ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 20, פרוטוקול מספר 3, 2015-06-09 10:00

ניסן סלומינסקי: בוקר טוב.

ניסן סלומינסקי: אני פותח את ישיבת ועדת החוקה, חוק ומשפט.

ניסן סלומינסקי: על סדר-היום: דיון מעקב ליישומו של חוק סדר הדין הפלילי (תיקון מס' 66), התשע"ב-2012 – סגירת תיק בהסדר.

ניסן סלומינסקי: אתמול והיום הם ימים עצובים.

ניסן סלומינסקי: אנחנו רואים את דודו בתמונה מולנו.

ניסן סלומינסקי: 5 שנים הוא ישב פה כיו"ר הוועדה.

ניסן סלומינסקי: זה עצוב, לי באופן אישי ואני חושב שגם לכולנו באופן ציבורי.

ניסן סלומינסקי: אני מכיר אותו הרבה שנים, עוד לפני שהגענו לכנסת.

ניסן סלומינסקי: היינו ביחד בהרבה מאוד פעילויות למען ארץ ישראל ולמען עם ישראל.

ניסן סלומינסקי: אהבתו למרחבי ארצנו ולארץ ישראל היתה גדולה מאוד.

ניסן סלומינסקי: לאורך כל הדרך, למרות שהיינו במועצת יש"ע, הסתייענו בו רבות ובידע העצום שיש לו.

ניסן סלומינסקי: יש לו ידע עצום מעצם היותו עורך דין אבל גם פיקחותו היתה רבה.

ניסן סלומינסקי: אתה יכול להיות חכם ולדעת הרבה אבל צריך להיות גם פיקח.

ניסן סלומינסקי: היתה לו את המידה הזאת של הפיקחות בהרבה מאוד דברים.

ניסן סלומינסקי: ידענו "לגנוב ביחד סוסים", כמו שאומרים, אבל לא לעבור את הגבול.

ניסן סלומינסקי: כלומר, לדעת עד איפה.

ניסן סלומינסקי: בתפיסת העולם שלו היה לו את החיבור הגדול בין תורת ישראל, שכולנו ינקנו ויונקים, לבין עם ישראל וארץ ישראל.

ניסן סלומינסקי: זה משולש שאנחנו מאמינים בו.

ניסן סלומינסקי: לפעמים קורה שאתה צריך להחליט מה אתה מעדיף, את ארץ ישראל או את עם ישראל?

ניסן סלומינסקי: הוא ידע לעשות את הערכים, מה עדיף על מה, כשלא היתה ברירה.

ניסן סלומינסקי: הוא גם בא מבית שהיה בית של תורה.

ניסן סלומינסקי: אנחנו הכרנו את אביו עוד כשהיה סמנכ"ל במשרד הפנים והיה מראשי פועלי אגודת ישראל.

ניסן סלומינסקי: הוא גם היה איש שינק מהתורה והיה איש שאוהב ארץ ישראל ואוהב את עם ישראל.

ניסן סלומינסקי: יש כל-כך הרבה מה לומר ואנחנו לא בהספד.

ניסן סלומינסקי: בבית הזה הוא דווקא לא הלך למפלגה דתית, מתוך אותה ראייה של הצורך בשילוב חלקים בעם ישראל והוא בחר ב"ישראל ביתנו".

ניסן סלומינסקי: הבית הזה חייב לו הרבה.

ניסן סלומינסקי: הוא הוביל את הוועדה הזאת והוא הוביל הרבה מאוד דברים.

ניסן סלומינסקי: מי שלא הכיר אותו אישית, אולי הוא נראה לו מחוספס, אבל היה לו לב רחב ולב טוב.

ניסן סלומינסקי: הוא היה חבר טוב.

ניסן סלומינסקי: אנחנו חייבים לו הרבה מאוד.

ניסן סלומינסקי: הוא עזב אותנו, כך רצה הקדוש ברוך הוא, אבל הוא יכול היה לתרום עוד הרבה מאוד שנים.

ניסן סלומינסקי: אורי, אתה עבדת איתו הרבה.

אורי מקלב: נכון.

אורי מקלב: באמת יום עצוב ושעה עצובה.

אורי מקלב: אנחנו פותחים את היום הזה כשמתנו מונח לפנינו, לפני הקבורה.

אורי מקלב: לראות אותו כאן בתמונה זה מצמרר וזה עושה את זה יותר חי.

אורי מקלב: רק אתמול ממש ישבנו איתו פה בישיבות כשהוא מנהל אותן.

אורי מקלב: אני מדמיין עכשיו את הישיבה בניהולו.

אורי מקלב: אין ספק שהוא משאיר את רישומו המאוד ניכר על הוועדה.

אורי מקלב: תקופת דודו רותם היא תקופה די ארוכה בחיים הפוליטיים, בחיי ועדות.

אורי מקלב: הוא ניהל את הוועדה במשך שתי קדנציות במיומנות מיוחדת ועם האופי המיוחד שלו, שהיה שזור בכל ישיבה ובכל נושא ונושא.

אורי מקלב: הכישורים המיוחדים שהיו בו ואולי גם התוואים ההפוכים שהיו בו, יצרו אישיות מאוד מיוחדת.

אורי מקלב: היה איש מהיר תפיסה, חד מאוד, מקצוען מאוד, אבל איש אמת וישיר ולא נרתע משום דבר.

אורי מקלב: היתה לו איזו מסכה של קשיחות וישירות כזאת.

אורי מקלב: אולי היו כאלה שחשבו שהוא פוגע, אבל מי שהכיר אותו מקרוב ידע שזה היה רק מעטה דק מאוד.

אורי מקלב: הוא היה ותרן גדול מאוד, מתגמש מאוד מהר.

אורי מקלב: מוכן לשנות את דעתו בדברים לא עקרוניים.

אורי מקלב: מאוד איש של עיקרון, איש של ארץ ישראל, איש של עם ישראל וארץ ישראל.

אורי מקלב: היה בו עוד פן מאוד מיוחד, שלא היה מעל השולחן אלא מתחת לשולחן וזאת הרגישות האישית לכל אחד ואחד, לכל אזרח ואזרח.

אורי מקלב: הוא טיפל באופן פרטני בהרבה פניות שנעשו אליו.

אורי מקלב: הוא היה כתובת לחברי כנסת לטיפול אישי באנשים.

אורי מקלב: כפי שאמרת, אדוני היושב ראש, זה בא מתוך המשפחה, מתוך הירושה.

אורי מקלב: אביו היה דמות מאוד מאוד דומיננטית, לא רק בחייו אלא גם לאחר מותו.

אורי מקלב: כשהייתי צריך להוציא קלף ג'וקר מנצח, הייתי מסובב את השיחה לכמה שניות על אבא והכול היה משתנה.

אורי מקלב: הייתי אומר: אבא היה מתחבט בדבר כזה, אבא היה מביע את אי נחת דעתו וכדומה.

אורי מקלב: למי שלא יודע, אביו היה סמנכ"ל משרד הפנים וראש מחוז הרבה שנים.

אורי מקלב: הוא היה איש שהקים הרבה מוסדות בארץ ישראל.

אורי מקלב: כפי שאמרנו, דודו נמצא פה.

אורי מקלב: לקרוא לדודו "זכרו לברכה", זה באמת חד מידי ומצמרר ועצוב מאוד.

אורי מקלב: הפרק האחרון בחייו היתה הוועדה.

אורי מקלב: הוא בא מהמגזר הפרטי והוא היה עורך דין מאוד מצליח.

אורי מקלב: צריך לזכור שהוא החליט להיות איש ציבור לא בגלל הפרנסה.

אורי מקלב: הוא עשה את זה מתוך אידיאולוגיה.

אורי מקלב: הוא רצה לשנות דברים, הוא רצה לקדם דברים.

אורי מקלב: הוא עשה את זה גם בוועדה וגם בדברים אחרים.

אורי מקלב: הוא יכול היה להיות פולמוסן מאוד חד אבל גם סלח מהר.

אורי מקלב: אני רואה את האנשים שיושבים פה וחלקכם או רובכם עברו איתו שעות ארוכות בוועדה.

אורי מקלב: יכול להיות שלא היתה לו סבלנות ולפעמים הוא היה קצר בזמן, אבל החלק המקצועי שבו נתן לו איזה ערך מסף.

אורי מקלב: בכל אופן, עם כל הכבוד לנו ועם כל הכבוד לכל יושב ראש שלא בא מתום הברנז'ה, לא יכולנו להביא את מה שהוא הביא.

אורי מקלב: אולי לפעמים הוא נשמע מזלזל ולא מעריך את המקצוע, אבל הוא בא מתוכו והוא אמר את הדברים והיה לזה משקל ערכי.

אורי מקלב: כולנו ידענו שלא משנה אם היו סיכומים קודם, אם בזמן הישיבה הוא היה רואה משהו שמשפיע, או שחשב שצריך לפעול בדרך מסוימת, כך היה פועל בעניין הזה וזאת למרות שדברים שסוכמו קודם ולמרות מחויבויות קואליציוניות.

אורי מקלב: עם האמת הזאת הוא הלך.

אורי מקלב: אנחנו באמת רוצים לשלוח תנחומים למשפחה.

אורי מקלב: בתקופה האחרונה ידענו שהוא לא בכל כוחו.

אורי מקלב: חשבנו שיש לו איזו מחלה מסוימת אבל מתי מעט ידעו שזאת היתה מחלה אחרת לגמרי.

אורי מקלב: היה לו סרטן, גידול בראש.

אורי מקלב: לא פרסמו את זה וגם הוא לא ידע את זה.

אורי מקלב: אבל גם אז ראינו את האופי המיוחד שלו והוא היה גיבור.

אורי מקלב: בסך הכול היתה לו מוגבלות והוא לא נתן למוגבלות הזאת להשפיע עליו בחיים.

אורי מקלב: גם כשהיו דברים שהוא לא יכול היה לעשות, ראינו את האצילות.

אורי מקלב: זה מאוד בלט, האצילות והרכות והעדינות שהיו בו.

אורי מקלב: זה עצוב מאוד.

ניסן סלומינסקי: תודה רבה.

ניסן סלומינסקי: אנחנו נתחיל בישיבה.

ניסן סלומינסקי: קשה לראות את תמונתו של דודו על הקיר אבל אין ברירה ונתחיל את הישיבה.

ניסן סלומינסקי: לוקח לחוקים זמן עד שהם מגיעים אלינו.

ניסן סלומינסקי: לחוקים פרטיים יש 45 יום ועדיין אי-אפשר להניח אותם.

ניסן סלומינסקי: חוקים של הממשלה, בעיקר בגלל דין הרציפות, לוקח כשבועיים עד שמניחים אותם במליאה.

ניסן סלומינסקי: כך שבינתיים, בשבוע הזה ובשבוע הבא אין לנו חוקים שאנחנו יכולים להתחיל לדון בהם.

ניסן סלומינסקי: לכן החלטנו לעשות דברים אחרים.

ניסן סלומינסקי: אתמול דנו בנושא של התקנות והיום אנחנו רוצים לעקוב אחרי שני חוקים שחוקקו בקדנציה הקודמת.

ניסן סלומינסקי: אנחנו למודי ניסיון שזה שאתה מחוקק חוק זה רק חלק מהעניין.

ניסן סלומינסקי: אם הוא לא מממומש, אז כל המלאכה היתה לריק וזה לא טוב.

ניסן סלומינסקי: לכן צריך שיהיה גוף שיבדוק אם החוקים ממומשים, איך הם מבוצעים ולהפיק לקחים.

ניסן סלומינסקי: כל ועדה צריכה לעשות את זה בתחום שלה ואנחנו צריכים לעשות את זה בתחום שלנו שהוא תחום רחב מאוד.

ניסן סלומינסקי: לכל ועדה מפורטים התחומים אבל לא לוועדה שלנו ולכן זה הכול, חוץ ממה שפורט שהוא לא בסמכות הוועדה.

ניסן סלומינסקי: היום אנחנו נדון בשני חוקים כדי לראות האם הם מיושמים או לא.

ניסן סלומינסקי: מחר יש לנו את הנושא של הפרקליטים.

ניסן סלומינסקי: נראה מה יהיה בשבוע הבא.

ניסן סלומינסקי: קצת סבלנות, יגיעו החוקים והעומס יהיה גדול.

יעל גרמן: ברור לנו שנעבוד קשה.

ניסן סלומינסקי: אתמול זה היה ניסיון ראשון ובאמת הצלחנו באמת להגיע לפה אחד.

יואב בן צור: ככה זה יהיה כל הזמן.

ניסן סלומינסקי: מבטיח לך שלא.

ניסן סלומינסקי: אני מקווה שגם אם יהיו חילוקי דעות, וזה בהחלט מבורך, אז שחילוקי הדעות לא יהיו לפי קואליציה ואופוזיציה אלא יהיו לפי תפיסות עולם.

ניסן סלומינסקי: בהחלט יכול להיות שיעל ואני נהיה באותו צד ומיקי ורויטל יהיו בצד השני.

יעל גרמן: זה לא טוב אם מיקי לא יהיה בצד שלי ואני לא בצד שלא.

ניסן סלומינסקי: אם נוכל להגיע להסכמות זה תמיד טוב.

ניסן סלומינסקי: אפילו החוק הכי עוצמתי שהיה בוועדת הכספים, חוק הריכוזיות, שהוא חוק שעשה מהפיכה שלמה, הצלחנו להעביר כמה חלקים פה אחד, גם בוועדה וגם במליאה.

ניסן סלומינסקי: אם משתדלים אז אפשר.

ניסן סלומינסקי: גם אם יש חילוקי דעות, אני מקווה שזה לא יהיה דווקא לפי מפתח קואליציוני, ואם אתה באופוזיציה תצביע נגד ואם אתה באופוזיציה תצביע בעד.

ניסן סלומינסקי: לפעמים אין ברירה וזה יקרה כי אנחנו בכנסת.

ניסן סלומינסקי: יהיו חוקים שיוצבעו בהתאם לקואליציה ואופוזיציה אבל השאיפה היא, שהחלוקה תהיה לפי תפיסת עולם של אנשים וזה בסדר גמור.

ניסן סלומינסקי: הכול צריך להיות באהבה, באחווה, שלום ורעות.

ניסן סלומינסקי: המפתח הוא שכל אחד ישמע מה השני אומר גם אם הוא לא מקבל את דעתו.

ניסן סלומינסקי: לשמוע בראש פתוח ולא לחסום.

ניסן סלומינסקי: החכמה היא לשמוע.

ניסן סלומינסקי: אם השתכנעת אז מה טוב ואם לא, אז גם טוב.

ניסן סלומינסקי: זה נותן פתח לדיאלוג אמיתי ולהבנה.

ניסן סלומינסקי: במצבים כאלה, גם אם מישהו לא התקבלה דעתו, הוא יכבד זאת.

ניסן סלומינסקי: זה לא יוצר מתחים ולחצים ואז גם אם מישהו "מפסיד" אז בחיבה ובאהבה ובזה בסדר גמור.

ניסן סלומינסקי: אני מקווה שזאת תהיה הדרך שלנו.

ניסן סלומינסקי: אני מודע לזה מפעם לפעם יגיעו נושאים שהדעות והטונים יעלו.

ניסן סלומינסקי: זה גם הרבה תלוי אם תהיה תקשורת.

אורי מקלב: החוק שאנחנו דנים בו עכשיו, כולל הסדרים עם עדי מדינה?

ניסן סלומינסקי: לא.

אורי מקלב: הייתי רוצה להעלות את הנושא הזה.

ניסן סלומינסקי: חוק ראשון שאנחנו רוצים לבדוק את יישומו זה חוק סדר הדין הפלילי (תיקון מס' 66), התשע"ב-2012, הסדר לסגירת תיק.

ניסן סלומינסקי: מי שמכיר את הנושא אז הדברים פשוטים לו, אבל אנחנו יוצאים מתוך הנחה שמתחילים מהתחלה.

ניסן סלומינסקי: ראשית, יש חברי כנסת חדשים ושנית, קורה שאחרי שנתיים צריכים לרענן את הזיכרון.

ניסן סלומינסקי: אני מקבל בברכה את חברי חברי הכנסת ואת נציגי המשרדים הרלוונטיים.

ניסן סלומינסקי: ניתן לכל אחד להתבטא.

ניסן סלומינסקי: אבקש מכל דובר להציג את עצמו.

ניסן סלומינסקי: היועצת המשפטית של הוועדה, סיגל קוגוט תסביר.

ניסן סלומינסקי: אחריה ידברו נציגי המשרדים ואחר-כך חבריי.

<סיגל קוגוט: תודה אדוני.

<סיגל קוגוט: רק רציתי להגיד משפט אחד על דודו:

<סיגל קוגוט: אנחנו, הצוות המקצועי שעבד איתו הרבה שנים נמצא בצער גדול מאוד.

<סיגל קוגוט: הוא היה חבר כנסת מעולה.

<סיגל קוגוט: הוא היה אנרכיסט.

<סיגל קוגוט: יש בזה גם צדדים טובים כשמדובר בתפקיד שמצריך ביקורת, במיוחד שאתה חבר קואליציה ובכל זאת יש בך את היכולת לא להגיד שהכול בסדר ולעשות מה שמבקשים אלא שיש גם את האידך גיסא.

<סיגל קוגוט: תמיד האידך גיסא עוזר לחידוד המחשבה.

<סיגל קוגוט: הוא תמיד כיבד את הדעות שלנו, איפשר להביע אותן.

<סיגל קוגוט: הוא לא ניסה להכתיב לדרג המקצועי מה לומר.

<סיגל קוגוט: תמיד זכות החלטה והבקרה כמובן היתה שלו, אבל למרות האמירות שיועצים משפטיים משתלטים על המדינה, הוא נתן לנו הרבה מאוד חרות להביא בפני חברי הכנסת את כל הצדדים של הסוגיה.

<סיגל קוגוט: תהא נשמתו צרורה בצרור החיים.

אורי מקלב: זה מצמרר לזכור שגם בחוק הזה איך דודו - - -

<סיגל קוגוט: נכון.

<סיגל קוגוט: החוק הזה הוא דוגמה.

<סיגל קוגוט: החוק שיצא מאיתנו היה שונה לחלוטין מהחוק שהגיע אלינו בגלל האינפוט הגדול של דודו.

<סיגל קוגוט: המטרות הראשוניות של החוק הזה היו כמובן לשקם אנשים.

<סיגל קוגוט: אדם שעבר עבירה לא חמורה אין סיבה להעמיד אותו לדין פלילי ורישום פלילי אם אפשר לשקם אותו – תקנת השבים.

<סיגל קוגוט: הדבר השני הוא עומס על המערכת.

<סיגל קוגוט: כשיש תיקים מאוד קלים אין שום סיבה מדוע האדם לא יקבל סנקציה לא אגב בית משפט ובכך הוא יודה מהר והאכיפה תהיה מהירה.

<סיגל קוגוט: זה גם אינטרס ציבורי וגם יש לזה השפעה מאוד טובה על האכיפה עצמה, הרבה פעמים יותר מאשר לחומרת העונש.

<סיגל קוגוט: כך גם יוסרו תיקים ממערכת המשפט העמוסה.

<סיגל קוגוט: אלה היו מטרות המוצהרות אבל דודו חשב שצריך להוסיף עוד מטרה: לתחום את שיקול הדעת של התביעה.

<סיגל קוגוט: מחד גיסא הדברים הקלים יוכלו להיפתר בחדרו של התובע.

<סיגל קוגוט: מאידך גיסא, יש הדברים החמורים, שמשקפים את הצורך של הציבור שאדם שעבר עבירה חמורה כן ישלם עבור חטאו וכן שיתחשבו בקרבן עבירה שספג מכה כן יתחשבו בו.

<סיגל קוגוט: הוא רצה לתחום את שיקול הדעת של התובע גם לגבי מה לא מתאים להסדר הזה.

<סיגל קוגוט: הדבר השני.

<סיגל קוגוט: דודו בהיותו עורך דין וגם סניגור הכיר היטב בעובדה שיחסי הכוחות שבין התובע לנאשם הם יחסי כוחות לא שוויוניים והפרוצדורה והכללים שקבועים בחוק הזה צריכים לשקף את הדבר הזה ולאזן אותו.

<סיגל קוגוט: מצד אחד, באמת בחדר של התובע, שבעצם נותנים לו סמכות להיות כאן שופט ולתת איזו סנקציה, זה מקדם מטרות חיוביות.

<סיגל קוגוט: מצד שני, הפרוצדורה, השקיפות, הפרסום והטיוטות שצריכים להעביר, זכות העיון בחומרים, כל התוספות האלה הוספו על ידי דודו במטרה לאזן את יחסי הכוחות בין התובע לנאשם.

<סיגל קוגוט: כשחוקקנו את החוק הזה, כדי, מחד גיסא, לקדם את המטרות הטובות ומאידך גיסא לאזן את החוק כך שהחששות לא יתממשו, עלו כמה בעיות שאותן רצינו לברר איך באמת הן נפתרות.

<סיגל קוגוט: הבעיה הראשונה היא, שהמחוקק יצר כאן מערך.

<סיגל קוגוט: הוא הגביל את העבירות, הוא הגביל את התובעים, הוא הגביל את הסנקציות.

ניסן סלומינסקי: לפני שמדברים על הבעיות, תסבירי את המהות של החוק.

<סיגל קוגוט: דיברתי על העקרונות ועכשיו אני אגיד בקצרה את ההסדרים של החוק.

<סיגל קוגוט: החוק אומר שאם סבור תובע, בעבירה שאינה פשע, עבירה מסוג חטא או עוון - ונתן גם ליועץ המשפטי לעשות זאת בהדרגה שייקבעו בהנחיות היועץ - - -

ניסן סלומינסקי: עבירות של פחות משלוש שנים.

<סיגל קוגוט: עוון או חוטא אלה עבירות של פחות משלוש שנות מאסר.

<סיגל קוגוט: בנוסף, גם הנסיבות של העבירה וביצועה הן כאלה שהתובע יודע שהוא לא היה מבקש עונש מאסר אם הוא היה מעמיד לדין בתיקים האלה.

<סיגל קוגוט: כשמתקיים שני הדברים המצטברים האלה, רשאי התובע, בין אם ביוזמתו ובין ביזמת הנאשם, להגיע לאיזה משא ומתן והסדר מותנה.

<סיגל קוגוט: זה דומה קצת לעסקת טיעון שלא בפיקוח בית משפט.

<סיגל קוגוט: התובעים שרשאים להפעיל את ההסדר הזה זה רק תובעים שיש עליהם מערך בקרה רציני ויש להם איזה אתוס של שירות המדינה.

<סיגל קוגוט: בשירות המדינה כולם יודעים שהפרקליטות והמשטרה מנהלים הרבה מאוד תיקים, אבל עם הזמן ובצוק העתים, תובעים רבים אחרים, אפילו עורכי דין פרטיים שקיבלו הסמכות מהיועץ המשפטי לממשלה, או משרדי ממשלה אחרים שבמהות לא עוסקים הרבה בפלילי אבל קיבלו הסמכות לנהל תיקים פליליים.

<סיגל קוגוט: הוועדה אמרה שבשלב הראשון אנחנו רוצים את המשטרה והפרקליטות כי אלה המומחים לניהול הליכים פליליים.

<סיגל קוגוט: עם הזמן תוכלו להביא לוועדה, בתוספות, תובעים נוספים, אחרי שנשת

<סיגל קוגוט: כנע שיש מערך תביעה מסודר, פיקוח ובקרה והנחייה על-ידי הפרקליטות.

<סיגל קוגוט: בינתיים הוסיפו את משרד הכלכלה אבל החלק הארי זה משטרה ופרקליטות.

<סיגל קוגוט: מה יכול התובע להציע?

<סיגל קוגוט: התובע יכול להציע כסנקציות דברים שמנויים בחוק: עונש קנס עד 30,000 שקלים, פיצויים למתלונן עד 30,000 שקלים, מכתב התנצלות, תיקוני נזקים, חילוט רכוש שאסור בהחזקה.

<סיגל קוגוט: אם, למשל, מצאו אצל מישהו דיסקים מזויפים ואסור להחזיק את זה, אפשר גם לקחת את זה ובנוסף להטיל קנס.

<סיגל קוגוט: אם עסק מכר אלכוהול לקטין, אפשר להגיע להסכמה על סגירת העסק לתקופה קצרה.

<סיגל קוגוט: אם מדובר בעבירות של תכנון ובנייה אפשר סנקציה של הריסת החלק שאפשר להרוס שם אמרנו שבגלל שזה משק בית משותף ולא רצינו שהקנס יוכפל ל-60,000 שקלים, אז קבענו שאם מדובר בעבירות של תכנון ובנייה ובני הזוג גרים בצוותא, הקנס הזה של ה-30,000 שקלים יחול על המשפחה ולא יוכפל בגלל שזה שני אנשים.

<סיגל קוגוט: התובע יכול לסכם איתו שהוא עוזב תפקיד מסוים, שהוא מתפטר מתפקיד.

<סיגל קוגוט: כל הדברים האלה צריכים להתבצע ככלל במהלך שנה.

<סיגל קוגוט: התובע צריך לראות שלא סתם הוא סגר את התיק ושאכן האדם ביצע את כל התנאים האלה.

<סיגל קוגוט: בתכנון ובנייה נתנו שנתיים כי לפעמים לוקח הרבה זמן לקבל היתר בנייה.

<סיגל קוגוט: נניח שיודעים שהעבירה תוכשר עוד מעט, אז נתנו עוד זמן.

<סיגל קוגוט: בגדול, היה חשוב שהתובע יפקח על זה שאכן תנאים יתבצעו ואז יסגור את התיק.

<סיגל קוגוט: רצינו גם שתהיה שקיפות ואחידות, כי יושב תובע בנצרת, יושב תובע בבאר-שבע ולא כל-אחד ממציא עונשים איך שהוא רוצה.

<סיגל קוגוט: החוק קבע שאת התיקים שנסגרים צריכים לפרסם באתר של האינטרנט.

<סיגל קוגוט: משרד המשפטים אכן הקים אתר כזה.

<סיגל קוגוט: הוצאנו לכם לדוגמה את ההסדרים שהיו.

ניסן סלומינסקי: זה בלי שמות.

<סיגל קוגוט: כמובן שבלי שמות.

<סיגל קוגוט: המחוקק קבע שיש פרטיות לאנשים, אבל על-מנת להתרשם מסיפור המעשה ומהעונש, הפרטים האלה יפורסמו.

<סיגל קוגוט: כך גם תהיה ביקורתיות של הציבור ושל הכנסת.

<סיגל קוגוט: יש גם חובת דיווח לכנסת וגם תהיה אחידות ושוויון כי אנשים ידעו מה עמיתיהם נתנו.

<סיגל קוגוט: בנוסף, אפשרנו ליועץ המשפטי לממשלה להחיל את זה בהדרגה, כי רשויות התביעה ובמיוחד המשטרה, התקשו מאוד בהפנמת או בהפעלה החוק, בין אם מדובר בכושר קונספטואלי ובין אם מדובר בקושי מערכתי.

<סיגל קוגוט: עשינו ישיבת מעקב אחת, שהיתה קשורה לתיקון שעשינו בחוק, בשלהי הכנסת הקודמת.

<סיגל קוגוט: ראינו אז כמה דברים.

<סיגל קוגוט: עוד בדיונים המשטרה אמרה שהיא תתקשה ליישם את החוק הזה ולכן תחילתו נדחתה ואכן ראינו שהמשטרה לא מפעילה את החוק.

<סיגל קוגוט: היועץ המשפטי לממשלה, בהנחיותיו, נתן פטור למשטרה, מתוך הבנה שיהיו דיונים ודיבורים והיערכות.

<סיגל קוגוט: זה אחד הדברים שנצטרך לשמוע היום, כי רוב התיקים הקלים מטופלים על-ידי המטרה.

ניסן סלומינסקי: לא יודעים על הסגירה של אתמול, שהקציבו להם שלושה חודשים.

<סיגל קוגוט: תכף נשמע מהם.

<עדנה טנא: זאת גזירה שלא נוכל לעמוד בה.

<סיגל קוגוט: תכף נשמע, כי לא ראינו שזה רק עניין של כסף.

<סיגל קוגוט: ממה ששמעתי מנציגי המשטרה במהלך הדיונים, זה לא רק עניין של כסף.

<סיגל קוגוט: זאת חשיבה קונספטואלית שלא אהבה את החוק הזה.

<סיגל קוגוט: תמיד יש את השאלה, באיזה תיקים אתה הולך לתת את ההסדר הזה?

<סיגל קוגוט: האם תיקים שהיית סוגר ממילא?

<סיגל קוגוט: האם במשטרה אומרת: בתיקים שהיינו סוגרים, נעשה בהם הסדר?

<סיגל קוגוט: או, האם אלה תיקים שהיית מגיש לבית משפט אבל עכשיו אתה סבור שהם לא חמורים מאוד ואפשר לתת סיכוי.

<סיגל קוגוט: המשטרה העדיפה את השיטה שמפעילים את החוק הזה על תיקים שהיא היתה סוגרת ממילא.

<סיגל קוגוט: ברור לנו שזה צריך להיות חלק משתי הקבוצות.

<סיגל קוגוט: ברור שחלק מהתיקים שנסגרים אפשר לעשות בהם הסדר מותנה וגם תיקים שמוגשים לבית משפט היום, בחלקם אפשר לעשות הסדר מותנה.

<סיגל קוגוט: ראשית, זה מצריך איזו הסכמה קונספטואלית להפעיל את החוק והחלטה מערכתית שחשוב להפעיל את החוק.

<סיגל קוגוט: גם אם לוקחים עבירה אחת קטנה ונפוצה, אבל להתחיל עם משהו.

<סיגל קוגוט: הדבר השני שאמרנו בישיבה הקודמת, זה שהנחיות היועץ המשפטי לממשלה הן כלליות מידי לביצוע אצל תובעים שיש להם 70 תיקים ביום.

<סיגל קוגוט: המטרה של הנחייה לביצוע, היא שלא יצטרכו להפעיל הרבה שיקול דעת.

<סיגל קוגוט: גם החוק מכיר בזה.

<סיגל קוגוט: החוק אומר שמי שסוגר תיק לפי הנחייה, הוא לא צריך לעשות את כל ההנמקה.

<סיגל קוגוט: הוא צריך להגיד: פעלתי לפי הנחייה כזאת וכזאת.

<סיגל קוגוט: אם, למשל, לוקחים עבירת תקיפה או הטרדה מינית.

<סיגל קוגוט: הטרדה מינית, למשל, לא מספיק לכתוב אותה בהנחיית יועץ בתוספת, כי הנסיבות של הטרדה מינית, יכולות להיות רבות ביותר, חלקן לא מצדיקות הסדר מותנה וראוי להגיש בגינן כתב אישום.

<סיגל קוגוט: חלקן כן ראוי להגיש כתב אישום.

<סיגל קוגוט: תלוי מי הטריד, באיזו סיטואציה הטריד.

<סיגל קוגוט: אם יהיו הנחיות שהן מאוד מאוד מפורטות: בסיטואציה כזאת וכזאת איקס כסף למתלונן, איקס כסף לאוצר המדינה, התחייבות למניעת עבירה.

<סיגל קוגוט: תובע שיש לו 70 תיקים פשוט יכול לקחת את ההנחיה ולהפעיל אותה ולבצע אותה.

<סיגל קוגוט: לעומת זאת, אם זה רק כתוב בהנחיית היועץ אפשר בהטרדה מינית להפעיל את החוק הזה.

<סיגל קוגוט: מה יעשה עם זה תובע עם כל-כך הרבה תיקים?

<סיגל קוגוט: בטח תובע משטרתי שכל-כך עמוס והתיקים עוברים כל שבוע לתובע אחר.

מיקי לוי: אפשר להעלות את הרף ל-500,000 שקלים, ראינו את זה השבוע.

<סיגל קוגוט: זה דבר אחד.

<סיגל קוגוט: המשטרה והיערכותה לביצוע החוק זאת סוגיה אחת.

<סיגל קוגוט: הנחיות היועץ, תיקונן, והיותן ישימות וניתנות להפעלה, זאת סוגיה שנייה.

<סיגל קוגוט: שירות המבחן זאת סוגיה שלישית.

<סיגל קוגוט: אחד התנאים שתובע יכול לתת זה טיפול עם שירות המבחן.

<סיגל קוגוט: שירות המבחן אמר לנו כבר בעת חקיקת החוק, שבלי תקציבים הוא לא יוכל להשתלב בזה.

<סיגל קוגוט: כרגע שירות המבחן עושה שלא מכוח החוק.

<סיגל קוגוט: הוא שותף בפיילוט עם פרקליטות מחוז תל-אביב.

<סיגל קוגוט: נרצה לשמוע על הפיילוט הזה, אבל כמובן הכוונה היתה שבאיזה שלב יינתנו תקציבים ושירות המבחן יהיה חלק מהמערכת הזאת.

<סיגל קוגוט: הדבר הרביעי זה המערכות שכן מפעילות את המערכות האלה, בעיקר משרד הכלכלה והמחלקה לאכיפת דיני מקרקעין בפרקליטות המדינה.

<סיגל קוגוט: כאן נרצה לשמוע גם על המערכת הממוחשבת.

<סיגל קוגוט: ראינו שבמשרד המשפטים יש מערכת כזאת.

<סיגל קוגוט: המשטרה לא מפעילה את החוק אבל בהיבט הזה, זה גם מעניין אותנו.

<סיגל קוגוט: קיבלנו דיווח כתוב ממשרד הכלכלה, אבל לא ראינו שיש אתר במשרד הכלכלה עם הדיווחים.

<סיגל קוגוט: אלה הדברים המרכזיים.

ניסן סלומינסקי: תודה לסיגל.

ניסן סלומינסקי: נשמע עכשיו את המשרדים.

ניסן סלומינסקי: נתחיל במשרד המשפטים.

<עינת גדעוני: אני ממחלקת ייעוץ וחקיקה.

<עינת גדעוני: לעניין ההצטרפות של המשטרה.

<עינת גדעוני: גם במהלך חקיקת החוק, כבר אז המשטרה עמדה על קשיים צפויים ביישום החוק.

<עינת גדעוני: היועץ המשפטי לממשלה החליט לפחות להתחיל בהחלת החוק.

<עינת גדעוני: היו גם רעיונות לדחות את התחילה שלו בדרכים כאלה ואחרות, אבל הוחלט בכל זאת לפחות להתחיל אותו כדי שלא ייהפך לאות מתה.

<עינת גדעוני: בהנחיית היועץ הוחלט להתחיל עם הפרקליטות.

<עינת גדעוני: אחרי תיקון החוק גם המחלקה לאכיפת דיני מקרקעין בעבירות של תכנון ובנייה וגם משרד הכלכלה הצטרפו.

<עינת גדעוני: ההנחה היתה שהעניינים התקציביים יוסדרו ושהמשטרה תצטרף כמה שיותר מהר ותחיל את החוק.

<עינת גדעוני: באמת התיקים הטיפוסיים שמתאימים להסדר מותנה אלה תיקי התביעה המשטרתית, שם באמת ההיקפים הגדולים צפויים והחוק אמור לחול על התיקים האלה.

<עינת גדעוני: לצערנו זה לא קרה.

<עינת גדעוני: היו דיונים בנושא, מעקבים ותכתובות ותזכורות והדבר לא קרה.

<עינת גדעוני: אתמול התקיים דיון אצלך היועץ המשפטי לממשלה, ללא קשר לדיון היום, כי זה דיון שנקבע מראש.

<עינת גדעוני: בסופו של דבר היועץ המשפטי לממשלה החליט שהמשרד לביטחון פנים והאוצר יבואו בדברים ויסגרו את ההיבטים התקציביים.

<עינת גדעוני: היתה גם תקופה של חצי שנה שבגלל הבחירות היה תקציב שהתבסס על שנה קודמת ועכשיו גם יש שרים חדשים.

ניסן סלומינסקי: עדיין אין תקציב.

<סיגל קוגוט: גם השנה הזאת לא יהיה תקציב.

<עינת גדעוני: לפחות, אם יהיו דיונים ויהיו סיכומים אפשר אולי להתחיל.

ניסן סלומינסקי: אני מניח שהיועץ נתן הנחיה שבעוד שלושה חודשים חייבים להפעיל.

<עינת גדעוני: זה בדיוק מה שעמדתי לומר.

ניסן סלומינסקי: את מייצגת את משרד המשפטים.

<עינת גדעוני: יש גם את יניב מהפרקליטות.

ניסן סלומינסקי: במקום להגיד לנו מה המשטרה לא עושה, תגידי לנו איך זה מתממש במשרד המשפטים?.

<עינת גדעוני: יניב ואקי מרכז את פורום הטיפול והוא יפרט.

יעל גרמן: אני רוצה לדעת מדוע בכלל אתם צריכים תקציב?

יעל גרמן: אתם חוסכים עבודה בכך שאתם לא מגישים תיקים והכסף שאתם חוסכים יכול ללכת לביטול התיקים.

<עינת גדעוני: באמת יש חיסכון מסוים.

<עינת גדעוני: נציגי המשטרה יוכלו לפרט.

<עינת גדעוני: לתביעה המשטרתית דרוש תקציב על-מנת להפעיל את החוק, על-מנת להיערך.

<עינת גדעוני: יש דברים חדשים כמו משא ומתן עם חשוד, דבר שבכתב אישום אין אותו.

<עינת גדעוני: יש היערכות מחשובית.

<עינת גדעוני: יש היערכות מסוימת שכן דרוש תקציב על-מנת להפעיל את החוק בתביעה המשטרתית.

<עינת גדעוני: זה מערך מאוד גדול.

<עינת גדעוני: גם האוצר הכיר בזה וזה משהו שיצטרכו לתת לו מענה על-מנת ליישם.

<עינת גדעוני: אמנם יש באמת חיסכון כי יש פחות דיונים בבתי המשפט, אבל יש גם עלויות על-מנת להפעיל את החוק.

ניסן סלומינסקי: כשקיבלו את החוק הזה כתבו מה העלות הכספית לחוק?

<עינת גדעוני: לא היה שם פירוט.

<סיגל קוגוט: זאת הצעה ממשלתית, בפרטית תמיד חייבים.

<סיגל קוגוט: ברוב החוקים הממשלתיים לא תיראה פירוט.

<עינת גדעוני: הצעת החוק עברה שינויים ויש כל מיני עניינים מחשוביים ופרסום, דברים שנוספו גם יותר מאוחר.

<עינת גדעוני: הסיכום היה שיבואו בדברים לסיכום ההיבטים התקציביים, אבל בכל מקרה הנחיית היועץ תשונה תוך 3 חודשים היא לא תישאר כפי שהיא.

<עינת גדעוני: כולנו מקווים שבאמת יינתן מענה כי יש צורך במענה תקציבי.

<עינת גדעוני: תוך שלושה חודשים היועץ לא ימשיך להנחות כפי שהנחה עד היום, שהתוספת בכל הנוגע לעבירות של המשטרה תהיה ריקה.

<עינת גדעוני: היא תשונה ויכנסו שם עבירות והחוק יתחיל לפעול.

<סיגל קוגוט: אתם מתכוונים לתקן את הנחיות היועץ?

<עינת גדעוני: כן, יש כוונה לתקן.

<עינת גדעוני: יניב ירחיב בעניין.

<יניב ואקי: בוקר טוב.

<יניב ואקי: אני מפרקליטות המדינה.

<יניב ואקי: אני מרכז את הנושא הזה בפרקליטות.

<יניב ואקי: עם חקיקת החוק, ממש בו ביום, הקמנו צוות היגוי שנדרש לכל הסוגיות שמצריכות אותנו להפעלת החוק.

<יניב ואקי: הצוות הזה התכנס מספר רב של פעמים, כך שתשעה חודשים מיום חקיקת החוק, יכולנו כבר להתחיל להפעיל את החוק.

<יניב ואקי: זה אומר הרבה מאוד פעולות שנעשו לצורך העניין, אם זה הקמת או התאמת הפלטפורמה המחשובית שלנו לטיפול בתיקים מהסוג הזה, יצירת ממשק מול רשות האכיפה והגבייה, שהיא זאת שאמורה לאכוף חלק מהתקנים הכספיים שקשורים.

<יניב ואקי: יכולת לפרסם את התיקים אונליין באתר הכנסת ברגע שהם נסגרים ועוד כל מיני פעולות.

<יניב ואקי: הפעולות האלה כללו גם חוברת שהכנו לכל פרקליט.

<יניב ואקי: כל פרקליט מקבל היום חוברת שכוללת את כל מה שהוא צריך לדעת בקשר להסדר מותנה: הנחיית היועץ, הנחיית פרקליט המדינה, נהלים פנימיים, החוק, טבלאות ותרשימים, כל מה שהוא צריך כדי להטמיע, לפעול וליישם את החוק.

<יניב ואקי: אנחנו אולי נקפוץ רגע לסוף.

<יניב ואקי: נכון להיום ערכנו יותר מ-150 תיקים.

ניסן סלומינסקי: מתוך כמה תיקים?

ניסן סלומינסקי: מתוך כמה תיקים שהם רלוונטיים לחוק?

ניסן סלומינסקי: אז נדע אם להתפעל מה-150 או להגיד: רק 150?

רויטל סויד: רק 150.

ניסן סלומינסקי: לאט לאט.

<יניב ואקי: אני רגיל לטעון כנגד גברתי בפוזיציה הזאת - - -

רויטל סויד: לא נגד, אני מול.

<יניב ואקי: למה?

<יניב ואקי: זה מדינת ישראל נגד.

רויטל סויד: אתה ואני זה תמיד מול.

<יניב ואקי: אני בוודאי מקבל בסיטואציה הזאת.

<יניב ואקי: דווקא פה חשבתי שחברת הכנסת סוויד לא תאמר "רק".

<יניב ואקי: 150 תיקים זה המון.

<יניב ואקי: תיקון 68 שנעשה ביולי 2014 היה תיקון מאוד משמעותי.

<יניב ואקי: עד התיקון היה לנו מאוד קשה להפעיל בגלל שרשימת התנאים היתה מאוד מוגבלת.

<יניב ואקי: צריך גם לקחת בחשבון שלוקח זמן.

<יניב ואקי: זאת מהפיכה, לא פחות מזה.

<יניב ואקי: זאת מהפיכה בתפיסה של הפרקליטות, זה מצריך מאיתנו דברים.

<יניב ואקי: צריך להבין שעד היום פרקליט היה מחליט אצלו במשרד אם להגיש או לסגור.

<יניב ואקי: הוא אף פעם לא דיבר עם החשוד לפני ההחלטה על העמדה לדין, בטח לא בצורה כזאת בלתי אמצעית.

<יניב ואקי: פה הוא צריך לשבת עם חשוד אצלו במשרד ולראות איך עושים את זה?

<יניב ואקי: מה עושים?

<יניב ואקי: באיזו צורה?

<יניב ואקי: מה המשמעויות לאחר מכן?

רויטל סויד: עשיתם השתלמויות על זה?

רויטל סויד: העברתם השתלמויות לפרקליטים ללמד אותם איך לעשות את זה?

<יניב ואקי: אני באופן אישי עשיתי מסע הופעות בכל מחוז ומחוז.

<יניב ואקי: העברנו השתלמויות חובה לכל הפרקליטים, מאחרון הפרקליטים ועד לפרקליט מחוז שנכחו בכל ההשתלמויות האלה.

<יניב ואקי: הכנסנו את זה כחלק ממערך חובה בהשתלמות פרקליט צעיר ובהשתלמות פרקליט מתקדם.

<יניב ואקי: יש הרצאות והשתלמויות במחוזות.

<יניב ואקי: היום יש פורום בראשותי שמתכנס פעם בכמה חודשים.

<יניב ואקי: אנחנו מלבנים את הנושא הזה.

<יניב ואקי: אנחנו מדגישים את הצורך בהפנמה והטמעה.

<יניב ואקי: כמו שאמרתי, זה לוקח זמן, זה שינוי תפיסה.

<יניב ואקי: עד היום ידענו רק לסגור תיק או להגיש כתב אישום.

<יניב ואקי: לא ידענו לשוחח עם החשוד, להתחיל לחשב מה העונש, לעשות איתו משא ומתן.

<יניב ואקי: זה משא ומתן, לא פחות.

<יניב ואקי: זה משא ומתן שעושים עם החשוד.

<יניב ואקי: זה משא ומתן לא רק על העונש.

מיכל רוזין: במה זה שונה מעסקאות טיעון שאתם סוגרים 80% בעסקאות טיעון?

ניסן סלומינסקי: פה הוא צריך קודם להודות שהוא אשם.

מיכל רוזין: גם בעסקת טיעון.

<יניב ואקי: גם פה.

מיכל רוזין: אני שואלת מה ההבדל?

מיכל רוזין: אתם רגילים לעסקאות טיעון.

מיכל רוזין: 80% נסגר לפי הסטטיסטיקה שלכם.

<יניב ואקי: נכון.

<יניב ואקי: קודם כל, הרבה מאוד מההסדרים הם הסדרים פתוחים, דהיינו, אנחנו מסכימים על העובדות, על הוראות החיקוק ולעיתים העונש נשאר פתוח ומותירים את זה לשיקול דעת של בית המשפט.

<יניב ואקי: פה אנחנו גם נדרשים להחליט בנושא הזה.

<יניב ואקי: אנחנו צריכים להגיע להסדר סגור בהכרח.

מיכל רוזין: מה עם טיעון נוסף, כי הטיעון הזה לא תפס?

מיכל רוזין: עסקת טיעון היא על עונש.

<יניב ואקי: אני לא יודע לדבר על מספרים, כמה מתוך ה-80% הם כאלה וכמה כאלה.

מיכל רוזין: אוקיי.

מיכל רוזין: טיעון נוסף, מה ההבדל?

<יניב ואקי: מעבר לזה, בהסדר טיעון עושים את זה פרקליטים ראשי צוותים, עושים את זה פרקליטים בכירים, עושים את זה בדרך-כלל מול סניגור.

<יניב ואקי: בתיקים האלה, בגלל סוג העבירות, החשודים לא מיוצגים.

<יניב ואקי: אני לא דיברתי עם חשוד מעולם, אני אומר את האמת.

<יניב ואקי: אני לא יודע לדבר עם חשוד.

<יניב ואקי: הרבה פעמים, כשאני בבית המשפט והחשוד לא מיוצג, האינטרס שלי הוא שהוא יהיה מיוצג, שאני אוכל לדבר עם מישהו שמבין את השפה שלי, שיודע לדאוג לזכויות של זה שעומד מולי.

מיכל רוזין: זה כבר הכשרה טובה לפרקליטים, לדבר עם החשודים, לדבר עם הנפגעים, זה כבר טוב.

<יניב ואקי: זה באמת איזה שינוי של תפיסה.

<יניב ואקי: אנחנו מברכים על החוק.

<יניב ואקי: יש לנו לא מעט ביקורות.

מיכל רוזין: סליחה לעורכי הדין, אבל כולנו אנשים קודם כל.

<יניב ואקי: הפרוצדורה היום מקשה עלינו מאוד ואני בטוח שהמשטרה תעלה את זה בהקשר לסיבה למה צריך תקציבים.

<יניב ואקי: אנחנו העלינו את זה ובעתיד ננסה להגמיש קצת כל מיני הוראות בחוק שקשורות לפרוצדורה, לתנאים, לסנקציות שאפשר להטיל.

<יניב ואקי: יש לא מעט תיקים שלדעתנו ולדעת היועץ המשפטי לממשלה, מתאימים לעריכת הסדר מותנה והם נפסלים רק בגלל אי התקיימות של תנאי סף כזה או אחר.

<יניב ואקי: למשל, ישנו היום בחוק תנאי סף שניתן לעשות הסדר מותנה בלי שום קשר לנסיבות.

<יניב ואקי: זה יכול להיות נסיבות מקלות מכל סוג שהוא: נסיבות אישיות, נסיבות שקשורות לעבירה, העבירה עצמה, הכל נסיבות הכי קלות.

<יניב ואקי: אבל אם לאדם יש עבר פלילי מכל סוג בחמש השנים האחרונות, זה לא ניתן.

<יניב ואקי: אני חושב שזה תנאי גורף.

ניסן סלומינסקי: מתי אתם בנויים להגיש את הדברים שצברתם מהניסיון?

מיכל רוזין: אין ניסיון.

<סיגל קוגוט: זה היה מתאים אם הייתם עושים כבר 10,000 הסדרי טיעון.

מיכל רוזין: יש פה קצת בעיה.

מיכל רוזין: לא התחלנו ואין תקציבים אבל יש לנו תיקונים כי החוק לא טוב.

ניסן סלומינסקי: אם יש לכם הערות כדאי לרכז אותן ולבוא לפה כדי לנסות לדון בהן ולראות אם אפשר לשנות כדי שאפשר יהיה לממש את החוק הזה.

ניסן סלומינסקי: אם זה יוצר קושי, אז הדרך היא לשנות את זה ולא שבעוד שנה תספרו לי שיש קושי בגלל זה ובגלל זה.

ניסן סלומינסקי: אם הקושי קיים, תבואו לפה.

<יניב ואקי: אנחנו כבר באנו עם קשיים מסוימים.

<יניב ואקי: לא יצאנו עם מלוא תאוותנו בידנו.

<יניב ואקי: נחזור שוב לאחר שנצבור ניסיון נוסף.

רויטל סויד: אתה חושב שזה צריך להיות פחות מחמש שנים?

<יניב ואקי: אני חושב שצריך להגמיש את התנאים ואת המגבלות כך שיתאפשר - - -

ניסן סלומינסקי: זה לא הנושא.

<קריאה: למה אמרת שצריך תקציב?

<יניב ואקי: אני לא אמרתי שצריך תקציב.

<יניב ואקי: כל מה שאנחנו עושים זה נוסף על תפקיד.

<יניב ואקי: לא קיבלנו תקן אחד וגם לא שקל אחד.

ניסן סלומינסקי: אמרת משהו אז אני מבקש שתרכזו את זה.

ניסן סלומינסקי: תדברו גם עם הגופים האחרים, כמו כלכלה וגם עם המשטרה, תרכזו ותבואו לפה כדי שנדון.

ניסן סלומינסקי: בואו נמשיך הלאה.

ניסן סלומינסקי: מאחר וזה מעקב ואתם אומרים שאתם הגוף שכן מממש את זה, אז בואו תנו לנו מספרים.

ניסן סלומינסקי: אם יש לך נתונים הייתי רוצה לדעת מה סך כל המקרים או התביעות שקיימות, או האירועים?

ניסן סלומינסקי: כמה מתוכם הם רלוונטיים להגדרות של החוק?

ניסן סלומינסקי: כמה מתוכם - - - - נניח שיש לכם 40,000 תיקים.

ניסן סלומינסקי: לא כולם רלוונטיים לדבר הזה.

ניסן סלומינסקי: לכן שאלנו כמה תיקים יש לכם?

ניסן סלומינסקי: כמה מתוך התיקים האלה רלוונטיים לחוק?

ניסן סלומינסקי: בכמה מהם החוק הזה מומש.

ניסן סלומינסקי: אז יהיה לנו מושג על מה אנחנו מדברים.

<יניב ואקי: אני לא חושב שאני יכול לתת את הנתונים.

<יניב ואקי: לא התבקשנו ולא הכנו.

ניסן סלומינסקי: מה פירוש לא התבקשנו?

ניסן סלומינסקי: הרי מה אומר מעקב על החוק?

ניסן סלומינסקי: לראות האם החוק ממומש או לא.

ניסן סלומינסקי: אתה יכול לומר דבר פשוט: הנה במקרה אחד מימשנו אז החוק מומש.

ניסן סלומינסקי: לא זאת הכוונה.

ניסן סלומינסקי: הכוונה לראות, למשל, שאם מתוך 40,000 תיקים שיש לכם, 20,000 מתוכם הם רלוונטיים לחוק ומימשתם 10,000.

ניסן סלומינסקי: במקרה כזה אני אומר: הלכתם עם החוק טוב.

ניסן סלומינסקי: אם מימשתם 150 אז שנדע.

ניסן סלומינסקי: אחרת איך יש לנו מושג לעקוב אחר מימוש החוק אם אין לנו את המספרים?

ניסן סלומינסקי: מה המשמעות של זה?

ניסן סלומינסקי: הרי על זה דובר.

<יניב ואקי: קודם כל, אפשר לאסוף אותם אני מניח.

ניסן סלומינסקי: מה פירוש אפשר לאסוף?

ניסן סלומינסקי: הרי הישיבה הזאת נועדה לנושא.

ניסן סלומינסקי: הרי בשביל זה נועדה הישיבה.

<יניב ואקי: אני לא יודע להגיד.

<יניב ואקי: קודם כל, יש חובת דיווח לכנסת והיא לא כוללת את הנתונים שאדוני ביקש.

<יניב ואקי: צריך לאסוף את הנתונים וזה גם לא משהו פשוט, זה לא בשיחת טלפון.

<יניב ואקי: אין לי את הנתונים האלה.

יואב בן צור: אין לך את הנתונים האלה בלחיצת כפתור?

<יניב ואקי: ממש ממש לא, גם לא בלחיצה של 10 כפתורים.

יואב בן צור: בעידן של המחשבים?

<יניב ואקי: אני לא בטוח שממה שאדוני מבקש, בהכרח מזה נלמד על אופן יישום החוק.

<יניב ואקי: אגב, בדיווח לכנסת כן נדרשנו לראות.

<יניב ואקי: מי שקבע את אותה הוראה חשב שזה מה שילמד אותו על האופן של הפעלת החוק: כמה תיקים נסגרו בהסדר מתוך סך התיקים שנסגרו.

<יניב ואקי: לא מסך התיקים שנפתחו בכלל במדינת ישראל בחלוקה לעבירות.

ניסן סלומינסקי: בוא נשמע את הנתון שיש לך.

<יניב ואקי: בחוק קבעו שעלינו להציג את מספר התיקים לפי חלוקה של עבירות, שזה לא רק רשימת העבירות שמופיעה בהנחיית היועץ.

<יניב ואקי: זה הרבה יותר מגוון.

<יניב ואקי: זה מתחיל לחלחל גם בסוגים אחרים של עבירות וחשוב לדעת גם את זה.

<יניב ואקי: אם נחזור למספרים, אני יודע להגיד שמדובר על 150 תיקים מתוך 23,000 תיקים שנסגרים.

<יניב ואקי: זה מה שהתבקשנו וזה הנתון.

<יניב ואקי: תיקים שנסגרים בעילות אחרות, כמו חוסר ראיות.

ניסן סלומינסקי: אלה תיקים שהם רלוונטיים?

<יניב ואקי: לא.

ניסן סלומינסקי: אז איך אני יכול לדעת אם החוק הזה מיושם או לא?

ניסן סלומינסקי: אם אתה אומר לי שמתוך 22,000 תיקים עשיתם 150 תיקים, אז אני יודע שהחוק הזה לא ממומש.

ניסן סלומינסקי: אבל אם סך כל האופציות היו 500 ועשיתם 150 אז הייתי אומר שזאת התחלה טובה.

ניסן סלומינסקי: איך אתם יכולים לבוא לכאן בלי לתת לנו נתון כדי שנוכל לדעת אם החוק מממומש או לא.

<יניב ואקי: שתי הערות לעניין הזה.

<יניב ואקי: אני מסכים עם אדוני שמה שהוא מבקש, יכול להיות שייתן לו אינדיקציה יותר נכונה ממה שהתבקשנו עד היום לתת.

<יניב ואקי: אז אם עכשיו יש בקשה כזאת, אז נעבוד על זה וניתן.

ניסן סלומינסקי: אתה אחראי על זה.

ניסן סלומינסקי: אתה רוצה לדעת האם החוק ממומש או לא.

ניסן סלומינסקי: אתה לא עובד על עצמך ואתה רוצה לדעת לעצמך האם זה מתממש או לא.

ניסן סלומינסקי: לא עשית בדיקה לעצמך כדי לדעת?

ניסן סלומינסקי: לך עצמך אין תשובה לדעת אם החוק מתממש או לא, כי אתה אומר שאתה לא יודע.

רויטל סויד: יניב, אני בהחלט רואה בפרקליטות ניסיון מאוד משמעותי כן להטמיע את ההסדר המותנה.

רויטל סויד: זה ייאמר לזכותם ואי-אפשר לקחת את זה מכם.

רויטל סויד: גם אם זה לא התקדם בקצב מספק, אי-אפשר לקחת את זה מכם.

רויטל סויד: אני מסכימה איתך ואפילו מוסיפה, שעיקר העניין בפרקליטות זאת ההטמעה של הנורמה החדשה הזאת.

רויטל סויד: לתובע זה סוג של תפיסת עולם אחרת לחלוטין ממה שהוא רגיל.

רויטל סויד: לכן, כשאתה אומר את זה – זה הכול עניין של נפש חפצה, לבוא ולבחון אחרת את התיקים, לא בראייה של העמדה לדין והגשת כתבי אישום, אלא בראייה של הליך שיקומי או איך שלא נקרא לזה.

רויטל סויד: מהבחינה הזאת ייאמר לזכותם.

רויטל סויד: אתם צריכים להטמיע את זה יותר, להציג את זה כאופציה.

רויטל סויד: לא פעם הגעתי לפרקליטות.

רויטל סויד: פעם אחת עשיתי הסדר מותנה עם פרקליטות מחוז תל-אביב.

רויטל סויד: לקח להם הרבה מאוד זמן להבין איך לעשות את העניין הזה.

רויטל סויד: בסופו של דבר זה נעשה פעם אחת מאז שהחוק הזה יושם, או לפחות מאז שהוא חוקק, אבל אתם בדרך הנכונה.

רויטל סויד: לגבי מה שציין יושב הראש.

רויטל סויד: אנחנו יודעים שמדובר על עבירות שהן חטא ועוון והלוואי ותזלגו לעוד עבירות.

רויטל סויד: אל תיקח את זה מתוך 23,000 תיקים שנסגרו.

רויטל סויד: אנחנו לא בוחנים את זה מתוך זה.

רויטל סויד: אנחנו מעדיפים ש-23,000 התיקים האלה ייסגרו ולא יוגש בהם את אותו הסדר מותנה.

רויטל סויד: אנחנו שואלים לגבי מכלול התיקים שלא נסגרו, תיקים בעבירות של חטא ועוון שהגיעו אליכם, או גם עבירות של פשע שאפשר להגיע איתן להסדרי טיעון שבסופו של דבר עבירה של חטא או עוון.

רויטל סויד: כמה מתוכם נסגרו בהסדר מותנה.

ניסן סלומינסקי: על זה אנחנו מדברים.

רויטל סויד: ה-23,000 זה לא הנתון שאנחנו מחפשים.

<יניב ואקי: אז צריך לתקן את החוק.

רויטל סויד: לא.

רויטל סויד: כמה מתוך התיקים שבסופו של דבר הגשתם כתבי אישום, היו יכולים להיסגר בהסדר מותנה, לפחות על-פי ההיתכנות?

<יניב ואקי: פה רציתי להשלים ולומר, שלא בטוח שאנחנו אפילו יכולים לספק את המידע הזה.

<יניב ואקי: זה לא שאנחנו לא יכולים לספק נתונים לגבי כמה עבירות של חטא, עוון או פשע אלא אני לא יכול לדעת בכל אלפי התיקים האלה, כמה מהם מתאימים מבחינת החוק בכלל להישקל במסלול הזה?

<יניב ואקי: את זה אני לא יודע לומר.

<יניב ואקי: יש רשימה ארוכה של תנאי סף שצריך לשקול האם התיק מתאים.

ניסן סלומינסקי: מי כן יודע?

<יניב ואקי: אי-אפשר.

<יניב ואקי: זה לקחת עכשיו את כל התיקים ולבחון את 5-6 תנאי סף שהחוק קובע.

<יניב ואקי: למשל, יש שלושה סוגים של רישום פלילי.

ניסן סלומינסקי: עברה שנה.

ניסן סלומינסקי: הפרקליטים עוסקים בזה, נכון?

ניסן סלומינסקי: לכל פרקליט יש כמות תיקים ובוודאי יש מישהו שיודע וכל אחד יכול להגיד כמה מתוך האיקס תיקים רלוונטי.

ניסן סלומינסקי: יש לי איקס תיקים שהם מתאימים ואז נשאלת השאלה כמה מתוכם מומשו במסגרת של הסדר החוק וכמה לא.

ניסן סלומינסקי: מישהו צריך לעשות את זה.

ניסן סלומינסקי: גם אתה צריך לבדוק, כדי לדעת לעצמך.

ניסן סלומינסקי: אחרת מה קורה?

ניסן סלומינסקי: יכול להיות שלא משתמשים בזה ואנחנו משתמשים בכסף לריק.

ניסן סלומינסקי: אתה מפעיל מערכת שלמה שתיארת יפה מאוד ובסוף אף אחד לא משתמש.

יעל גרמן: אולי תאמר לנו איך שלפתם את התיקים שבהם כן עשיתם את ההסדר?

יעל גרמן: לפי זה תוכל אחר-כך לבדוק את כל אלה שלא שלחתם.

יעל גרמן: מדוע בחרתם בתיקים האלה?

יעל גרמן: איך בחרתם אותם?

<יניב ואקי: קודם כל, יש את הדרישה הראשונית, שאנחנו קוראים לה תנאי סף אבל זה לא מכונה כך בחוק.

<יניב ואקי: התנאים שקובע החוק לגבי איזה תיק מתאים להישקל במסלול.

יעל גרמן: איך מצאתם את התיקים האלה?

<יניב ואקי: כל פרקליט מונחה.

<יניב ואקי: כשהתיקים מגיעים הם עוברים פרקליט שמשבץ והוא צריך לבחון האם התיק הזה יכול להיבחן במסלול של הסדר מותנה.

רויטל סויד: בדרך כלל, יש סנגור שמבקש או חשוד שמבקש.

ניסן סלומינסקי: לא, לפני כן.

ניסן סלומינסקי: את תנאי הסף עושה הפרקליט.

רויטל סויד: אם זה לא עולה לפתחם הם בכלל לא שוקלים את זה.

רויטל סויד: אף פרקליט לא מחליט שהוא רוצה לסגור את התיק בהסדר מותנה.

יעל גרמן: זה חלק מהטמעת הנורמה.

<יניב ואקי: אני מסכים לגמרי שזאת נקודה מאוד חשובה - - -

יעל גרמן: האם זה יוזמה שלכם או יוזמה של הנאשם?

רויטל סויד: רק של הנאשם.

<יניב ואקי: בניסיון האישי של גברת סוויד זאת היתה יוזמה של הסנגורית.

רויטל סויד: אני לא מדברת מניסיון אישי, אני מדברת מידיעה איך זה.

רויטל סויד: לאור מה שאני שומעת עכשיו, אני סמוכה ובטוחה שאתם תטמיעו את זה, כדי שהתביעה תעלה את זה מראש כאפשרות.

רויטל סויד: כרגע זה לא קורה.

יעל גרמן: כל המקרים שהבאתם לנו, האם הם היו רק ביוזמת הנאשם או שהיו גם יוזמות שלכם?

<יניב ואקי: אני אוכל לספק נתון מדויק והרבה מאוד מהתיקים זאת יוזמה שלנו.

<יניב ואקי: אני מדבר על 150 התיקים.

ניסן סלומינסקי: אם יש לך שער שדרכו עוברים כל התיקים והוא צריך למיין.

ניסן סלומינסקי: אם הוא כבר עושה את זה, אז למה אתה לא יכול לתת לנו מספרים?

ניסן סלומינסקי: הרי הוא עושה את זה כבר והוא עובר על זה וצריך להחליט.

ניסן סלומינסקי: תיק שהוא רואה שהוא מתאים, ישים אותו פה.

ניסן סלומינסקי: יכול להיות שבסוף לא ייצא הסדר אבל לפחות הוא מתאים.

ניסן סלומינסקי: אנחנו מנסים להבין מתוך 22,000 כמה - - -

<יניב ואקי: זה באמת לא נתון רלוונטי.

ניסן סלומינסקי: לכן שאלתי, כמה מתוכם מתאים.

ניסן סלומינסקי: כמה מתוך הניתוב יכולים להגיע לדבר הזה?

ניסן סלומינסקי: תגיד לי 15,000 או 10,000?

ניסן סלומינסקי: כמה מתאימים לדבר הזה.

ניסן סלומינסקי: אחר-כך נראה לפי המספר ולפי הביצוע אם אתם באמת בדרך הנכונה או שאתם רחוקים.

ניסן סלומינסקי: אחרת אין לנו שום מושג.

<יניב ואקי: אני יכול לבדוק אם אני יכול לאסוף נתונים כאלה.

<יניב ואקי: זה משהו שבטוח שאפשר לעשות.

<יניב ואקי: לא יודע אם אחורה או מכאן והלאה.

יעל גרמן: אדוני היושב ראש, זאת צריכה להיות דרישה שלנו.

יעל גרמן: אנחנו מבינים אותו, אבל הוא יצטרך לפתור את הבעיה.

ניסן סלומינסקי: בוודאי, זאת היתה המטרה של הישיבה.

יעל גרמן: זאת הבקשה שלנו וצריך להתמודד איתה.

ניסן סלומינסקי: משרד הכלכלה.

ניסן סלומינסקי: אני מבין שגם אצלכם העסק הזה פועל.

ניסן סלומינסקי: יש לכם יותר אינפורמציה?

<גליה לוי: אני ממשרד הכלכלה.

<גליה לוי: מבחינתנו העסק פועל.

<גליה לוי: ההיקפים במשרד הכלכלה, מטבע הדברים, הם לא גבוהים כי היקף הפעילות פחות גבוה מאשר בפרקליטות ובמשטרה.

<גליה לוי: מבחינתנו, כאשר תיק נבחן בתחילת הדרך, יש לנו נוסח מכתב שאנחנו יכולים להוציא לנאשם הפוטנציאלי.

<גליה לוי: גם בשלב ההקראה יש שלב שבו התובע יושב עם הנאשם ובא כוחו ומסביר להם מה האופציות.

<גליה לוי: כבר בשלב הזה הוא את האופציה ביוזמתו.

ניסן סלומינסקי: את מדברת על אותם תיקים שניווטם שהם שייכים לחוק.

<גליה לוי: נכון.

ניסן סלומינסקי: כמה תיקים כאלה ישנם וכמה מתוכם מומשו?

<גליה לוי: לגבי תקופת הדיווח, מדובר ב-15 תיקים.

<גליה לוי: בכל 2014 היו 15 תיקים שלגביהם מומש.

ניסן סלומינסקי: כמה תיקים היו בפוטנציאל?

<גליה לוי: אין לי נתון לגבי זה.

<גליה לוי: לא אספנו נתונים.

ניסן סלומינסקי: איך אני אדע האם להגיד לכם יישר כוח או להגיד לכם להתחיל לנוע?

ניסן סלומינסקי: אין לי מושג.

<גליה לוי: כאשר אנחנו מזהים פוטנציאל, אנחנו תמיד יוזמים את הפנייה הזאת.

<גליה לוי: ישנן פניות שמגיעות מהצד השני, גם כאשר אנחנו לא מזהים את הפוטנציאל, כי הם מנסים להצביע על נתונים אחרים או על סיטואציה שבכל זאת יכולה להכניס את הנאשם או את החשוד למסגרת מסלול כזה.

ניסן סלומינסקי: המטרה העיקרית היא לעקוב כדי לראות האם החוק מתממש או לא.

ניסן סלומינסקי: בלי לומר לי מתוך כמה, אז למעשה לא עשינו כלום, כי אני לא יודע להגיד אם עשיתם דבר נפלא - - -

<גליה לוי: אני יכולה להגיד לך שבתקופה הזאת נסגרו 344 תיקים.

<גליה לוי: 4% נסגרו בהסדר מותנה.

יעל גרמן: זה לא רלוונטי.

<גליה לוי: אני לא יודעת להגיד כמה תיקים היו פוטנציאלים להליך ובסופו של דבר הסנגור או שהנאשם בחרו לא ללכת במסלול הזה, אני לא יכולה להגיד לך.

<גליה לוי: אין לי את הנתון.

<גליה לוי: אם תרצו שבעתיד נבחן את הנתונים האלה - - -

ניסן סלומינסקי: בוודאי שכן, זאת מטרת המעקב.

<סיגל קוגוט: אני רק אסביר למה הוועדה ביקשה גם את התיקים הסגורים.

<סיגל קוגוט: היא ביקשה כי כל הזמן היתה דילמה האם יפעילו את החוק הזה על תיקים שנסגרים היום או על תיקים שמוגשים היום לבית המשפט.

<סיגל קוגוט: ברור היה שייקחו משתי הקבוצות, כי לא כל התיקים שנסגרים היום, לא באמת צריכים להיסגר וצריך להגיד גם את זה.

<סיגל קוגוט: לכן רצו לדעת האם פתאום יש איזה שינויים מאוד גדולים בתיקים שנסגרים.

<סיגל קוגוט: זאת אומרת, אלה שמוגשים ממשיכים להיות מוגשים כרגיל ואלה שנסגרים, פתאום בכולם מתחילים להציע הסדרים, שגם זה לא בסדר.

<סיגל קוגוט: לכן ביקשו את הנתון הזה.

<סיגל קוגוט: זה כמובן לא אומר שאי-אפשר לבקש נתונים שגם לא כתובים בחוק.

<סיגל קוגוט: אגב, יניב, לא ענית לנו על הנחיות יועץ ואיך אתה מתכוון לתקן אותן?

<יניב ואקי: יש כמה דברים שדורשים תיקון בהנחיות יועץ.

<יניב ואקי: אנחנו צריכים להידרש לזה בקרוב.

<יניב ואקי: ראשית, המתנו לדיאלוג שיניב פרי מול המשטרה ושנוכל לתקן.

<יניב ואקי: אי-אפשר לתקן הנחיות יועץ כל יומיים או כל חודשיים.

<יניב ואקי: יש את תיקון 68 שצריך להטמיע, יש את ההכנסה של משרד הכלכלה.

<יניב ואקי: יש עוד כמה דברים שאנחנו רצינו להכניס.

<יניב ואקי: ראיתי בנושאים שעל סדר היום שפרסמתם, שאתם ממליצים להכניס סעיף, למרות שהחוק מדבר בעד עצמו, לגבי איסור לערוך הסדרים שלא בהתאם לחוק.

<יניב ואקי: אפשר לשקול גם אמירה כזאת - - -

<סיגל קוגוט: כי ההנחיה היתה לא ברורה בעניין הזה.

<סיגל קוגוט: הנחיית יועץ בעצם משדרת שאפשר לעשות הסדרים שלא לפי החוק, התובע קורא את ההנחיה והחוק אומר משהו קצת יותר חזק, זה יכול ליצור בלבול.

<סיגל קוגוט: זאת לא ההערה הכי חשובה שלנו.

<יניב ואקי: זה סעיף מתוך פרוטוקול דיון.

<יניב ואקי: הנחית היועץ לא אומרת אחרת.

<סיגל קוגוט: היא אומרת "ככלל".

<סיגל קוגוט: היא משדרת שהחוק לא ממצה.

<יניב ואקי: אני מקבל שאם קורא יכול להבין את מה שאת אומרת, כדאי להידרש לזה ולומר אחרת.

<יניב ואקי: החוק אומר את הדברים בצורה מפורשת.

<יניב ואקי: אנחנו בטח לא מנסים לפרש את זה אחרת.

ניסן סלומינסקי: זה משונה מאוד שכותבים שצריך לשמור על החוק ואסור לעשות משהו בניגוד לחוק.

ניסן סלומינסקי: למרות הכול, אני אומר לך כמעט באחריות, שאתם מנסים לעשות הסדרים שהם לא ממש במסגרת הזאת.

<סיגל קוגוט: בעבר זה היה.

<יניב ואקי: אני לא מכיר דבר כזה.

ניסן סלומינסקי: אולי אני טועה, אבל כך שמעתי.

<סיגל קוגוט: בעבר זה היה.

<יניב ואקי: בעבר לפני הדיון - - -

ניסן סלומינסקי: תעשו את הבדיקה.

<סיגל קוגוט: האם הם מתכוונים לעשות הנחיות מפורטות לעבירות, שיקלו על התובעים?

<יניב ואקי: עורכת הדין קוגוט שואלת לגבי מיפוי של עבירות לפי נסיבות או סיטואציות שברגיל הן נעשות.

<יניב ואקי: אנחנו ניסינו לעשות את זה כבר בסיבוב הקודם, כשהתכנסנו לצורך ההטמעה וההפעלה של החוק.

<יניב ואקי: היו כל מיני רעיונות שלא צלחו.

<יניב ואקי: אנחנו מנסים לעשות מהלך דומה ואני מקווה שכל הנוכחים פה יצליחו לעקוב, לגבי תיקון 113 בנושא של הבניית ענישה.

<יניב ואקי: שנים אנחנו מנסים לעשות את מה שאת מבקשת בהקשר של תיקון 113.

<יניב ואקי: אנחנו מנסים גם ברמה המקומית.

<יניב ואקי: היום זה המטה מנסה לייצר טבלאות של מיפוי של עבירות לפי נסיבות.

<יניב ואקי: אני לא רוצה לומר שזאת מטלה בלתי אפשרית, כי אנחנו עדיין מנסים לעשות את זה, אבל אנחנו לא מצליחים.

<יניב ואקי: אנחנו לא מצליחים לקחת עבירה ומראש למפות את כל הנסיבות שהיא יכולה להתבצע.

<יניב ואקי: זה לפי תיקון 113 ואני רק צריך לנפות את הנסיבות שהיא מתבצעת.

<יניב ואקי: לפי הסדר מותנה, אני עוד צריך למפות מראש.

<יניב ואקי: אנחנו רוצים שלתובע תהיה טבלה כדי שבסוף הוא יוכל להגיד אם הוא מגיע או לא מגיע להסדר מותנה.

<סיגל קוגוט: כמה נסיבות טיפוסיות, לא כל הנסיבות.

<יניב ואקי: אבל לא רק נסיבות עבירה, יש גם נסיבות אישיות ואיך אני משלב גם את זה?

<יניב ואקי: האם שיתף פעולה או לא שיתף פעולה.

<יניב ואקי: האם את כל זה לומר מראש?

רויטל סויד: הפרקליטות איכשהו מיישמת את זה אבל יש את התביעות שבכלל לא מיישמים.

רויטל סויד: אולי כדאי לעבור אליהם כי אצלם גם המסה הקריטי של התיקים?

<סיגל קוגוט: השורה התחתונה היא שלדעתך אי-אפשר לעשות הנחיות כאלה?

<יניב ואקי: לא אמרנו נואש.

<יניב ואקי: מניסיון דומה, אנחנו מתקשים.

<יניב ואקי: אנחנו מוכנים לחשוב על העניין הזה מחדש.

<יניב ואקי: יש לי שתי בעיות עם העניין הזה.

<יניב ואקי: בעיה אחת היא בעיה קונספטואלית וגברתי מכירה את התפיסה שלי בהקשר הזה.

<יניב ואקי: אני חושב שצריך לא לחשוש ולתת שיקול דעת לתביעה.

<יניב ואקי: יושב הראש הנוכחי ויושב הראש הקודם הביעו את דעתם בעניין.

<יניב ואקי: אני חושב שאפשר היה להיות סמוכים ובטוחים שהתביעה תעשה את מלאכתה ולהבנות את שיקול הדעת שלה ולא להגביל אותו עד כדי כך.

<סיגל קוגוט: זה בשביל סיוע, זה לא בשביל להגביל.

<יניב ואקי: הדבר השני הוא יותר מעשי ויותר יישומי: אני חושב שקשה מאוד לקחת מראש את כל העבירות בספר החוקים, שהן לא מסוג פשע - - -

<סיגל קוגוט: מה פתאום?

<סיגל קוגוט: תיקח עבירה אחת שאתה רוצה שהמשטרה תפעיל אותה.

<סיגל קוגוט: למשל, עבירת התקיפה.

<סיגל קוגוט: תקיפה בין אנשים זה בסדר, תקיפת קטין לא מתאימה להסדר מותנה.

<סיגל קוגוט: תגיד להם משהו.

<סיגל קוגוט: אם אתה רק אומר להם להפעיל את זה בתקיפה – יש נסיבה טיפוסית שאתה יכול לעזור לתובעים ושהיא מתקיימת הרבה.

<סיגל קוגוט: למשל, סכסוך שכנים.

<סיגל קוגוט: בדרך-כלל זה לא כזה מסובך כמו תיקון 113 כי זה על גזרה יותר צרה של עבירות.

<סיגל קוגוט: תבקשו כך וכך, מכתב התנצלות, פיצויים כאלה וכאלה וזהו ואז אפשר יהיה להפעיל את זה.

<יניב ואקי: איפה נכנסות הנסיבות האישיות של החשוד?

<יניב ואקי: לדוגמא, איפה השיקול לגבי האם שיתף פעולה, הודה או פיצה.

<סיגל קוגוט: הוא צריך להודות בכל מקרה, אחרת אין בכלל.

<יניב ואקי: לא, הודאה במשטרה.

<יניב ואקי: זה לא תנאי.

יעל גרמן: אנחנו צריכים לפתור את הבעיה שאנחנו מסתובבים סביבה.

יעל גרמן: יש לי רעיון.

יעל גרמן: אני חושבת שאנחנו צריכים לקבל טבלה שמראה לאורך השנים, גם את תיקים שנסגרו וגם את התיקים שתבעו.

יעל גרמן: אז נוכל לראות את השינוי שחל.

יעל גרמן: השינוי שחל הוא זה שאנחנו רוצים לראות.

יעל גרמן: לא צריך להיות שום שינוי בתיקים שנסגרו.

יעל גרמן: התיקים שנסגרו צריכים להישאר.

יעל גרמן: מה שצריך להיות זה בתיקים שהוגשו.

ניסן סלומינסקי: לא, גם בתיקים שנסגרו.

ניסן סלומינסקי: זה הולך לשני הצדדים.

<סיגל קוגוט: זה הולך לשני הכיוונים.

יעל גרמן: תביאו לנו את הטבלה לאורך השנים, תראו לנו את השינוי שחל בעקבות כניסת החוק.

יעל גרמן: אני חושבת שזה יוכל לתת לנו איזו תמונה.

רויטל סויד: איך מטמיעים את הרפורמה הזאת?

רויטל סויד: איך מעבירים לתובעים להשתמש בזה?

ניסן סלומינסקי: אני רק רוצה להזכיר לחבריי שמצד אחד, ההסדר הזה נועד להטיב עם הנאשם.

ניסן סלומינסקי: מצד שני, זה גם נועד לזה שהתיק לא ייסגר אוטומטית.

ניסן סלומינסקי: מאחר וזה עובד לשני הצדדים, חשוב לראות גם מה שנסגר.

יעל גרמן: אני רוצה לשאול שאלות לגבי התיקים שניתנו לנו.

ניסן סלומינסקי: קודם כל, אני רוצה שנשמע באופן כללי.

ניסן סלומינסקי: לילי באומהקר מהמשטרה.

<לילי באומהקר: אני ראש חטיבת התביעות.

<לילי באומהקר: קודם כל, אין לנו בעיה קונספטואלית היום.

<לילי באומהקר: יכול להיות שזה היה מזמן.

<לילי באומהקר: מאז התחלפו אנשים.

<לילי באומהקר: התובעים שלי מחכים שזה ייכנס לתוקף.

<לילי באומהקר: זה מעצים אותם.

<לילי באומהקר: אנחנו מייעדים שיהיה ראש שלוחת הסדר תיק מותנה.

<לילי באומהקר: זה צריך להיות תובע שהוא יחסית בכיר שיכול לעשות את ההסדרים האלה.

<לילי באומהקר: רוב התובעים הם חדשים ועד 3 שנים הם לא יכולים לעשות את זה.

מיכל רוזין: ממילא לא עושים שום הסדר.

<לילי באומהקר: בינתיים לא עושים שום דבר.

<לילי באומהקר: המספרים שפה הם מזעריים מבחינתנו.

<לילי באומהקר: כמות התיקים שהתביעה מתעסקת בהם, זה 90% מכתבי האישום הפליליים במדינה.

<לילי באומהקר: בשנה שעברה קיבלנו 73,000 תיקים.

<לילי באומהקר: אני לא מדברת על תיקים שהחקירות סגרו אלא על תיקים שאנחנו קיבלנו לטיפול.

<לילי באומהקר: מתוכם הוגשו 43,000 כתבי אישום.

<לילי באומהקר: באלה שנסגרו, בהחלט נסגרים חלק ב"אין עניין לציבור" בגלל תעדוף כזה או אחר.

<לילי באומהקר: לכן חלק מהם יצטרכו להיות כן בהסדר הזה.

<לילי באומהקר: מבחינתי, אני עובדת היום בחסר של 100 תקנים של תובעים.

<לילי באומהקר: התובעים שלי לא יכולים להוסיף לעצמם מטלות.

<לילי באומהקר: אני לא יכולה להוסיף להם שום מטלה, שום מטלה.

יעל גרמן: זה יהיה במקום.

<לילי באומהקר: זה לא יהיה במקום כי מישהו צריך לשבת - - -

מיכל רוזין: כרגע זה נסגר, זה לא הולך לבית משפט.

<לילי באומהקר: חלק נסגר מחוסר עניין.

ניסן סלומינסקי: גם בחלק ממה שנסגר היו יכולים לעשות טיפול.

<לילי באומהקר: חלק כן יוגשו.

<לילי באומהקר: אני מבוזרת על 24 שלוחות.

מיכל רוזין: יש גם את הפיצויים לנפגעים.

מיכל רוזין: יש שני צדדים למערכת.

<לילי באומהקר: בכל שלוחה כזאת אני צריכה סוג של טריבונל, כלומר, תובע שיודע לעשות את זה, מזכירה שיודעת לעשות את זה.

<לילי באומהקר: אין לי בכלל ממשק מחשובי.

<לילי באומהקר: בלי ממשק מחשובי שהחוק מחייב אותו, אני לא יכולה להתחיל לעבוד.

<לילי באומהקר: מי יגבה את הכסף?

<לילי באומהקר: איך נעביר?

<לילי באומהקר: כלומר, זה הכול צריך להיות.

<לילי באומהקר: אלה שאחראים על המחשוב אצלנו מדברים על כמה חודשים טובים כדי שממשק כזה יוכל להתבצע מול המרכז לגביית קנסות, אינטרנט כדי לדווח.

<לילי באומהקר: הכול דורש משאבים.

<לילי באומהקר: אנחנו עשינו עבודה אג"תית.

<לילי באומהקר: אנחנו לא ישבנו על השמרים, עשו עבודה אג"תית כמה פעמים.

<לילי באומהקר: ניסינו עם 15 עבירות - - -

יעל גרמן: אין גביית קנסות במשטרה היום?

<לילי באומהקר: אין לנו.

<יניב ואקי: החוק קובע שרשות האכיפה והגביה היא זאת שתגבה.

<לילי באומהקר: אני מדברת על ממשק מחשובי שלנו.

<לילי באומהקר: מישהו צריך לעשות את זה.

ניסן סלומינסקי: יעל, להערכתי כל הגביות של הקנסות של המשרדים הולכים למשרד האוצר.

יעל גרמן: אז היא לא צריכה מערך.

<לילי באומהקר: אנחנו קובעים את העונש - - -

<יניב ואקי: היא צריכה שהמערכת שלה תדבר עם המערכת של הרשות לאכיפה ולגביה.

<יניב ואקי: ממשק שידבר ביניהם.

<יניב ואקי: היום בית המשפט מדבר.

<יניב ואקי: היום אתה הולך לבית משפט ובית משפט הוא זה שנותן את העונש.

רויטל סויד: אז איך המערכת שלכם עובדת?

<יניב ואקי: יצרנו ממשק כזה.

יעל גרמן: לא צריך עוד אנשים, צריך רק ממשל.

<לילי באומהקר: אנחנו בעד החוק הזה.

ניסן סלומינסקי: אני מבין שבגלל כל מה שאת אומרת והדברים הנכונים, היועץ נתן לכם אוויר לנשימה של כמעט שנתיים מהחוק המקורי.

ניסן סלומינסקי: בשנתיים האלה הצלחתם - - -

<לילי באומהקר: אני עשיתי את כל מה שאני יכולה כדי לנסות ולקבל את התקנים האלה.

<לילי באומהקר: יש לנו מחיר על 7 עבירות, על 15 עבירות, תלוי עד כמה התחילו להחיל.

<לילי באומהקר: עד עכשיו לא קיבלתי.

<לילי באומהקר: כראש חטיבת תביעות אני אומרת שבלי תוספת של אנשים וממשק מחשובי אני לא יכולה להוציא את זה לפועל.

<לילי באומהקר: הרי המספרים הקטנים שמראים לנו עכשיו זה לא באמת החוק.

<לילי באומהקר: מטרת החוק זה על העבירות שאנחנו מטפלים בהם, שאלה העבירות הקלות יחסית.

ניסן סלומינסקי: יכול להיות שזה הכסף הנוסף שהשר לביטחון פנים קיבל בגין ההסכם וכניסתו לתפקיד?

<לילי באומהקר: הלוואי.

ניסן סלומינסקי: לילי, מה אתם עושים כדי שזה יקרה?

ניסן סלומינסקי: הרי לא יכול להיות שיש חוק - - -

<לילי באומהקר: אנחנו עשינו תכנית מגירה.

<לילי באומהקר: רק יתנו לי את זה ואנחנו מתחילים.

יעל גרמן: כחברת כנסת אני לא יכולה לקבל את התשובה.

יעל גרמן: אני מבינה את המצוקה ואני אפילו משתתפת בכך.

יעל גרמן: אין לי ספק שבין השורות ולא בין השורות, את אומרת שחלק מהתיקים נסגרים בחוסר עניין לציבור אבל בפועל יש בהם עניין לציבור, נסגרים בגלל מחסור מכוח אדם.

יעל גרמן: כך אני הבנתי וזה מאוד מטריד.

מיכל רוזין: זה מה שהשתמע מדבריה וזה מאוד מטריד.

יעל גרמן: יש לה מחסור של 100 תובעים.

ניסן סלומינסקי: זה 100 תובעים שהם ברמה שהם יכולים לעשות את זה.

ניסן סלומינסקי: זה לא פשוט.

יעל גרמן: ולכן כותבים שאין עניין לציבור למרות שיכול להיות שיש עניין לציבור.

יעל גרמן: זה בפני עצמו חמור.

יעל גרמן: אבל התשובה, כפי שהיא, לא מתקבלת.

יעל גרמן: אני כמובן לא רוצה שיעלו את מספר המקרים שאין להם עניין לציבור, אבל מאותו מספר של תובעים שיורידו.

יעל גרמן: צריך לעשות כאן הצרכה ולא נראה לי שצריך עוד תקציב.

<לילי באומהקר: זה ממש מקומם לשמוע את זה.

<לילי באומהקר: הייתי מזמינה את גברתי ליום הופעה של תובע בבית משפט.

יעל גרמן: קיבלתי את ההזמנה.

ניסן סלומינסקי: עצם זה שנציג האוצר לא נמצא פה, זה כאילו שהאוצר בכלל לא בעניין.

<עינת גדעוני: נציג האוצר היה אתמול אצל היועץ המשפטי לממשלה.

ניסן סלומינסקי: מה זה עוזר לי?

<דני קריבו: יש את הנציג שלנו שאחראי על הנציגים.

ניסן סלומינסקי: תכף נשמע.

ניסן סלומינסקי: מה זה עוזר לי שהוא היה אצל היועץ?

ניסן סלומינסקי: סוכמו הכספים שיעברו?

<עינת גדעוני: לא סוכמו כספים.

<עינת גדעוני: סוכם שבשלושה חודשים ינסו להגיע לסיכום תקציבי.

ניסן סלומינסקי: ינסו.

ניסן סלומינסקי: ואם לא יגיעו אז הם לא יפעלו?

<עינת גדעוני: אז הנחיית היועץ תשונה.

<עינת גדעוני: המצב שהמשטרה לא בחוק לא יימשך כך.

ניסן סלומינסקי: בוודאי שלא יכול להיות.

ניסן סלומינסקי: לכן אני אומר שצריך להיות פתרון.

ניסן סלומינסקי: הפתרון שאין תקציב הוא לא יכול להיות פתרון, אחרת כל משרד לא יעשה הרבה מהדברים שהחוק מחייב אותו ויגיד שאין תקציב.

ניסן סלומינסקי: לא יכול להיות דבר כזה.

<עינת גדעוני: כמו שאמרתי קודם, צריך לתת מענה תקציבי.

מיכל רוזין: מה שאומר יושב ראש הוועדה הוא נכון.

מיכל רוזין: יש פה חוק וצריך למלא את החוק.

<דני קריבו: אני סמנכ"ל המשרד לביטחון הפנים.

ניסן סלומינסקי: אתה אחראי על התקציבים?

<דני קריבו: בין היתר.

ניסן סלומינסקי: תן לנו את התשובה ואנחנו יכולים לסגור את העניין, לפחות את החלק הזה.

<דני קריבו: כפי שאדוני יודע, לא כל הכסף נמצא אצלנו.

<דני קריבו: חלק ממנו נמצא באוצר וחלק מהפתרונות נמצאים גם באוצר.

<דני קריבו: כפי שנאמר, אנחנו לא שכחנו את החוק ולא שמנו אותו בצד אלא כל השנים אנחנו מנסים לקדם את היישום גם במשטרה.

<דני קריבו: אנחנו רואים בחוק הזה ערך מהותי לתהליכים הפליליים ויצרת איזה רצף של טיפול.

<דני קריבו: לא שחור ולבן אלא גם תהליכי ביניים שמתקיימים בתחומים אחרים בנושאים פרטניים כאלה או אחרים.

<דני קריבו: נכון הדבר שמצד אחד, לכאורה, אם רק מטפלים בתיקים שהיום מוגשים בהם כתבי אישום, לכאורה לא אמורות להיות השפעות תקציביות מהפכניות.

<דני קריבו: אבל, כפי שגם נאמר, ישנם תיקים שראוי ציבורית לטפל בהם והם לא מטופלים היום מאלף ואחת סיבות כאלה ואחרות.

<דני קריבו: לילי נתנה חלק מההסברים.

<דני קריבו: לכן, כמו שציינה גם היועצת המשפטית של הוועדה, באמת יהיה אוסף של תיקים מאלה שנסקרים היום, בין אם מוגשים בהם היום כתבי אישום.

<דני קריבו: בהתאם לכך יהיה ליישום של החוק הזה משמעויות תקציביות גם במשטרה.

<דני קריבו: כפי שלילי ציינה, לאורך השנים הקפנו את הדרישות שלנו ובדקנו את עצמנו פעם אחר פעם.

<דני קריבו: מידי שנה, בדיונים התקציביים, מעלים את הסוגיה הזאת של יישום החוק.

<דני קריבו: כפי שידוע, נכנס שר חדש ואנחנו בוודאי גם איתו נלבן את הסוגיה הזאת לראות איך אנחנו מקדמים את העניין.

<דני קריבו: ברקע ראוי לציין גם שמעמדה של התביעה המשטרתית בכלל נמצא תמיד על הפרק מזה שנים רבות, דהיינו, מה מקומה של התביעה?

<דני קריבו: הצענו גם למשרד המשפטים ולפרקליטות, בעצם, לייצר מצב שבו הטיפול בסגירת תיק מותנית תתבצע במצב שבו התובע המשטרתי יראה לנכון שהתיק הספציפי הזה יכול להיות מתאים.

<דני קריבו: היה אפשר ליצור מנגנון שמעבירים את זה לפרקליטות לטיפול.

רויטל סויד: התובע מכין טיוטת כתב אישום גם במקרה כזה.

ניסן סלומינסקי: זה הפתרון הכי חשוב.

ניסן סלומינסקי: הרי מסה אדירה של תיקים נמצאת במשטרה.

ניסן סלומינסקי: אני מניח שחלק מהתקציב של המשטרה לוקח את זה בחשבון.

ניסן סלומינסקי: למשרד המשפטים אין את כל זה ופתאום אתה עומד להעביר אליו מסה אדירה של תיקים בלי להעביר אליו את התקציב.

ניסן סלומינסקי: אתה תמוטט אותו.

<דני קריבו: לכן, אדוני היושב ראש, בלי כמובן לזלזל בסמכות הכנסת לחוקק ותפקידנו לממש את החוקים, קל מאוד גם ליועץ המשפטי לממשלה וגם לגורמים במשרד המשפטים, לבוא ולהגיד שהמשטרה צריכה ליישם, כי הם לא בעסק התקציבי.

רויטל סויד: אני חייבת לומר משהו, גם בהמשך לדברי לילי וגם בהמשך לדבריך.

רויטל סויד: אין ספק שמערך התביעות נתון בעומס עצום.

רויטל סויד: יש לכם עשרות אלפי תיקים.

רויטל סויד: ההופעות שלכם הן הופעות בבית משפט.

רויטל סויד: מגיעים עם מזוודות עמוסות בתיקים.

רויטל סויד: הדבר הזה לא נתון בחלוקת.

רויטל סויד: הוא לא בר השוואה לפרקליטות בעניין הכמות.

רויטל סויד: כמובן שכל אחד עם התיקים שלו ועם האיכויות שלו - - -

<לילי באומהקר: הפרקליטות רוצה שניים וחצי תקנים על כל אחד שלנו.

רויטל סויד: אין ספק, גם אם את עובדת בחוסר של 100 תקנים, ואנחנו יודעים שיש בעיה של תקנים במשטרה, עדיין שום דבר ממה שאת אמרת לא היה צריך למנוע את יישום החוק אלא להיפך.

רויטל סויד: כאשר מגיעים אליכם סנגורים או חשודים, או בימים של ימי מוקד במערך התביעה שיושבת בבית המשפט עצמו, לרוב כבר עם חדרים משלכם.

רויטל סויד: ממילא יש לכם את כוח האדם הזה כדי לטפל בתיקים ולהחליט אם מגיעים להסדר או לא מגיעים להסדר.

רויטל סויד: עם כל הכבוד - - -

<לילי באומהקר: לא להסדר כזה.

<לילי באומהקר: זה הסדר אחר לגמרי, מורכב לחלוטין.

רויטל סויד: זה בדיוק אותו הסדר.

רויטל סויד: סליחה, לקחת תיק ולהחליט שהוא מתאים להסדר מותנה, להחליט שהוא מתאים למסלול, להחליט שהוא הולך לשם, לא רק שזה לא מורכב אלא זה הרבה יותר קל מאשר לקחת תיק, לבחון אם יש או אין בו ראיות - - -

מיכל רוזין: לא, לפי החוק זה חייב להיות עם ראיות.

רויטל סויד: את לא מבינה מה אני אומרת.

רויטל סויד: אני אומרת שכשיושבים איתכם על תיקים כדי לבחון אם יש או אין ראיות, הישיבה הרבה יותר ממושכת, הרבה יותר מורכבת ודנים בה הרבה יותר לעומק.

רויטל סויד: כאן זה תיקים שיש בהם ראיות.

רויטל סויד: פה זה תיקים שיש בהם הודאה.

רויטל סויד: אלה תיקים שצריך להחליט אם הולכים להסדר מותנה או לא.

<לילי באומהקר: מישהו צריך לעשות את זה.

רויטל סויד: ממילא יושבים עם האנשים.

רויטל סויד: לכל שלוחה יש ראש לשכת תביעות.

רויטל סויד: ראש לשכת התביעות הוא זה שאמון להגיע.

רויטל סויד: הישיבה על זה היא הרבה יותר קצרה וקלה, מכיוון שנקודת המוצא היא שיש ראיות.

רויטל סויד: זה לא כמו תיקים בהם אנחנו יושבים מול לשכת התביעות ומנתחים ראייתית.

<לילי באומהקר: זה הרבה יותר מורכב.

<סיגל קוגוט: בגלל שמטילים עונש.

<סיגל קוגוט: אבל אם היו הנחיות - - -

ניסן סלומינסקי: לתובע יש תפקיד מסוים, הוא גם צריך להיות חצי שופט.

רויטל סויד: אבל עדיין מבחינת העבודה המשפטית, זאת אותה עבודה משפטית.

רויטל סויד: לילי, אני רוצה לומר לך יותר מזה.

רויטל סויד: ראש לשכת התביעות מקבל את האנשים לפגישה.

רויטל סויד: ברגע שהוא מחליט שתיק מתאים להסדר מותנה, אפשר בכל לשכה להגיד שגם תובע יישב וינסח את ההסדר המותנה ויחליט.

רויטל סויד: אם הפרקליטות ישבה ועשתה ממשק למחשבים - - -

<לילי באומהקר: להם זה שניים וחצי תיקים, אצלנו זה אלפי תיקים.

רויטל סויד: אם זה עניין של הממשק לגביית הקנסות והם יכולים לעשות את זה, אז המשטרה, שנמצאים בה מיטב כוחות המחשוב.

רויטל סויד: יש לכם יחידת סייבר, יש לכם את החוקרים הכי מיומנים במחשבים.

רויטל סויד: הם יכולים לעשות את הממשק הזה בשנייה.

רויטל סויד: ואז מגיע חשוד ובא כוחו ומראה לכם את האישור או את הקבלה שסכום הכסף הופקד.

רויטל סויד: אתם נערכתם לפיילוט של מעצרים.

רויטל סויד: אתם נערכתם לזה בהינף יד, מעכשיו לעכשיו, ועשיתם את זה בצורה מופתית ולא היה לכם יותר כוח אדם בשביל זה, כי קיבלתם החלטה מושכלת שכך אתם עושים.

רויטל סויד: 3 שנים לדבר כל-כך פשוט, שהיה מקל עליכם את העומסים.

<לילי באומהקר: היה מקל על בית המשפט, לא עלינו.

רויטל סויד: גם עליך ובסופו של דבר גם שירות המבחן.

רויטל סויד: עיקר התיקים של חטא ועוון אלה תיקים שלכם.

רויטל סויד: איפה מתחילה הבעיה?

רויטל סויד: אחד, לנסות לקחת עוד תקציב, זאת זכותכם, אבל בינינו זה לא העניין.

רויטל סויד: שתיים, בהטמעת העניין, ברעיון שאפשר להגיע למשהו אחר.

<לילי באומהקר: אין לי בעיה עם ההטמעה.

רויטל סויד: לך אולי אין, אבל לילי, עם כל הכבוד, זאת פירמידה.

רויטל סויד: אנחנו יודעים את זה.

רויטל סויד: יש לך הרבה מאוד לשכות שצריך להעביר את זה אליהן.

<לילי באומהקר: נעביר כשיהיה לי - - -

רויטל סויד: לא בעיית תקציב צריכה למנוע את זה.

רויטל סויד: אין לכם עניין של תקציב, רק צריך להחליט שראש לשכת התביעות מקבל את התיקים, יושבים מולו, מציעים לו את ההסדר המותנה, והוא מעביר את זה לפרקליט אחר.

<לילי באומהקר: מפיך זה נשמע מאוד פשוט והתהליך הוא לגמרי לא כזה.

ניסן סלומינסקי: אני לא רוצה את הדו-שיח הזה.

ניסן סלומינסקי: מהצד של משרדי הממשלה, יש עוד מישהו שרוצה להתבטא?

<ברכה וייס: אני קצינת מבחן ומפקחת ארצית בהנהלת שירות מבחן.

<ברכה וייס: לגבי תכנית הטיפול והשיקום, אני יכולה לומר שלא השתנה כלום ותקציב אין.

<ברכה וייס: זאת בעצם השורה התחתונה.

<ברכה וייס: זה אומר שברגע שיסתיים הפיילוט שאותו אנחנו מריצים כרגע, לא נוכל להיות בתוך הסיפור הזה.

<ברכה וייס: זה לצערנו המאוד גדול, כי מבחינה קונספטואלית, זאת בהחלט תכנית שאנחנו יושבים איתה בראשנו ובניסיוננו להכניס אותה עוד לפני שנים רבות.

<ברכה וייס: זה מבחינת השורה התחתונה.

<ברכה וייס: אנחנו מקווים שלא נגיע לזה אבל זה המצב כרגע.

<ברכה וייס: מבחינת הפיילוט שמתרחש.

<ברכה וייס: מופנים תיקים.

<ברכה וייס: בשנת 2014 מפרקליטות תל-אביב ומחוז מרכז ותביעות תל-אביב ומחוז מרכז, הופנו ב-2014 84 תיקים, מתוכם 65 השתתפו בתכנית.

<ברכה וייס: אחוז מאוד גבוה מתוכם עושים של"צ.

<ברכה וייס: יש תכניות חינוכיות שכולם עוברים אותן.

ניסן סלומינסקי: את המספר הזה אתם מסוגלים לקלוט בלי תוספת תקציבית.

ניסן סלומינסקי: הבעיה תהיה עם תגיע מסה גדולה.

<ברכה וייס: אנחנו גם נסיים את הפיילוט.

<עינת גדעוני: יש תקציב לפיילוט.

<ברכה וייס: כשזה יסתיים, אז בהחלט תהיה לנו בעיה.

<ברכה וייס: אני לא צריכה לומר שגם כך שירות המבחן בקושי עומד בעומסים שלו.

<ברכה וייס: הלוואי והיינו יכולים לראות שבאמת יש ירידה בפנייה אלינו.

יעל גרמן: אני חייבת ללכת לעוד ועדה.

ניסן סלומינסקי: תחזרי ב-12:00?

יעל גרמן: אני אחזור.

ניסן סלומינסקי: אחרי שהיא תסיים אני אתן לך

<ברכה וייס: מבחינת אופי התיקים שמופנים, זה באמת כל הסוגים.

<ברכה וייס: זאת אלימות כללית, זיוף ומרמה, רכוש, סמים, אלימות במשפחה.

<ברכה וייס: את הסך הגדול ניתן לראות דווקא בזיוף, מרמה ובאלימות כללית, אבל בהחלט המגוון הוא מאוד רחב.

יעל גרמן: קודם כל, לילי, אני מצטערת.

יעל גרמן: אם את חושבת שאנחנו נמצאים משני עברי המתרס, אנחנו מאותו מקום.

<לילי באומהקר: אני עדיין רוצה שגברתי תבוא לבקר.

יעל גרמן: יכול להיות שאנחנו כוועדה צריכים לפנות מעליה.

יעל גרמן: לדעתי זה עניין של רוח המפקד.

ניסן סלומינסקי: תכף אני אוציא סיכום.

יעל גרמן: צריך לפנות מעליה.

יעל גרמן: צריך לעשות.

יעל גרמן: יכול להיות שבהתחלה יהיו רק מעטים.

יעל גרמן: קודם כל, אני חושבת שזה תיקון מבורך, ממש תיקון מבורך.

יעל גרמן: שנית, זאת הערה שכבר הערתי בתחילת הישיבה והייתי רוצה שאנחנו כוועדה ניתן עליה את הדעת.

יעל גרמן: שמענו פה משהו מאוד מאוד מדאיג, על מחסור מדאיג בתובעים, שגורם לכך שמקרים שאולי מן היה ראוי היה שיגיעו בסופו של דבר לבתי המשפט, לא מגיעים ונסגרים כ"אין עניין לציבור".

יעל גרמן: אני חושבת שאנחנו צריכים לתת על זה את הדעת כוועדה.

יעל גרמן: יכול להיות שצריך לפעול ולדרוש הוספת עוד תקנים כי אחרת החוקים שאנחנו מחוקקים - - -

ניסן סלומינסקי: יש גם את הצד ההפוך.

ניסן סלומינסקי: יכול להיות שאנשים היו יכולים לצאת עם הסדר ובלי תיק פלילי ומחוסר כוח הם הולכים לשופט - - -

יעל גרמן: ההערה שלי היא לפרקליטות.

יעל גרמן: עברתי על הדוג

יעל גרמן: מאות שלנו ואני מבינה שזה רק חלק קטן מהדוגמאות.

יעל גרמן: לא ראיתי איזו קונסיסטנטיות.

יעל גרמן: לא ראיתי איזו הלימה בין חומרת העבירה לבין העונש שניתן.

יעל גרמן: סימנתי לעצמי כמה דברים.

יעל גרמן: למשל, עבירת הפרת האמונים, שמבחינתי היא עבירה מאוד חמורה – דרך אגב, חוקרת משטרה שלא אמרה שהיא מעורבת ושאחיה הוא בעל הפיצוצייה או בעל המקום שבו נעשתה העבירה, ובמקום לעשות את תפקידה היא העלימה את מה שהיא היתה צריכה לעשות.

יעל גרמן: בקיצור, היא לא עשתה את מה שהיתה צריכה לעשות.

יעל גרמן: לדעתי, הפרת אמונים זאת עבירה מאוד חמורה.

יעל גרמן: היא קיבלה קנס של 2,00 שקלים, זה הכול.

יעל גרמן: מאידך, מה שמבחינתי פחות חמור, מי שזייף מוצרים, קיבל 10,000 שקלים.

יעל גרמן: יש כאן חוסר קונסיסטנטיות.

יעל גרמן: למשל, כלבה שהרגה את הכלב של השכן, קיבלו על זה 4,500 שקלים וכמו שאמרתי, אחד שהחזיק בחנותו עטים מזויפים קיבל 10,000 שקלים.

יעל גרמן: אני לא רואה את הקונסיסטנטיות.

יעל גרמן: אני לא חושבת שצריך להוריד את תנאי הסף, אני לא חושבת שצריך להקל עדיין.

יעל גרמן: צריך לתת לזה לפחות 3-4 שנים לרוץ ולבדוק, לקבל את הנתונים, לפני שאנחנו נקל.

יעל גרמן: להיפך, אני חושבת שכשיש לך גדרות הרבה יותר קל לעבוד.

יעל גרמן: כן הייתי רוצה לקבל הסברים לחומרת העונשים שלא נראים לי הגיוניים.

<רענן גלעדי: אני מהסנגוריה הציבורית הארצית.

<רענן גלעדי: בשם הסנגוריה הציבורית אני רוצה לברך את הוועדה בהרכבה החדש ולאחל הרבה הצלחה.

<רענן גלעדי: בשם הסנגוריה אני רוצה להביע צער על לכתו בטרם עת של עורך דין דודו רותם, ששיתפנו איתו פעולה בתפקידו כיושב ראש הוועדה.

<רענן גלעדי: הסנגוריה הציבורית שלחה מכתב ליועץ המשפטי לממשלה לפני ארבעה חודשים, לגבי הנושא של סגירת תיק מותנית.

<רענן גלעדי: זה היה אחרי שכבר חיכינו בסבלנות שנתיים וחצי ממתי שהחוק נחקק.

<רענן גלעדי: בהתחלה נתנו עוד 9 חודשים להתארגנות.

<רענן גלעדי: אחר-כך עברה עוד תקופה ארוכה והדברים לא זזו ולא התקדמו.

<רענן גלעדי: במכתב התרענו על-כך שהחוק בעצם מרוקן מתוכן והופך לאות מתה.

<רענן גלעדי: להבנתנו, הסיבה לזה היתה באמת הפטור מיישום החוק שניתן לתביעה המשטרתית מהיועץ המשפטי לממשלה.

<רענן גלעדי: זה לא היה רק פטור.

<רענן גלעדי: פטור זה מונח קצת לא ממצה.

<רענן גלעדי: זה היה בעצם איסור.

<רענן גלעדי: זאת אומרת, לא רק שאמרו להם שהם לא חייבים להפעיל את ההסדר, אלא שההנחיה אוסרת עליהם להפעיל את התיקון לחוק.

<רענן גלעדי: לשיטתנו, זה היה בכלל לא כדין, להורות כך לתביעה המשטרתית.

<רענן גלעדי: אנחנו מברכים על השינוי שהיה אתמול בעמדת היועץ המשפטי לממשלה.

<רענן גלעדי: הודיעו פה על זה שההנחיה עומדת להיות מתוקנת תוך 3 חודשים.

<רענן גלעדי: אנחנו חושבים ששלושה חודשים זה הרבה מידי.

<רענן גלעדי: אנחנו נשמח אם הוועדה תביע עמדה שאומרת שיש צורך בהחלה מיידית של התיקון.

<רענן גלעדי: מה שהיה צריך לעשות כבר מזמן, לפחות שייעשה מייד ומכל מקום, פחות משלושה חודשים.

<רענן גלעדי: כל זאת במיוחד לאור העובדה שיש טענות חזקות שלפיהן המצב הקיים הוא לא חוקי.

<רענן גלעדי: אין פה רק עניין של משאבים אלא יש פה מצב של חוסר חוקיות, כי החוק לא מיושם ובעצם ניתן פטור לתביעה המשטרתית בניגוד למה שהמחוקק התכוון.

<רענן גלעדי: לשיטתנו, זה גם בניגוד לחוק יסוד כבוד האדם וחרותו, שדורש שהפגיעה בחשוד או בנאשם תהיה פגיעה מידתית במידה שאינה עולה על הנדרש.

<רענן גלעדי: זה במישור של לוח הזמנים, אם כי גם שלושה חודשים זה יפה ואנחנו מברכים על זה.

<רענן גלעדי: לעניין המשאבים שהתביעה המשטרתית טוענת שדרושים לה.

<רענן גלעדי: אנחנו לא השתכנענו שיש באמת צורך במשאבים כדי להחיל באופן מיידי את הדבר הזה.

<רענן גלעדי: כפי שאמרה חברת הכנסת סוויד, אלה תיקים שממילא מטופלים בהסדרי טיעון או בסוגים אחרים של הסכמות אחרי שהם מגיעים לבית המשפט.

<רענן גלעדי: זאת אומרת, אין פה חיסכון במשאבים אלא פשוט הסתה של משאבים.

<רענן גלעדי: אותו תיק שמתנהל עליו משא ומתן ומגיעים להסדרים לגביו אחרי שמוגש כתב האישום, את אותו משא ומתן אפשר היה לקיים לפני הגשת כתב האישום.

<רענן גלעדי: כל ההבדל הוא רק הפגיעה שנגרמת בדרך לנאשם בשל עצם ההכתמה הפלילית והקלון שמוטל בו על-ידי הגשת כתב האישום.

<רענן גלעדי: הגשת כתב-אישום זה אקט מאוד חריף וקשה שאפשר למנוע אותו וצריך למנוע אותו לפי מה שהחוק הזה דורש.

<רענן גלעדי: יותר מזה, לגבי המשאבים.

<רענן גלעדי: אנחנו בסנגוריה מנחים היום את הסנגורים שלנו בכל הארץ לאתר את התיקים שלדעתנו מתאימים להסדר מותנה ולשיטתנו היו צריכים להיות מטופלים במסלול של הסדר מותנה מלכתחילה ולנהל הליך מקדמי בבית המשפט רק על השאלה: למה התיק הזה לא נסגר בהסדר מותנה?

<רענן גלעדי: זאת אומרת, התביעה המשטרתית שרצתה לחסוך במשאבים בזה שהיא מגישה כתב אישום בגלל לסגור בהסדר מותנה, תצטרך עכשיו להשקיע הרבה יותר משאבים בשביל לנהל הליך עקרוני בשאלה למה התיק לא נסגר בהסדר מותנה?

<רענן גלעדי: הרווח כאן יוצא בהפסד ולשיטתנו לא צריכה להיות שום מניעה להחיל את הדבר הזה מיידית.

<רענן גלעדי: כמובן שהחלה מיידית אומרת להשאיר את הדברים לשיקול הדעת של התובע ושיקול הדעת של התובע כולל גם משאבים.

<רענן גלעדי: זאת אומרת, הפעלת שיקול דעת האם לסגור בהסדר מותנה, אם התביעה המשטרתית תחשוב שזה לא אפשרי כי אין לה משאבים, אז היא לא תסגור.

<רענן גלעדי: אחר-כך היא תצטרך להסביר את זה לבית המשפט, שבגלל מחסור במשאבים היא הביאה את התיק לפתחו.

<רענן גלעדי: זאת אומרת, היא החצינה את העלויות של ההסדר המותנה על בתי המשפט, על הסנגוריה הציבורית, על מערכת המזכירות של בית המשפט וכדומה.

<רענן גלעדי: אני רוצה להתייחס לנושא של שירות המבחן.

<רענן גלעדי: אם יש מקום שבו באמת חשוב להשקיע משאבים זה בשירות המבחן, שבאמת קורס תחת העומס ועושה עבודה שהיא כל-כך חשובה.

<רענן גלעדי: זאת עבודה חשובה לא רק לחשודים ולנאשמים שצריכים את הטיפול והשיקום הזה אלא גם לחברה בכללותה.

<רענן גלעדי: העובדה שהיום מוגשים כתבי אישום לבתי המשפט במקום להיות מנותבים למסלול שיקומי וטיפולי דרך שירות המבחן בלי כתב אישום, היא עובדה מצערת שגורמת לבזבוז משאבים נוסף במערכת ולגריעה מהשיקום ועלולה להגביר את הרצידיביזם של העבירות.

<רענן גלעדי: לכן הייתי שמח אם הוועדה היתה מנסה לקדם את המסלול הזה של הוספת תקציבים לשירות המבחן כדי שאפשר יהיה לכלול אותם במסגרת התיקון לחוק באופן מעשי.

<רענן גלעדי: בהקשר הזה אני גם רוצה להציע הצעה.

<רענן גלעדי: עלתה פה הצעה שמשרד המשפטים יספק טבלה, אולי תקופתית, של התיקים שהיה בהם פוטנציאל להביא לסגירה מותנית ושנסגרו בפועל.

<רענן גלעדי: יכול להיות שכדאי שבטבלה הזאת יהיה גם טור שמדבר על הפוטנציאל לשירות מבחן.

<רענן גלעדי: זאת אומרת, אילו היה את המשאבים לשירות המבחן כדי לטפל, האם התיק הזה היה מתאים להיות מופנה לשירות המבחן?

<רענן גלעדי: כך אפשר היה לקבל איזה מושג על התיקים שאנחנו מאבדים במישור השיקומי, בגלל ששירות המבחן לא בתמונה כרגע.

<רענן גלעדי: הנושא האחרון זה המערכת הממוחשבת.

<רענן גלעדי: היום לא כל ההסדרים המותנים שנסגרים וששמענו עליהם פה מתפרסמים באתרי האינטרנט.

<רענן גלעדי: למיטב ידיעתי, ברשויות המקומיות אין היום פרסום.

<רענן גלעדי: אנחנו לפחות לא מצאנו פרסומים של הסדרים מותנים שנסגרו ומתפרסמים.

ניסן סלומינסקי: אני חושב שלרשויות המקומיות אין סמכות.

<רענן גלעדי: יש להם סמכות והם גם סגרו תיקים.

<יניב ואקי: הפיקוח נעשה על-ידי המחלקה - - -

<סיגל קוגוט: אבל איפה הפרסום?

<יניב ואקי: בוועדות המקומיות.

<סיגל קוגוט: אז זה לא טוב.

<סיגל קוגוט: הם לא מפרסמים בכלל.

<רענן גלעדי: אנחנו חיפשנו את אתרי האינטרנט שבהם זה מתפרסם ברשויות המקומיות ולא מצאנו.

<רענן גלעדי: להבנתי, גם משרד הכלכלה עוד לא הספיק להעלות את זה למרות שאני מבין שמתכוונים לטפל בזה.

<רענן גלעדי: גם בנושא הזה צריכים להיות מודעים ואולי כדאי שהוועדה תעקוב שהפרסום הזה אכן מתבצע.

<עירית בוטון אלוני: אני ממרכז נוגה.

<עירית בוטון אלוני: אני מסכימה עם התביעה המשטרתית שההליך של סגירת תיק בהסדר לא דומה לתהליך של סגירת תיק בהסדר מותנה.

<עירית בוטון אלוני: זה דורש הרבה עבודה, כולל הנושא של משא ומתן עם החשוד על עצם העניין.

<עירית בוטון אלוני: אני הייתי מציעה למשטרה כן לעשות פיילוט במחוז אחד, כדי לראות במה זה כרוך, כיצד זה מתבצע ואז להביא את זה לשולחן כאן.

<עירית בוטון אלוני: מבחינה קונספטואלית, הרעיון של החוק הזה להקל בעומס.

<עירית בוטון אלוני: אנחנו לא מקבלים זאת וזה גם בא לידי ביטוי בדיונים בוועדה.

<עירית בוטון אלוני: יש את הנושא של המשולש: הנאשם, התביעה ונפגע העבירה המתלונן שכמעט לא בא לידי ביטוי בתהליך זה.

<עירית בוטון אלוני: חוק זכויות נפגע עבירה מתייחס לעבירות חמורות, עבירות מסוג פשע חמור.

<עירית בוטון אלוני: עדיין, כאשר מתקיים הסדר טיעון, חלה חובה לקבל עמדה של נפגע עבירה לעניין ההסדר עצמו.

<עירית בוטון אלוני: שומעים אותו ובהמשך זכותו לערור על החלטה אם התובע החליט לסגור בכלל.

<עירית בוטון אלוני: כל זה לא בא לידי ביטוי כאן ואינו קיים.

<עירית בוטון אלוני: סעיף 18 לחוק זכויות נפגע עבירה, מאפשר לנפגע, בשלב של טיעונים לעונש, להגיש לבית המשפט הצהרת נפגע.

<עירית בוטון אלוני: יכול להיות שיש מקום גם שהתובע – אני לא אומרת שזה יהיה השיקול, אבל שייקח את זה בחשבון במסגרת יתר השיקולים, ליידע את הנפגע על זה שהולך להיות כאן הסדר מותנה ולאפשר לו להגיש הצהרה.

<עירית בוטון אלוני: יכול להיות שהנסיבות השתנו.

<עירית בוטון אלוני: יכול להיות שכתוצאה מהתקיפה הוא התעוור.

<עירית בוטון אלוני: יכול להיות שקרה לו איזה נזק שבכלל לא הובא לידיעה ולא נלקח בחשבון.

<עירית בוטון אלוני: לתת מעמד גם כאן לנפגע עצמו.

<ליאת קליין: אני מאיגוד מרכזי סיוע לנפגעות ונפגעי תקיפה מינית, שמייצג עשרות נפגעי עבירות מין וגם אלימות במשפחה.

<ליאת קליין: אני רוצה לפתוח במשפט מקדים ולברך את הוועדה ואת הרכבה החדש.

<ליאת קליין: ביום הזה אני רוצה גם להזכיר, שלפחות בתחושה של קואליציית נפגעי העבירה שבחדר הזה ובבית הזה, היה לנו מקום בוועדה הזאת.

<ליאת קליין: אני הייתי פה בכנסת ה-18 וה-19, בתקופה שחבר הכנסת דודו רותם ניהל את הוועדה והיה לנו כאן מקום.

<ליאת קליין: אנחנו רוצות ורוצים להביע צער ולקוות שגם בכנסת הזאת לנפגעי העבירה יהיה מקום ובית להשמיע את הקול שלהם אגב הדיונים פה.

<ליאת קליין: לגבי סגירת תיק מותנה.

<ליאת קליין: רוב העבירות שמגיעות אלינו הן לא חלק מההסדר שקיים היום.

<ליאת קליין: היועצת המשפטית של הוועדה הזכירה את מטרות החוק וצריך לזכור שמעבר לשיקום והעומס על המערכת, יש את נפגעי עבירה.

<ליאת קליין: החידוש הגדול בסגירת תיק מותנית היא גם מנקודת המבט של נפגעי העבירה.

<ליאת קליין: הליך פלילי הוא משהו דיכוטומי של הכול או כלום.

<ליאת קליין: או שיש כתב אישום או שבעצם לא קרה שום דבר ויוצאים בלי כלום.

<ליאת קליין: יש הרבה מקרים, שבעיניים של מי שמכיר תיקים, מבין שאולי עכשיו זה לא מתאים להליך פלילי על כל הדרקוניות שלו, אבל זה לא שלא היה וזה לא שאין לנו פה מתלונן ושאין נפגע.

<ליאת קליין: אני קצת מוטרדת מהאמירה שאותם תיקים שבהם רצינו ללכת לכתב אישום אולי בהם נקל.

<ליאת קליין: יש מקרים בהם לא נלך על כתב אישום כי הם לא מתאימים להליך פלילי, אבל כן יש בתיק צדדים אחרים ושיקולים נוספים.

<ליאת קליין: דווקא יש יתרון מאוד גדול להליך הזה.

<ליאת קליין: ראיתי גם את המקרים שבהם היה פיצוי למתלונן וגם מכתב התנצלות.

<ליאת קליין: יש לזה חשיבות גדולה מאוד הרבה פעמים, מתוך זה שגם אם התיק לא מבשיל ראייתית להליך פלילי, זה לא אומר שלא קרה פה משהו שצריך איזה תיקון ואיחוי גם ברמה של ההכרה של המדינה וגם ברמה של נפגע העבירה.

<ליאת קליין: צריך גם את זה לשים על השולחן כשמדברים על המטרות.

<ליאת קליין: שמעתי פה את הסנגוריה וגם את חברת הכנסת סוויד, שיש לנו יותר מידי אכיפה ואולי צריך להכניס לחוק יותר תיקים.

<ליאת קליין: התחושה של נפגעי העבירה היא שאין פה אכיפה מספקת - - -

רויטל סויד: זה ממש לא מה שאמרתי אבל בסדר.

<ליאת קליין: אני מקבלת.

<ליאת קליין: בתחושה של נפגעי העבירה לפעמים אין מספיק אכיפה כי ההליך הפלילי כל-כך קשה, אבל דווקא הסדרים מסוג זה, שמביאים את קולם של נפגעי העבירה ונותנים להם מקום, יכולים לתת מענה גם לדבר הזה.

רויטל סויד: נקודת המוצא של הדיון הזה קצת נשכחה.

רויטל סויד: אנחנו נמצאים פה למעשה בדיון על חוק שחוקק.

רויטל סויד: המחוקק כבר נתן את דעתו שצריך לחוקק חוק, אבל החוק איננו מיושם כבר 3 שנים.

רויטל סויד: זאת נקודת המוצא של החוק.

רויטל סויד: אנחנו לא מדברים עכשיו האם החוק הוא טוב או לא טוב.

רויטל סויד: אנחנו לא מדברים עכשיו האם החוק הזה בא להקל על העומס בבתי המשפט, או שבעצם הוא בא להקל על זכויות חשודים או לאפשר לנפגעי עבירה מתן פיצוי.

רויטל סויד: הכול נכון.

רויטל סויד: אלה שיקולים שדנו בהם בעת שחוקקו את החוק.

רויטל סויד: אנחנו היום נמצאים פה בדיון בשאלה אחת:

רויטל סויד: איך החוק הזה נאכף ולמה החוק הזה עדיין לא מיושם במערך התביעות, שאצלו למעשה נמצאים עיקר התיקים.

רויטל סויד: אנחנו רואים פה מגמה.

רויטל סויד: אצל הפרקליטות יש מגמה מצוינת וטובה, על אף שמן הראוי היה שהקצב שלה יהיה קצת יותר טוב.

רויטל סויד: 150 תיקים.

רויטל סויד: בכל זאת יש הטמעה, בכל זאת יש איזה סוג של השתלמויות.

רויטל סויד: התביעות, שזה רוב התיקים, עדיין אין בכלל שום יישום.

רויטל סויד: דנו בשאלה האם צריך תקציב או לא צריך תקציב?

רויטל סויד: לטעמי, לא צריך תקציב.

<לילי באומהקר: יש הערכה אג"תית.

<לילי באומהקר: זה לא אני עשיתי את החישוב.

רויטל סויד: אנחנו לא חוזרים אחורה בדיון.

רויטל סויד: מה שאני אומרת, ומה שצריך לצאת מכאן וזה גם בהתאם להוראה של היועץ המשפטי, זה שהחוק הזה צריך להיות מיושם.

רויטל סויד: אם אני מגיעה כסנגורית למערך התביעות בתל-אביב עם אדם שהוא עולה חדש, שגנב משופרסל מוצרים ב-417 שקלים: משחת שיניים, שמפו וסבון.

רויטל סויד: אני יושבת ומבקשת הסדר מותנה כי האיש הוא בן 50 ומשהו, נעדר עבר פלילי וסובל מקשיי תעסוקה.

רויטל סויד: אומרת לי ראש השלוחה שאחראית על התיקים האלה: אני מצטערת, זה לא מיושם אצלנו.

רויטל סויד: זה לא עניין של תקציב.

רויטל סויד: היא היתה יכולה לומר באותה שנייה שנלך להסדר מותנה.

רויטל סויד: אפשר היה להתחבר למערך המחשוב ולעשות.

רויטל סויד: עם כל הכבוד, נפגעי העבירה רק יצאו נשכרים מכך מכיוון שהיום, כאשר נסגרים תיקים, נפגעי עבירה לא מקבלים שום דבר.

רויטל סויד: כך נפגעי העבירה יוכלו לקבל הכרה.

רויטל סויד: יש תיקים שבהם אין נפגע עבירה ואין מתלונן.

רויטל סויד: אני מסכימה ששירות המבחן הוא היחיד שהוא יתקשה להתמודד עם זה.

רויטל סויד: לכן אנחנו צריכים היום לקבל פה החלטה שאנחנו מבקשים את היישום של החוק הזה ולהיפגש פה בעוד מספר חודשים ולראות איך הוא מתבצע.

<לילי באומהקר: מאחר ובסופו של דבר אם בעוד שלושה חודשים ההחלטה תיפול עלי, כי אני אחראית על זה גם מבחינה מקצועית וגם מבחינה פיקודית, אז אני חייבת לומר שללא יישום מחשובי לא נוכל להתחיל וזה לא יהיה תוך שלושה חודשים.

רויטל סויד: אבל היו לכם 3 שנים.

<לילי באומקר: העבודה היא עבודה אג"תית שנעשתה.

<לילי באומקר: אני לא עשיתי את העבודה כמה כוח אדם צריך.

<לילי באומקר: אנשי המקצוע קיבלו את כל הנתונים, שזה התפקיד שלהם.

<לילי באומקר: בדרך-כלל הם לא ששים לתת לנו תקנים, ממש לא, והם קבעו את המחיר הזה.

<לילי באומקר: אני רוצה שזה יהיה ברור.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה לסכם.

ניסן סלומינסקי: מתברר יותר ויותר שלחוק יש חשיבות גדולה.

ניסן סלומינסקי: כלומר, אם בעת יצירת החוק היו כאלה שחשבו שהחוק לא חשוב, כרגע ברור שיש לו חשיבות גדולה משני הצדדים.

ניסן סלומינסקי: אני בכל אופן רוצה לשבח את משרד המשפטים, שאתם משתדלים והתחלתם כבר.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה לשבח את המשטרה שעשתה את עבודת ההכנה לרגע שיגיע הכסף.

ניסן סלומינסקי: אני משבח אתכם שעשיתם את העבודה כמה שאתם יכולים וכן שאתם מבינים את החשיבות.

ניסן סלומינסקי: שמענו ממשרד הרווחה את העוצמות שלכם ושפה אפשר להציל נפשות אבל זה לא כך.

ניסן סלומינסקי: זה החלק של התשבחות.

<גליה לוי: משרד הכלכלה גם מיישם את החוק.

ניסן סלומינסקי: המטרה של הישיבה הזאת לא הושגה.

ניסן סלומינסקי: שמענו את הדברים ואנחנו אולי מבינים למה לא, אבל אנחנו רוצים לדעת איך החוק מיושם.

ניסן סלומינסקי: אנחנו נרצה לעשות מעקב.

ניסן סלומינסקי: אני מבקש שתוך שלושה חודשים תעבירו לנו נתונים אמיתיים.

ניסן סלומינסקי: אני לא מבקש את הנתונים לגבי ה-150 אלא לדעת מתוך כמה.

ניסן סלומינסקי: גם משרד הכלכלה יעביר לנו נתונים של הדברים הללו, כדי שנוכל להבין, לפחות במשרדים שכן עובדים על זה, האם זה מתממש או שזה רק מעל פני השטח?

ניסן סלומינסקי: לגבי המשטרה, שזה הגוף המרכזי שבו מתנקזות עיקר התביעות.

ניסן סלומינסקי: מבחינתי, הטיעון שאין כסף הוא טיעון שאני לא יכול לקבל אותו כי יש חוק.

ניסן סלומינסקי: אני מבין אותו אבל אני לא יכול לקבל אותו.

ניסן סלומינסקי: לכן, אתם במערכת שלכם, תעבירו את עמדת הוועדה שהטיעון הזה לא מקובל.

ניסן סלומינסקי: אנחנו נפנה למנכ"ל וגם לשר לביטחון פנים, שלא יכול להיות מצב שיבואו לפה אנשים ויגידו שאין להם תקציב.

ניסן סלומינסקי: לא יכול להיות דבר כזה אם יש חוק.

ניסן סלומינסקי: אם אי-אפשר לממש אותו, לא היו צריכים להעביר את החוק.

ניסן סלומינסקי: אני מניח שהשר היה גם בישיבה שהחליטה על החוק הזה.

ניסן סלומינסקי: הוא לא שר חדש בדברים האלה.

ניסן סלומינסקי: לכן, הטיעון הזה לא מתקבל.

ניסן סלומינסקי: עוד מעט יתחילו דיוני התקציב וכל אחד מאיתנו יצטרך להפעיל לחץ במפלגתו ולשים לב שיהיה אזכור מיוחד לנושא הזה, דהיינו, תקציב במשרד לביטחון פנים לנושא הזה.

ניסן סלומינסקי: גם במשרד הרווחה, שתהיה הגדלה כדי לטפל בזה.

ניסן סלומינסקי: יכול להיות שאחרת לא נעביר התקציב.

ניסן סלומינסקי: יכול להיות שנגיד: אדוני, אם יש סיכומים איתך ואם קיבלת כסף, אנחנו רוצים לראות איך זה הולך לחוק הזה.

ניסן סלומינסקי: יש לך רעיונות לפיתוח, הכול טוב ויפה, אבל קודם כל אתה חייב לממש את החוקים של הכנסת ואחר-כך תלך לדברים נוספים וליוזמות נוספות וזה בסדר גמור.

ניסן סלומינסקי: אנחנו נדרוש את הדבר הזה.

ניסן סלומינסקי: אני לא רוצה עכשיו לומר האם מה שאת אומרת דורש תקציב או לא.

ניסן סלומינסקי: בוודאי שזה דורש איזה תקציב.

ניסן סלומינסקי: אני מציע שתעשו הצעת תקציב ספציפית לנושא הזה, שתעבור לשר או למפכ"ל, כדי שידעו על מה מדובר.

ניסן סלומינסקי: אני אשמח אם תעבירו לנו העתק, אם מותר לכם, כדי שאנחנו נוכל לוודא את הדברים האלה גם באישור התקציב.

ניסן סלומינסקי: הסיכום הסופי הוא שאנחנו רוצים שבעוד שלושה ארבעה חודשים נקיים ישיבת מעקב ואז נשמע מספרים ונשמע מלילי שהיא קיבלה תקציב והם מממשים את החוק.

ניסן סלומינסקי: מברכה אני רוצה לשמוע שהם קיבלו תקציבים ושהם ערוכים לקלוט את המסה שתגיע אליהם.

ניסן סלומינסקי: אנחנו נעקוב אחרי החוק ולא נעזוב.

ניסן סלומינסקי: אני מבקש מכל אחד לפעול לפי מה שדיברנו.

ניסן סלומינסקי: תודה רבה, הישיבה נעולה.