לא רשאים להיות עובדים מן המניין של משרד החינוך?

<שלומית כנען: למה הם צריכים כל שנה להתחנן על מקומם כעובדי קבלן?

<שלומית כנען: אני יודעת שזה לא נושא הדיון.

<שלומית כנען: כבוד היושב-ראש, מתוך דאגה להגיע לתוצאות, העמיד את נושא הדיון, ובצדק.

<שלומית כנען: אבל חשוב לי להגיד, שבשיתוף פעולה האגודה הרימה כאן מפעל אדיר.

<שלומית כנען: לטענה שעובדי המשרד צריכים להיות מורים או עם רקע של עובדי הוראה, היא אומרת: האגודה מוכנה לקחת על עצמה, בתוכנית שתימשך בין שלוש לחמש שנים, אולי פחות, להכשיר את כולם שיעמדו בתנאים וייקלטו בתוך המערכת החינוכית של מדינת ישראל.

<שלומית כנען: אני לא רואה שום נימוק עלי אדמות לא לעשות את זה.

<שלומית כנען: כולנו מבינים היום, לא רק על רקע המחאה של יוצאי אתיופיה, כל מי שמכיר את האוכלוסייה הזאת יודע כמה הם משתדלים להשתלב, כמה הם רוצים להיות חלק מאתנו.

<שלומית כנען: אלפי הסטודנטים שלהם, שזה ציבור שאין כמותו, רוצה להיות חלק מהחברה הזאת, רוצה להיות כאחד האדם.

<שלומית כנען: למה צריך בכלל את העניין הזה שהם יעבדו כקבוצה נפרדת שתלויה באחראים על קליטה?

<שלומית כנען: מה זה קשור?

<שלומית כנען: הם אנשים מוכשרים, בעלי יכולות להשתלב בתוך המשרד.

<שלומית כנען: סליחה שדיברתי קצת ברגשנות.

טלי פלוסקוב: להפך.

<ליאור אבבה: להפך.

<ליאור אבבה: דברים מאוד טובים.

<ליאור אבבה: כל הכבוד.

<שלומית כנען: תודה.

<שלומית כנען: אני מלווה שנים את שתי האוכלוסיות האלה ואני אומרת: עשו הכול לשמור עליהם, ובצורה הנכונה והמכובדת שמתחייבת.

<שלומית כנען: תודה.

אברהם נגוסה: אנחנו מודים לך מאוד.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: אנחנו רוצים עכשיו לשמוע מהאוצר.

אברהם נגוסה: יעל פריש, בבקשה.

<יעל פריש: אני מנהלת תחום חינוך רווחה ותמיכות באגף החשב הכללי במשרד האוצר.

<יעל פריש: אני אתחיל בגילוי נאות, בייחוד אחרי שאמרו שהחשב הכללי לא ביקר בנעל"ה.

<יעל פריש: לי יש סנטימנטים מאוד חזקים לנעל"ה.

<יעל פריש: בשירותי הצבאי פיקדתי בקורס שקראו לו "דביר" בזמנו, במחווה אלון, שהוא קורס שיועד לבוגרי נעל"ה.

<יעל פריש: הוא היה קורס לזהות ציונית ויהודית.

<יעל פריש: ליווינו אותם בתהליך הגיור.

<יעל פריש: עד היום אני בקשר עם חלק מהחיילים.

<יעל פריש: אז להגיד שאת ההיכרות ואת הסנטימנטים לנעל"ה אין בחשב הכללי זה לא נכון.

<ישעיהו יחיאלי: אני שמח להודות בטעותי.

<איתן מורן: אנחנו שמחים להזמין אותך בכובעך הנוכחי, כחשבת כללית.

<ישעיהו יחיאלי: אגב, יש באגף שלכם יעל שהיא בוגרת נעל"ה.

<יעל פריש: יכול להיות.

<יעל פריש: בוגרי נעל"ה אכן הגיעו למקומות מאוד יפים.

<יעל פריש: יעידו על זה חייליי.

<יעל פריש: אני חושבת שאף אחד באגף החשב הכללי במשרד האוצר, במשרדי הממשלה, לא חושב ששני הפרויקטים המדוברים לא חשובים, ולכן השאלה אם הפרויקטים האלה יתקיימו או לא יתקיימו היא בכלל לא על הפרק.

<יעל פריש: ברור לכולם שהפרויקטים האלה צריכים להתקיים.

<יעל פריש: השאלה היא מה המתכונת הנכונה שבה הם יתקיימו.

<יעל פריש: גם אם נעל"ה יעבור לגוף אחר, פעילותו לא תופסק.

<יעל פריש: בתקווה שיגיעו ילדים לארץ.

<איתן מורן: אדוני היושב-ראש, האם זו סחורה?

<איתן מורן: האם אפשר להפריט גם את אגף החשב הכללי עצמו ולדבר בכזה ביטחון שאפשר לקחת פרויקט חינוכי כאילו זה חפץ ולהעביר אותו מיד ליד?

<איתן מורן: למה במערכת החינוך אף אחד לא חושב להפריט בית-ספר?

אברהם נגוסה: שמענו אותך, וכולם שמעו אותך בשקט.

אברהם נגוסה: אף אחד לא הפריע לך.

<איתן מורן: אדוני, זה להפוך אותנו לשקופים ולחסרי זהות.

אברהם נגוסה: הבנו.

אברהם נגוסה: המסר ברור.

<איתן מורן: אני לא שלך עדיין.

<איתן מורן: יש לי ההכשרה שלי ואת מה שעברתי בחיים, ישעיהו גם כן וכל 25 עובדיו, 70 המגשרים.

אברהם נגוסה: אתה לא ברשות דיבור.

אברהם נגוסה: יש לה רשות דיבור, תן לה.

אברהם נגוסה: אנחנו צריכים לשמוע את שני הצדדים, לא רק צד אחד.

<איתן מורן: אני מתנצל.

<יעל פריש: אני חושבת שהייתה פה הקשבה מלאה של הצד הממשלתי במשך כל השעה האחרונה.

<יעל פריש: כבר כמה שנים שסוגיית נעל"ה עומדת על הפרק באגף החשב הכללי ובמשרד האוצר, ואנחנו מנסים לחשוב איך הכי נכון להפעיל אותה.

<יעל פריש: כולנו מכירים את חוק חובת המכרזים ואנחנו כפופים לו, ותחת מגבלות החוק אנחנו מנסים לראות איך הכי נכון לעשות גם פרויקטים חינוכיים.

<יעל פריש: בשנת 2012, ופה אעמיד את ישעיהו על טעותו, יצא המנהל לחינוך התיישבותי ב-RFI, בתהליך של קול קורא לבדוק אילו ספקים יכולים לקיים את השירות, והיו הצעות נוספות מעבר לאגודה לקידום החינוך.

<ישעיהו יחיאלי: אמרתי את זה.

<יעל פריש: לכן באמת הוחלט להוציא את הפרויקט הזה למכרז.

<יעל פריש: כמו כל שירות אחר שניתן לממשלה, אנחנו חושבים שיש עוד ספקים שיכולים לתת את השירות ויכולים לעשות את זה טוב באותה מידה.

<יעל פריש: אחד מהדברים שעליהם דיברת, שהמחיר לא עלה משנת 2007, מכרז יכול לפתור.

<יעל פריש: כל ספק יגיד באמת את העלות הנכונה של הפרויקט עבורו, יתמחר אותה נכון, ואם שמונה מיליון זה התמחור הלא נכון אז התמחור יכול להשתפר במכרז וזה יכול להועיל לכל הצדדים הנוגעים בדבר.

<ישעיהו יחיאלי: ספרי את זה לחשב המנהל לחינוך התיישבות בהזדמנות.

<יעל פריש: כיוון שבאמת היו עוד הצעות שנענו ל-RFI ב-2012 הוחלט לצאת למכרז.

<יעל פריש: השתלשלות האירועים תוארה פה, אני לא אחזור עליה.

<יעל פריש: בשנת 2013 באמת הייתה הצעת חוק לתת פטור לשירותי חינוך ייחודיים.

<יעל פריש: הדיון עלה בכמה ועדות חינוך ויחד הגענו להסכמה, ביחד עם כל חברי הכנסת שהעלו את ההצעה, ונתנו את האפשרות לצאת למכרז סגור.

<יעל פריש: קודם קראו מה זה אומר מכרז סגור, קצת אפשט את זה.

<יעל פריש: מכרז סגור משמעותו שאנחנו מכירים בכך שהמשרד מכיר את השטח טוב מאוד, כל יחידה מקצועית מכירה את השטח של כל נושא שאתו היא מתעסקת, ולכן היא יודעת מי הספקים האפשריים שיכולים לספק את השירות.

<יעל פריש: אין הכוונה פה לצאת במכרז פומבי לכל מי שרוצה לתת את השירות, אלא למכרז יש היד החופשית לפנות ספציפית לגורמים שבעיניו יודעים ויכולים לספק את השירות וביניהם לעשות את התחרות.

<יעל פריש: ההוראה הזאת הייתה אמורה לתת מענה לכמה טענות שעלו כאן.

<יעל פריש: קודם כל, דובר פה על גופים עסקיים לעומת מלכ"רים.

<יעל פריש: אז גם פה מכרז סגור פותר את הבעיה הזאת.

<ישעיהו יחיאלי: טעות.

<יעל פריש: אתה בוחר מי המציעים.

<ישעיהו יחיאלי: עובדה שבחרו גוף עסקי.

<יעל פריש: אז לא הייתה ההוראה.

<ישעיהו יחיאלי: עכשיו, במכרז של נעל"ה.

<יעל פריש: עוד לא בחרו אף אחד.

<ישעיהו יחיאלי: באמת?

<ישעיהו יחיאלי: אל תגידי לא בחרו.

<ישעיהו יחיאלי: פנו לעשרה גופים, אחד מהם הוא גוף עסקי.

<יעל פריש: יכול להיות.

<יעל פריש: אבל זו החלטה של המשרד.

<יעל פריש: יכול להיות שבמכרז הנוכחי הם החליטו שיש גוף עסקי שיכול לתת את השירות.

<יעל פריש: אבל זו החלטה של המשרד אם לצאת, והוא יכול לבחור את הגופים.

<יעל פריש: הוא יכול היה באותה מידה לבחור אותם כולם מלכ"רים.

<יעל פריש: אם הוא בחר לפנות גם לגוף עסקי, כנראה שהוא חשב שהגוף העסקי הזה ראוי ובעלות חינוך ראויה, מתפקדת, שיש לה תוצאות טובות.

<יעל פריש: לכן המשרד ידע למי הוא פונה.

<יעל פריש: פה בכלל החשב הכללי לא מתערב בשיקולי המשרד, זה לגמרי שיקוליו.

<יעל פריש: בנוסף הוא יכול לקבוע את הפרמטרים, יחס איכות-מחיר במכרז, ואז לא לתת למחיר להשתלט.

<יעל פריש: כולם דיברו על התייעלות כלכלית.

<יעל פריש: אני לא חושבת בכלל שהסיבה לצאת למכרז היא בהכרח התייעלות כלכלית.

<יעל פריש: יש הרבה התייעלויות אחרות שיכולות לצאת מריענון הספקים בשטח.

<יעל פריש: יכול להיות לזה אפילו ריענון פדגוגי וחינוכי.

<יעל פריש: הכול עניין של הסתכלות.

<יעל פריש: המשרד מכיר את השטח, ידע למי לפנות, ידע אילו ספקים הוא בוחר.

<יעל פריש: החשב הכללי לא נכנס לשיקוליו.

<יעל פריש: אנחנו משתדלים מאוד לא להתערב בדברים כאלה של המשרד, ואני חושבת שיצא מכרז ראוי.

<יעל פריש: הנקודה האחרונה שבה אנחנו מדברים היא על לוחות הזמנים.

<יעל פריש: כפי שאתם רואים בהחלטה של ועדת הפטור במשרד האוצר, מבחינת החשב הכללי לוחות הזמנים היו אמורים להיות אחרים והמכרז לא היה אמור להיות מפורסם במאי.

<יעל פריש: אין ספק שהמשרד פה התעכב, אבל מדובר על מכרז שכבר עומד באוויר.

<יעל פריש: אני מניחה שמרבית הגופים כבר עשו את העבודה על הגשת ההצעות שאמורות להיות מוגשות ב-9 ביולי, ולכן היום לבטל מכרז באוויר זה דבר שהוא מאוד לא ראוי.

<יעל פריש: את הטענות על העיכוב, כפי שגם אנחנו העלינו אל מול המשרד, אני מניחה שכל הגורמים יכולים להעלות.

<יעל פריש: היו סיבות כאלה ואחרות, אבל אני לא בטוחה שאם ניתן פטור לשנה הבאה נגיע למקום שהמכרז יפורסם בתחילת שנה הבאה לקראת תשע"ז.

<יעל פריש: כולנו רואים פה את הלכי הרוח ואת הניסיון כל שנה להביא אותנו לנקודת הקצה, לתת פטור לשירות ולא להוציא אותו למכרז.

<יעל פריש: זה דבר שאנחנו כחשב כללי לא מסכימים לו, ומ-2012 אנחנו מתנים כל פטור ביציאה למכרז, וכך יהיה.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: חברי הכנסת רוצים להתייחס למה ששמעו עד עכשיו, ולאחר מכן נמשיך.

אברהם נגוסה: חבר הכנסת יוגב, בבקשה.

מרדכי יוגב: אני רוצה לומר כמה דברים בקצרה, גם משום שאנחנו נדרשים ללכת למקומות נוספים.

מרדכי יוגב: כחבר בוועדות מקבילות, חינוך שהיו בה כמה דיונים חשובים היום וחוץ וביטחון, החלטתי להיות כאן היום, משום שיש לי מעט היכרות מניסיון חיי, ואני מניח שגם לחברתי חברת הכנסת טלי, גם עם הנוער העולה מיהדות אתיופיה וגם עם הנוער העולה מנעל"ה, גם כמזכ"ל בני-עקיבא לשעבר וגם בצבא כ-23 שנה כמפקדם של אנשים משם ומשם.

מרדכי יוגב: שמענו פה דברים מרגשים.

מרדכי יוגב: דברים ענייניים מהשר שפתח ואמר את הדברים גם כנוגע בהם אישית, ודברים מרגשים גם ממנהל תוכניות נעל"ה או מנהל מרכז ההיגוי, וגם מהמנכ"לית.

מרדכי יוגב: אני מודה שגם אני עמדתי על סף דמעות כשסיפרת את הסיפור שלך.

מרדכי יוגב: אנשי האוצר, אני מכבד אתכם, אבל לא ייתכן שהחוק היבש יעמוד מול זה.

מרדכי יוגב: אצלי הדמעות מנצחות, במיוחד כשהן באות מנקודה אמיתית.

מרדכי יוגב: אני ממליץ גם כיושב בראשות ועדות משנה בכנסת הקודמת, המלצתי אז לרפרנטים של האוצר בהחלטות מסוימות שישובו ויבקרו בפרויקטים ויראו אותם מקרוב בטרם דנים עליהם במציאות של חוק יבש.

מרדכי יוגב: במציאות הזאת שמכרז של נעל"ה באוויר והמכרז של ועדת ההיגוי בדרך, אני מכיר גם מניהולי במקומות מסוימים, ימצאו את הדרך המשפטית לעכב את זה ולהעביר את זה בוודאי לאחריות של המשרדים הרלוונטיים – החינוך, שאני מבין שהוא בראש, האוצר, העלייה והקליטה – לדיון מחודש לקראת שנה הבאה.

מרדכי יוגב: אני לא נבהל.

מרדכי יוגב: בתוך זה אני אומר, כהמלצה לוועדה, שתבחן את התהליך שבעיתוי הנוכחי הוא בוודאי יכול להיות הרסני.

מרדכי יוגב: מדובר פה בפרויקט נעל"ה כרגע.

מרדכי יוגב: אני מבין שהשני הוא יותר קל לדחייה.

מרדכי יוגב: אבל אני חושב ששניהם עשויים כאחד כרגע.

מרדכי יוגב: האם נכון בעתיד את מרכז ההיגוי להכניס לתוך משרד החינוך?

מרדכי יוגב: זה דורש בחינה.

מרדכי יוגב: אין לי הכלים לבדוק את זה.

מרדכי יוגב: בחינה שתחייב את משרד החינוך בתיאום עם המשרדים האחרים לבחון אותה בתהליך עד כחצי שנה, כדי שהיא תהיה בזמן לגבי השנה הבאה.

מרדכי יוגב: אבל כרגע לדחות.

מרדכי יוגב: בעניין המכרז שבאוויר, אני אומר פה ליועצת המשפטית של הוועדה.

מרדכי יוגב: אני מכיר מכרזים באוויר שדחינו.

מרדכי יוגב: הייתי יושב-ראש ועדת מכרזים במשך חמש שנים במועצה האזורית מטה בנימין ובעצמי ניהלתי מכרזים בשני דירקטוריונים, לא אפרט כרגע יותר.

מרדכי יוגב: דחינו גם מכרזים באוויר.

מרדכי יוגב: הגדול שבכולם הוא המכרז לבניית בית הכנסת "החורבה".

מרדכי יוגב: היו קבלנים לא ראויים לבנות אותו, בעשרות מיליונים.

מרדכי יוגב: הוא היה באוויר וכמעט היה זוכה.

מרדכי יוגב: באמצעות עורכת-דין דחינו אותו בצורה חוקית וראויה, ללא שום בעיה משפטית.

מרדכי יוגב: כי רצינו שיהיו שם קבלנים גדולים וראויים לבנות פרויקט כזה.

<יעל פריש: בשביל זה צריך לראות את ההצעות ולראות אם הן ראויות או לא.

<יעל פריש: ואת זה נדע ב-9 ביולי.

מרדכי יוגב: אני אומר שגם משפטית יש דרכים, ואני חושב שהוועדה צריכה לראות שבשנה הקרובה לא ייפגע אף ילד שהוא כבר ממש באוויר, או הוא יודע שהוא יגיע או הוא יודע שהוא חוזר.

מרדכי יוגב: אנחנו יודעים גם מה עושים חודשי הקיץ, ולעתים כל שנה מתחילים אותה מחדש.

מרדכי יוגב: פשוט שהמעבר פוגע בכמה עשרות מהילדים הללו, אין לי ספק בזה.

מרדכי יוגב: אני מכיר מעברים בחינוך.

מרדכי יוגב: אני רוצה להמליץ יותר מזה.

מרדכי יוגב: להמליץ שבאמת יהיה פה נוהל של ספק יחיד לכמה שנים והדבר ייבחן באופן קריטריוני ובאופן פשוט.

מרדכי יוגב: משום שמדובר פה בדבר ייחודי.

מרדכי יוגב: גם בזה היה לי ניסיון, אומנם בתוך רשות מוניציפלית, שאנחנו העסקנו כוחות להעלות מברית-המועצות, והצלחנו משפטית באמצעות הוכחה שהעברה לכל גוף אחר תפגע בעלייה מצרפת, כך היה באותו מקרה, ומשפטית עמדנו בכך שזה יהיה ספק יחיד בחמש השנים שאני הייתי.

מרדכי יוגב: זכינו להעלות כמה קהילות מצרפת בזכות אותה העמותה ולהביא אותן לארץ, גם ליישובי בנימין וגם לחדרה ולנתניה.

מרדכי יוגב: כך שאני מציע להעז יותר ולבקש את הבחינה של האפשרות לתת לגופים האלו גם ספק יחיד ולבחון גם אותה שאלה שהוזכרה פה, האם ועדת ההיגוי צריכה לשבת במשרד החינוך או להישאר באגודה.

מרדכי יוגב: אבל לתת לה את חודשי ההארכה בתוך המחצית של שנת הלימודים.

מרדכי יוגב: עד כאן דבריי, כדי שלא נפגע במטרה.

מרדכי יוגב: אני מניח שכולנו מסכימים לה ואין פה חולק שיש להעלות את ילדי ישראל, ובעקבותיהם את ההורים, לקבץ את נדחי ישראל מכל ארצות תבל לארץ-ישראל.

אברהם נגוסה: תודה רבה.

אברהם נגוסה: חברת הכנסת טלי פלוסקוב, בבקשה.

טלי פלוסקוב: אני רוצה להתחיל ברשימת הממליצים.

טלי פלוסקוב: אתם יכולים להכניס גם את שמי.

טלי פלוסקוב: אני חושבת שהרבה דברים נאמרו, וגם נתנו פה רעיונות איך לפתור את הבעיה הזאת.

טלי פלוסקוב: אני רוצה לפנות במילה אחת לנציגת האוצר.

טלי פלוסקוב: אני מבינה את התפקיד שלכם.

טלי פלוסקוב: ברוב המקרים אתם מסתכלים על הכסף, ואני אומרת את זה גם מהמקום שאני הייתי ראש רשות וראיתי את הנהלים הקשים האלה.

טלי פלוסקוב: הרבה פעמים יש צד אחר למטבע, שצריך לקחת אותו בחשבון.

טלי פלוסקוב: אחד מהדברים שבעיני לא נלקחים בחשבון במכרזים במקרים כמו המקרה שלנו זה הניסיון וההוכחות של ההצלחות שיש לנו כאן.

טלי פלוסקוב: אני לא מאמינה שיש עוד גוף שיכול לתת לנו את אותה התוצאה שאנחנו מקבלים מהקבוצה הזאת.

טלי פלוסקוב: אין לנו.

טלי פלוסקוב: את אומרת שיכול להיות שהם ייתנו לך פדגוגית יותר טוב.

טלי פלוסקוב: יכול להיות.

טלי פלוסקוב: אבל יכול להיות שלא.

<יעל פריש: יכול להיות.

<ישעיהו יחיאלי: במכרז שלנו אין משמעות לניסיון.

טלי פלוסקוב: האם יש לנו זכות לשים איקס על משהו כל כך טוב?

טלי פלוסקוב: אין כל כך הרבה דברים שאנחנו יכולים להיות גאים במה שקורה במדינה שלנו.

טלי פלוסקוב: זה פרויקט שאנחנו כמדינה צריכים להיות גאים במה שקורה שם.

טלי פלוסקוב: להרוס אותו?

טלי פלוסקוב: למה?

טלי פלוסקוב: למה לחפש משהו טוב?

טלי פלוסקוב: לנסות אולי?

טלי פלוסקוב: ה"אולי" הזה הוא תמיד כן או לא.

טלי פלוסקוב: לגבי השנה הקרובה, אין לנו זמן.

טלי פלוסקוב: אני מציעה לתת להם להמשיך לעבוד.

טלי פלוסקוב: זה שהייתה טעות בלוח הזמנים – לא שמעתי את כל הדברים לפניי, נכנסתי באמצע הדיון – יש לכם סיבה מספיק טובה לבטל את המכרז, כי אף אחד לא יעמוד בזמנים לשנת הלימודים הקרובה.

טלי פלוסקוב: אסור לנו לפגוע בשנה הקרובה.

טלי פלוסקוב: דבר שני, אני לגמרי מצטרפת לדברים של חבר הכנסת יוגב בעניין שני הפתרונות הקיימים.

טלי פלוסקוב: האחד מהם זה לחשוב האם בכלל הפרויקט הזה צריך לעבור מכרז.

טלי פלוסקוב: יש פה משהו מאוד יציב, של הרבה שנים.

טלי פלוסקוב: צריך לצרף אותו לאחד ממשרדי הממשלה, שימשיך לעשות את העבודה שלו בצורה הטובה שהוא יודע לעשות.

טלי פלוסקוב: השני, אם לא נצליח, ואני מבינה שזה תהליך ארוך מאוד, ללכת לכיוון פטור, ספק יחיד.

טלי פלוסקוב: בעיני הוא באמת ספק יחיד, ולא צריך להסתכל על מי שאומר: אני גם יודע וגם יש לי מקום שהילדים ילונו.

טלי פלוסקוב: זה לא הכול.

טלי פלוסקוב: יש פה הרבה מעבר לסתם מתחם איפה ללון.

טלי פלוסקוב: יש פה משהו מאוד ייחודי, ואין היום במדינה שלנו מישהו אחר שיודע לתת את זה.

טלי פלוסקוב: לכן יש פה לגיטימציה מלאה לתת לעמותה הזאת מעמד של ספק יחיד ולתת להם אפשרות להמשיך להפעיל את הפרויקט הזה.

טלי פלוסקוב: יישר כוח.

טלי פלוסקוב: אירחתי פה בכנסת שתי קבוצות של נעל"ה.

טלי פלוסקוב: ראיתי אנשים מקסימים, ילדים עם חזון.

טלי פלוסקוב: הם יודעים מה הם רוצים לעשות.

טלי פלוסקוב: זה פשוט מדהים.

טלי פלוסקוב: ולכן, אדוני היושב-ראש, זאת ההצעה שלי, ואני מקווה מאוד שאנחנו כוועדה, בתמיכה כמובן של היועצים המשפטיים, נסדיר את העניין.

טלי פלוסקוב: כי אני מבינה שהנושא של המכרז זה לא פשוט, אבל אני מאמינה שאפשר לצאת מזה ולקבל תמיכה גם של האוצר.

טלי פלוסקוב: אני לא יודעת כמה הכרתם, אבל אחרי ששמעתם פה את ההתרשמות על הפרויקט הזה, בואו תהיו קצת לא אוצר, תהיו קצת אנחנו.

מרדכי יוגב: מדברת אתכם ראש עיריית ערד לשעבר, שקלטה קבוצות נעל"ה, ואם לא קבוצות נעל"ה לערד אין היום משפחות ישראליות שמגיעות לערד.

מרדכי יוגב: ממש כך.

טלי פלוסקוב: נכון.

טלי פלוסקוב: אדוני היושב-ראש, אני חייבת לרוץ לנשיאות.

טלי פלוסקוב: אני מקווה שנצליח.

אברהם נגוסה: תודה רבה.

אברהם נגוסה: נשמע עכשיו את דוד מהרט, מנהל מרכז ההיגוי של עולי אתיופיה, בבקשה.

<דוד מהרט: תודה רבה.

<דוד מהרט: אדוני היושב-ראש, חלק מהדברים שאגיד הם חופפים, אז אשתדל לצמצם את שטח החפיפה.

<דוד מהרט: אבל בכל זאת יהיו כנראה דברים שאדגיש אותם.

<דוד מהרט: ראשית, מרכז ההיגוי הוקם על-פי החלטת שר החינוך, פרופ' רובינשטיין, והוא והמנכ"ל שלו שמשון שושני החליטו שמרכז ההיגוי יופעל מחוץ למשרד החינוך, כגוף חינוכי, כדי לאפשר לו גמישות וכדי לאפשר לו עצמאות וכדי שיוכל ליזום, לפתח וכו'.

<דוד מהרט: רובינשטיין אמר: אני רוצה שבני הקהילה יהיו עצמאים ושלא יהיו כפופים ליחידה או למחלקה בתוך משרד החינוך, אלא שזה יהיה בעצם אותו הדבר.

<דוד מהרט: הוא רצה גוף שיהיה עצמאי, עם יכולת ליזום, לפתח, אבל במסגרת חינוכית.

<דוד מהרט: כך מרכז ההיגוי הוקם וכך הוא פעל עד שנת 2000.

<דוד מהרט: בשנת 2000 התחלנו את עידן המכרזים.

<דוד מהרט: עברנו שלושה מכרזים.

<דוד מהרט: אבל ראינו את המגמה, שממכרז למכרז תפקידו, סמכויותיו ומשאביו של מרכז ההיגוי הלכו והצטמצמו, עד שבמכרז האחרון מה שנשאר למרכז ההיגוי הוא הפעלת מגשרים דוברי אמהרית.

<דוד מהרט: מיד אומר על איזה מכרז אני מדבר.

<דוד מהרט: לאחרונה מדברים על נבדלות וכיוצא בזה.

<דוד מהרט: עבודת מרכז ההיגוי, הן התוכניות החינוכיות שלו, הן צוות המגשרים שיושבים כאן, העבודה שלנו היא העמקת אינטגרציה, העמקת מעורבות של בני הקהילה, העמקת מעורבות של ההורים בחיי בית-הספר, השתתפותם בוועדות ההורים והשתלבותם המלאה של ההורים בחיי בית-הספר.

<דוד מהרט: אנחנו תומכי אינטגרציה.

<דוד מהרט: הפעילות שלנו לא מבדלת, אלא משלבת.

<דוד מהרט: כל הפעילות בנושא מורשת, זהות וכו' שנעשות בבתי-הספר נעשות לכלל התלמידים, כדי שיכירו את מורשתה של הקהילה.

<דוד מהרט: בראשית הדרך, כשעיקר משאביו של מרכז ההיגוי היו לטובת תוכניות חינוכיות, פיתחנו ויזמנו המון תוכניות.

<דוד מהרט: כשמרכז ההיגוי הוקם, אחוז זכאי הבגרות בקרב בני הקהילה היה 5%.

<דוד מהרט: עד השלב שהנושאים האלה עברו לגופים האחרים, ליווינו אותו עד קרוב ל-40%.

<דוד מהרט: יזמנו מגוון גדול של תוכניות, שאני כרגע לא אמנה אותן, אבל תוכניות רבות לגיל הרך, בקידום נוער.

<דוד מהרט: עובדי קידום נוער, שהם היום עובדים בכל הרשויות, בתחילת הדרך המימון שלהם היה מתקציב פעולות מרכז ההיגוי, עד שבשלב כלשהו הם הוטמעו לתוך משרד החינוך ושמחנו על התהליך הזה.

<דוד מהרט: אבל כך כל עובדי קידום נוער, בני הקהילה, השתלבו בתוך המערכת.

<דוד מהרט: כשהתחלנו לעבוד, אחוז הנשירה בקרב בני הקהילה היה בסביבות 7%-6%.

<דוד מהרט: היום, לפחות בבתי-ספר שהמגשרים שלנו עובדים, הנשירה היא אפסית.

<דוד מהרט: אגב, בזכות זה בכלל הנשירה היום בקרב בני הקהילה, לפחות הגלויה, היא הנמוכה ביותר.

<דוד מהרט: למרות שפעם היה לנו אחוז הנשירה הגבוה ביותר.

<דוד מהרט: הזכירו את נושא מחקר ראמ"ה.

<דוד מהרט: לא אנחנו הזמנו, משרד החינוך הזמין את המחקר, והוא משבח את העבודה המקצועית שנעשית במרכז ההיגוי.

<דוד מהרט: אגב, הוא גם אומר שלטווח ארוך צריך לשלב את עובדי מרכז ההיגוי בתוך משרד החינוך.

<דוד מהרט: כיום במרכז ההיגוי עובדים 70 אנשים.

<דוד מהרט: צוות המגשרים שלנו, שמונה כ-55 אנשים, מלווה כ-11,000 ילדים יוצאי אתיופיה.

<דוד מהרט: זהו מספר אדיר של ילדים שלומדים ב-160 בתי-ספר ברחבי הארץ, מהצפון בקריית-שמונה ועד ערד בדרום.

<דוד מהרט: בהיעדר מורים ומחנכים מקרב בני הקהילה, הם הפכו להיות גם המודל בעבור צעירים וצעירות רבים.

<דוד מהרט: כאשר גורם מגיע לבית-ספר, הוא מרגיש שיש אוזן קשבת, שאם צריך לדבר בשפתו יש מישהו שיכול לדבר בשפתו.

<דוד מהרט: אדוני היושב-ראש, אנחנו לא עוזרים לכל בני הקהילה.

<דוד מהרט: לא כל בני הקהילה צריכים את העזרה שלנו.

<דוד מהרט: את ההורים החזקים המגשרים הופכים לגורם מסייע בבתי-הספר, משלבים אותם בוועדי ההורים.

<דוד מהרט: מי שלא צריך את עבודת המגשר לא מקבל, והמגשר לא רואה כל ילד בן הקהילה ואומר לו: אני אסייע לך.

<דוד מהרט: אלא עושים מיפוי של הצרכים, רואים מי הם הילדים שהביקור הסדיר שלהם אולי לא כל כך עובד, אולי ההישגים הלימודיים שלהם לא טובים, יש להם ציונים שליליים.

<דוד מהרט: ממפים את הילדים האלה ומנפים את המשפחות שלהם, ואתם הם עובדים.

<דוד מהרט: אנשים שמסתדרים באופן עצמאי, אנחנו לא מפתחים תלות של האנשים האלה בעבודת מרכז ההיגוי.

<דוד מהרט: לפני כמה שנים ביקשנו חוות דעת מאנשים שהם אובייקטיביים במידה רבה, בטח לא תלויים במרכז ההיגוי, אנשים כמו פרופ' אמנון רובינשטיין, ד"ר גדי בן עזר וד"ר חיים פרי, אנשי חינוך, והם הוציאו מכתב שבעיקר עומד על המשמעות של פיתוח הקשר בין מגשר למשפחה שלו.

<דוד מהרט: כמה זמן לוקח למגשר עד שהוא יוצר את האמון עם המשפחה, עד שהמשפחה נפתחת, עד שהמשפחה מוכנה לשתף בקשיים שלה.

<דוד מהרט: זה דבר שלוקח זמן.

<דוד מהרט: אני לא צריך להסביר לך, אתה מכיר.

<דוד מהרט: אני אומר לוועדה.

אברהם נגוסה: אני חושב שאין ויכוח על הצורך, על הפעילות, ולכן נא לסכם.

<דוד מהרט: אני אתקדם לכיוון הסיכום.

<דוד מהרט: אני חושב שזה מהלך שאי-אפשר לחשוב עליו כדבר שצריך לעשות אותו באמצעות מכרזים, כל ארבע שנים.

<דוד מהרט: עובדתית האגודה זכתה בכל המכרזים, אבל תיאורטית לפחות כל ארבע שנים יכולים להתחלף ולבוא אנשים אחרים.

<דוד מהרט: היועצת המשפטית דיברה על יעילות ועל חיסכון.

<מרב תורג'מן: זה מה שכתוב בתקנות.

<דוד מהרט: אני לא מתווכח עם החוק.

<דוד מהרט: אני רוצה להגיד שכ-96% מהתקציב של מרכז ההיגוי זה שכר, כפי שמשרד החינוך הגדיר אותו.

<דוד מהרט: כך שאם מישהו יחשוב על חיסכון, אז יהיה חיסכון רק בפגיעה בתנאים של העובדים, כי אין מקום אחר לחסוך בכסף.

<דוד מהרט: ביעילות ברור שהיום החלפה של כמות כזאת של עובדים – פגיעתה בקרב בני הקהילה היא גדולה.

<דוד מהרט: כיום אין בארץ גוף כמרכז ההיגוי בהיקף ובגודל ובאורך השנים שהוא פועל בנושא של המכרז.

<דוד מהרט: היום אנחנו נמצאים ב-22 לחודש יוני.

<דוד מהרט: חלק מהילדים שהמגשרים עובדים אתם כבר יצאו ביום שישי לחופשה.

<דוד מהרט: 70 עובדים, שאני המנהל שלהם, בעלי משפחה, בעלי ילדים, עומדים בסיטואציה שהם לא יודעים מה יהיה אתם ב-1 בספטמבר.

<דוד מהרט: אני שומע על דיבור שאולי צריך לרענן, פעם שמעתי שאולי צריך לתת הזדמנויות לכל מיני גופים.

<דוד מהרט: למרות שמה שנאמר, אנחנו רואים באגודה כבית חינוכי.

<דוד מהרט: אבל בסופו של דבר בעיני משרד החינוך אנחנו עובדי קבלן.

<דוד מהרט: עובדי קבלן הם אנשים שקופים.

<דוד מהרט: רק על עובדי קבלן אתה יכול להגיד שאתה רוצה לעשות ריענון.

<דוד מהרט: אתה יכול להגיד שאתה רוצה לתת ניסיון.

<דוד מהרט: האם מישהו מעובדי האוצר ועובדי משרד החינוך היה מוכן לפנות את הכיסא שלו ולהגיד: אני רוצה שהמערכת תתרענן?

<דוד מהרט: אולי צריך לתת ניסיון לאנשים אחרים?

<דוד מהרט: לכן הדיבור הזה, לתת הזדמנויות לגופים אחרים או לרענן, הוא ביטוי למעמדנו כעובדים שעל-פי החוק מוגדרים כעובדי קבלן.

<דוד מהרט: ב-2013 הייתה פגישה עם שר החינוך.

<דוד מהרט: הוא אמר, ויש מכתב:

<דוד מהרט: אנחנו רוצים לקלוט את עובדי מרכז ההיגוי במערכת החינוך.

<דוד מהרט: שמחנו מאוד.

<דוד מהרט: שבוע לאחר מכן המכרז התפרסם.

<דוד מהרט: המכרז, שהיו בו מגרעות רבות, עמד באוויר כמעט שנה שלמה, וב-2014 הוא בוטל בסופו של דבר.

<דוד מהרט: עמדנו במצב של אי ודאות, כי היו בו הרבה מגרעות.

<דוד מהרט: והנימוקים לפטור ממכרז היו, כפי שמופיעים גם במשרד האוצר ובכל המקומות, שמדינת ישראל החליטה על דרך חדשה.

<דוד מהרט: לכן הכול נבחן ועוצרים את הכול.

<דוד מהרט: אתה מכיר את התהליך לא פחות טוב ממני.

<דוד מהרט: הממשלה התפרקה, התהליך הזה לא הסתיים.

<דוד מהרט: רק אתמול היינו בשולחנות עגולים במשרד החינוך, התהליך של הדרך החדשה נבחן היום בוועדת השרים שאדוני ראש הממשלה עומד בראשה.

<דוד מהרט: אותם נימוקים שהביאו לפטור ממכרז עדיין תקפים גם היום, לדעתי.

<דוד מהרט: אפשר להשתמש בנימוק הזה, לראות מה ועדת השרים תחליט, מה ממשלת ישראל תחליט, לאיזה כיוונים היא הולכת, ואחרי זה אפשר לבחון.

<דוד מהרט: מכל הסיבות, גם העיתוי וגם לוח הזמנים הבלתי אפשרי.

<דוד מהרט: עובדי קבלן הם אולי שקופים, אבל אני לא חושב שיש מנדט לאף אחד להתעלל בהם.

<דוד מהרט: אני כמנהל שלהם לא ארשה.

<דוד מהרט: ניאבק בכל הכוח, אם נצטרך, כי אני לא יכול לראות מצב שאגיד להם: לכו לחופשה, לכו לבתים שלכם.

<דוד מהרט: כפי שאיתן אמר, בסוף יולי אם לא יהיה פתרון גם יקבלו מכתבי פיטורין, ויגידו להם שהכול יהיה בסדר.

<דוד מהרט: לא יהיה בסדר.

<דוד מהרט: לכן אני מבקש את ההתערבות שלך.

<דוד מהרט: אני חושב שצריך לבחון את כל האפשרויות, כולל הצעת החוק שאתם מדברים עליה.

<דוד מהרט: אבל זה יכול לקרות אם נלך להבטיח את מצבם לשנה הקרובה.

<דוד מהרט: זה מכרז שלא התפרסם, עדיין אפשר לעצור אותו, ויפה שעה אחת קודם.

אברהם נגוסה: תודה רבה.

אברהם נגוסה: הגברת מאיה שריר, מנהלת אגף קליטת תלמידים עולים במשרד החינוך.

<מאיה שריר: אנחנו אכן ביקשנו את ההשהיה, את החשיבה מחדש של הדיון אצלנו, בגלל התהליך של הדרך החדשה, שכולנו היינו שותפים לו ואנחנו עדיין שותפים.

<מאיה שריר: נבחנו חלופות, בחנו כמה אפשרויות.

<מאיה שריר: המסקנה הסופית הייתה שאין מנוס אלא להוציא מכרז לפי חוק חובת המכרזים, וגם בהתאם לתוכנית של הדרך החדשה.

<מאיה שריר: אנחנו באמצע הליך מכרזי.

<מאיה שריר: לכן ביקשתי שהייעוץ המשפטי ידייק פה את הדברים, כי פרסמנו RFI, קול קורא.

<מאיה שריר: קיבלנו תשובות של מספר יפה של גופים.

<מאיה שריר: בעצמנו הופתענו שהיו כל כך הרבה תגובות.

<מאיה שריר: תגובות ראויות בהחלט.

<מאיה שריר: אני חושבת ש-RFI זה אמצע תהליך של מכרוז.

<מריה מרים יצחק: אני יכולה להגיד משהו?

אברהם נגוסה: לא, אני מצטער, כי אני חייב לצאת.

אברהם נגוסה: מר אליעזר תרן, בבקשה.

<אליעזר תרן: אני עובד במנהלת נעל"ה.

<אליעזר תרן: אני אחראי על חבר המדינות.

<אליעזר תרן: עובד מ-97'.

<אליעזר תרן: אני איש קיבוץ, אני איש אידיאולוגי.

<אליעזר תרן: גדלתי בבית סוציאליסטי, עם הרבה אידיאולוגיה, ואני יותר מבוגר מישעיהו.

<אליעזר תרן: לכן אדבר קצת אידיאולוגיה.

<אליעזר תרן: אנחנו עובדים בחבר העמים עם גוף שנקרא הסוכנות היהודית, שלפי מיטב הבנתי הוא לא נוכח פה היום, למרות שהוזמן.

<אליעזר תרן: אבל מניסיון, ועליזה שהייתה אתי ראתה את זה, שום אימא לא תשלח ילדה בת 14 למרחק של 4,000 ק"מ לבד למדינה זרה אם היא לא מכירה מקרוב את מי שעומד מולה.

<אליעזר תרן: ו"עומד מולה" זה נציג נעל"ה, זה מנהל בית-ספר, זה איש חינוך, זה מערכת שלמה שמתפקדת בארץ.

<אליעזר תרן: היום אנחנו מדברים עם דור הורים צעיר, ששולח את הילדים שלהם, ובמחזור שהגיע השנה יש שישה ילדים שהתקבלו לנעל"ה שהוריהם בוגרי נעל"ה שחזרו לשם.

<אליעזר תרן: אין דבר יותר מדבר על התוכנית ועל הצלחתה ועל הצוות שלה מהעובדה ששולחים לנו כבר את הנכדים.

<אליעזר תרן: אני רוצה להגיד לכם שאין היום סוכנות יהודית בחבר העמים.

<אליעזר תרן: תפקודה מאוד מסובך, מצומצם.

<אליעזר תרן: אני לא רוצה להיכנס לזה.

<אליעזר תרן: את מי שהם מכירים, זה אותנו.

<אליעזר תרן: חזרתי עכשיו מקזחסטן, מאוקראינה.

<אליעזר תרן: אני רוצה לראות גוף חדש נכנס היום לאוקראינה, במצבה היום, ועוזר בחילוץ ילדים ממקומות של מלחמה.

<אליעזר תרן: אני לא יודע אם אתם יודעים, אבל לפי המספרים הרשמיים נהרגו עד היום באוקראינה 35,000 אנשים.

<אליעזר תרן: לא רשמית מדברים על למעלה מ-100,000.

<אליעזר תרן: תגידו לי איזה גוף שייכנס ב-1 בספטמבר יתעמת שם עם המצב הזה בירוקרטית, חינוכית, שלא לדבר על ציונית.

<אליעזר תרן: אני מכיר את מדינת ישראל 67 שנים.

<אליעזר תרן: היא ידעה להתגייס, בניגוד לכל החוקים והבירוקרטיות, כדי לחלץ יהודים מכל מיני מקומות בעולם, כולל אלה שיושבים סביבנו.

<אליעזר תרן: מאות ילדים מחכים היום באוקראינה וברוסיה, כי גם שם המצב מסובך, להגיע לכאן יחד עם הוריהם.

<אליעזר תרן: אבל ההורים רוצים קודם לשלוח את הילדים בתוכנית נעל"ה.

<אליעזר תרן: מי יעשה את זה, מכרז?

<אליעזר תרן: בירוקרטיה של החשב הכללי?

<אליעזר תרן: אני לא מכיר דברים כאלה.

<אליעזר תרן: אני אומר לכם, זו שעת רצון.

<אליעזר תרן: אני פונה אליך, היושב-ראש, זו שעת רצון מכל הבחינות.

<אליעזר תרן: תשאירו אותנו במקומנו.

<אליעזר תרן: כי מי שהם מכירים זה אותנו, ורק אתנו הם ישלחו את הילדים, ורק בנו הם מאמינים.

<אליעזר תרן: תנו לנו סוף-סוף לעבוד בשקט ותסמכו עלינו שאנחנו יודעים לעשות את העבודה.

<אליעזר תרן: עזבו אותנו בשקט, אני אומר לכם דוגרי.

<אליעזר תרן: תנו לנו לעבוד.

<אליעזר תרן: כל שנה שואלים אותי: מה אתכם שנה הבאה?

<אליעזר תרן: אני 17 שנה ב-31 באוגוסט מקבל מכתב פיטורים.

<אליעזר תרן: אז אני אומר: יהיה טוב.

<אליעזר תרן: תודה רבה.

אברהם נגוסה: תודה רבה.

אברהם נגוסה: אני חושב שנסכם את הדיון.

אברהם נגוסה: דוד יאסו, בבקשה.

<דוד יאסו: השר דיבר, אחריו ישבנו פה והקשבנו.

אברהם נגוסה: אנחנו מודים לך.

אברהם נגוסה: אני מבקש לסכם את הדיון.

<ימבלנש סמדר יוסף: אבל אולי חשוב שגם אותנו ישמעו.

<ימבלנש סמדר יוסף: כואב לי לשמוע שהנוער שלנו – אין מישהו אחראי עליו.

<ימבלנש סמדר יוסף: תנו לנו בשקט להוביל את הקהילה שלנו להצלחה ולשילוב.

<ימבלנש סמדר יוסף: זה מה שאנחנו מבקשים.

<ימבלנש סמדר יוסף: ב-1 בספטמבר אני לא יודעת מה יהיה אתי, מה אני עושה, אבל תעזבו את המשכורת שלי, אני מדברת על הנוער.

<ימבלנש סמדר יוסף: אני לא יודעת מה אני הולכת להגיד להם, האם שנה הבאה תראו אותי, לא תראו אותי?

<ימבלנש סמדר יוסף: תנו לאנשים לעבוד.

<ימבלנש סמדר יוסף: אתם כל פעם עושים תקציבים, נופלים פרויקטים שלא מצליחים, מממנים אותם שנה אחרי שנה.

<ימבלנש סמדר יוסף: אבל פרויקטים שדווקא מצליחים אתם מקצצים כל ארבע שנים.

<ימבלנש סמדר יוסף: ריבון העולמים, לכו תראו את הנוער בקריית-מלאכי, בשדרות, בבאר-שבע.

<ימבלנש סמדר יוסף: תגידו לנו מה אנחנו עושים, אוספים אותם או משלבים אותם?

<ימבלנש סמדר יוסף: התקציב הכי גרוע שיהיה למדינת ישראל – אותם ילדים שלא יתגייסו לצבא ושתמצאו אותם ברחובות, שהם דוקרים אחד את השני.

<ימבלנש סמדר יוסף: זה מה שאנחנו מנסים למנוע.

<ימבלנש סמדר יוסף: משרד החינוך אמור להיות חינוך, לא פרויקט שמה שמעניין אותו זה הכסף.

<ימבלנש סמדר יוסף: תנו לנו להוביל את הקהילה שלנו.

<ימבלנש סמדר יוסף: 15 שנה אנחנו מובילים.

<ימבלנש סמדר יוסף: לכו תראו את הנערים שלנו, בצבא.

<ימבלנש סמדר יוסף: ילדים שלא באו לבית-הספר, אני גוררת אותם כל בוקר שילמדו.

<ימבלנש סמדר יוסף: כי הם מיואשים כבר מהחיים האלה.

<ימבלנש סמדר יוסף: בשביל זה אנחנו שם, להוביל אותם, להוציא אותם מהייאוש הזה.

<ימבלנש סמדר יוסף: לא סתם התפוצצה עכשיו ההפגנה ברחובות עכשיו.

<ימבלנש סמדר יוסף: זה מה שאנחנו מנסים, להוביל להצלחה.

<ימבלנש סמדר יוסף: סליחה על ההתפרצות, זה פשוט כואב לי.

אברהם נגוסה: דוד הסביר את הכול.

<רחל סמעון: חשוב שתשמע את הגורמים מהשטח.

<אלסה הדס טרו גרמאי: אתם נמצאים פה בצל, אתם לא יודעים מה קורה בתוך הבית.

אברהם נגוסה: אני רוצה לקרוא את הסיכום.

<ימבלנש סמדר יוסף: לקח לי חמש שנים בשביל שיבנו בי אמון.

אברהם נגוסה: אנחנו שומעים כאן על התנהלות בעייתית.

אברהם נגוסה: ענייננו הוא החשש מפגיעה בתוכנית בתלמידים שאמורים להגיע.

אברהם נגוסה: אני אומר את הסיכום, גם בהסכמה של חבריי שהיו פה.

אברהם נגוסה: העיכוב בפרסום המכרז לא ברור.

אברהם נגוסה: לא שמענו נסיבות שמצדיקות את עיכוב הפרסום.

אברהם נגוסה: נוכח כך, אנו דורשים שיימצא פתרון שיאפשר לתוכנית לפעול באותו אופן לפחות בשנת הלימודים הקרובה, ובינתיים שהמשרדים הרלוונטיים – חינוך, עלייה וקליטה והאוצר – יתכנסו כדי להחליט איך למנוע מהדיונים האלה לחזור על עצמם בכל שנה, וליצור ודאות הן לתלמידים העולים הפוטנציאליים והן למפעילי התוכנית.

אברהם נגוסה: החלטות הוועדה בנושא עיכוב מכרוז התוכניות החינוכיות שעניינן תלמידים עולים, בסמיכות לפתיחת שנת הלימודים.

אברהם נגוסה: בשם ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות בראשותי, אני קורא לשרי האוצר, החינוך וקליטת העלייה להנחות את עובדיהם: 1.

אברהם נגוסה: לבחון את התהליך הזה, שבעיתוי הנוכחי עלול להיות הרסני, הן במנהלת נעל"ה והן במרכז ההיגוי לתלמידים יוצאי אתיופיה.

אברהם נגוסה: שניהם באגודה לקידום החינוך.

אברהם נגוסה: 2.

אברהם נגוסה: הוועדה דורשת שהפעילות בשנת הלימודים הקרובה לא תיפגע בשום דרך.

אברהם נגוסה: כך נבטיח שכל ההכנות לשנת הלימודים יימשכו כסדרן וכנדרש, וזו תיפתח כראוי ותתנהל במקצועות ששני הגופים מורגלים בה לאורך השנים.

אברהם נגוסה: 3.

אברהם נגוסה: להבא, אם וכאשר יזדקקו לתהליך מכרוז בתוכניות חינוכיות בכלל, ובאילו הנוגעות לתלמידים העולים בפרט, יעשו זאת מבעוד מועד, מבלי לפגוע בשנת הלימודים בה יתנהל המכרז ובזו שאחריה.

אברהם נגוסה: לכן, כמו שהגדרתי בהתחלה, לא נכנסנו למהות העניין של חובת המכרזים, ולא נכנסנו לוויכוח העניין הזה.

אברהם נגוסה: יש הצעת חוק, אני מצטרף אליה, וכן חברי כנסת אחרים.

אברהם נגוסה: אנחנו נוביל את זה להביא מסגרת חוקתית.

אברהם נגוסה: לכן עכשיו, כיוון ששנת הלימודים או-טו-טו נפתחת, אנחנו לא רוצים לפגוע הן בתוכניות והן בתלמידים, ולכן מבקשים לעכב ולדחות את המכרזים.

אברהם נגוסה: תודה רבה.