ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 3, 2015-06-09 09:00

אלי אלאלוף: בוקר טוב.

אלי אלאלוף: אני שמח לפגוש אתכם בפעם הראשונה כחבר כנסת.

אלי אלאלוף: יש כאלה שפגשתי בהזדמנויות אחרות.

אלי אלאלוף: תנו לי לפתוח בצורה רשמית את הישיבה.

אלי אלאלוף: אנחנו היום יושבים בוועדת כנסת, ועדת הרווחה, הבריאות והעבודה.

אלי אלאלוף: היום ה-9.6.2015, כ"ב בסיוון, שעה 09:00.

אלי אלאלוף: סטטוס הישיבה – מתחילים בדיון על דיווח המשטרה על סמכויות האכיפה שלה בנושא כתבי אישום, עונשים שהוטלו, וכדומה, כמתחייב בחוק המאבק בתופעת השימוש בחומרים המסוכנים.

אלי אלאלוף: תרשו לי לפתוח בנימה טיפה אישית, אני אב לילד בן 24.

אלי אלאלוף: הוא לא משתמש, אבל דרכו אני מקבל הרבה הרבה דיווחים על הסכנות של הנושא שאנחנו אמורים לדבר עליו.

אלי אלאלוף: אני תושב באר-שבע, גר בעיר באר-שבע, קרוב לפיצוציות, להרבה פיצוציות, לכן הנושא שאתם מטפלים בו הוא נושא רגיש מאוד מאוד, וזה הצלת נפשות ממש.

אלי אלאלוף: לכן אני רוצה לברך את כל מי שעוסק בנושא הזה.

אלי אלאלוף: כמה שיותר תצליחו לעסוק בו, תצילו הרבה מאוד צעירים ותחסכו למשפחות – ולצעירים במיוחד – הרבה מאוד סבל, ולמדינה הרבה מאוד משאבים לטווח ארוך.

אלי אלאלוף: קראתי את הדוחות.

אלי אלאלוף: מי שרוצה, שיתייחס.

אלי אלאלוף: שמתי לב שהאכיפה בבאר-שבע והתוצאות בבאר-שבע ובדרום הם מאוד גבוהים יחסית לשאר חלקי הארץ.

אלי אלאלוף: אם תרצו, תסבירו.

אלי אלאלוף: פשוט המקום קרוב ללבי, כפי שאתם יכולים לנחש.

אלי אלאלוף: הפותח מטעם המשטרה הוא רב-פקד סוני אינגר.

אלי אלאלוף: בבקשה.

<סוני אינגר: תודה אדוני, בוקר טוב.

<סוני אינגר: תרשה לי לברך אותך אדוני, ולאחל לך הצלחה בתפקידך.

<סוני אינגר: ברשותך, אני אסקור בקצרה את עשיית המשטרה בתחום המאבק בחומרים מסכנים.

<סוני אינגר: אני אסקור את הנתונים של משטרת ישראל, החציון הראשון של שנת 2015, קרי ינואר עד סוף מאי, מבחינת עשייה.

אלי אלאלוף: רב-פקד סוני, שנייה, יש פה ניצב והוא חבר כנסת.

אלי אלאלוף: אני מברך את חברי מיקי לוי.

מיקי לוי: בוקר טוב לכם, ברוכים הבאים.

<סוני אינגר: וגם, אם יורשה לי, מפקד נערץ שלנו, עדיין נשאר מיתולוגי.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: עכשיו אני מסמיק.

<סוני אינגר: מבחינת העשייה, צריך לברך על החוק, שעשה סוג של שינוי חוקי משחק.

<סוני אינגר: עד אוגוסט 2013 היינו די חסרי אונים בכל הפנומן המכונה בסלנג "סמי פיצוציות", או "סמים מעצבים" יותר נכון.

<סוני אינגר: היינו חסרי אונים, לא היו לנו כלים להתמודד עם התופעה מספיק.

<סוני אינגר: החוק פרץ דרך ונתן לנו כלים אפקטיביים להתמודד עם התופעה, אבל המלאכה עדיין עוד רבה.

<סוני אינגר: מבחינת הפעילות של משטרת ישראל, המטרה שלנו היא בעיקר לפעול כנגד היבואנים, היצרנים, המייצרים של החומרים המסכנים בכל מקום שהם נמצאים.

<סוני אינגר: לצורך כך אנחנו מקיימים מבצעים ארציים, כמובן גם בשוטף, אבל גם מבצעים עתיים – בסילבסטר, בפורים ובעוד מועדים כאלה ואחרים שאנחנו מרכזים בכל הארץ וממקדים את הפעילות נגד התופעה.

<סוני אינגר: ברשותך, אני אכנס למספרים ולנתונים.

<סוני אינגר: אם אנחנו נכנסים לכמות התיקים שנפתחו בחציון הראשון של שנת 2015, אנחנו מדברים על סך של 1,147 תיקים פליליים בחוק החדש, חוק המאבק בחומרים מסכנים.

<סוני אינגר: כלומר, תיקים שנפתחו בגין סמי פיצוציות, בדגש על כך שאלו רק תיקים של סחר, מכירה, ייצור, הפקה.

<סוני אינגר: כלומר, לא שימוש, כי גם בחוק עצמו אין עבירה של שימוש עצמי, להבדיל מפקודת הסמים.

<סוני אינגר: הסנקציה הפלילית מכוונת כלפי מכירה, סחר וכהנה.

<סוני אינגר: מבחינת מחוז, אדוני שם את האצבע נכון על המחוז הדרומי, שהוא מוביל מבחינת כמות תיקים.

<סוני אינגר: מחוז דרום פתח 241 תיקים, אבל עלו עליו מחוזות מרכז ותל-אביב, שבהם נמצאות ערי כרך גדולות כדוגמת תל-אביב.

<סוני אינגר: במחוז מרכז אנחנו רואים 275 תיקים פליליים, בתל-אביב 224, במחוז דרום 241 תיקים פליליים.

<סוני אינגר: מבחינת החלוקה בין תיקי קטינים לבגירים – אני מדבר על חשודים ונילונים בלבד – יש יחס של כשליש קטינים, והשאר חשודים בגירים.

<סוני אינגר: כלומר, נתון שהוא מעט טורד מנוחה הוא שחלקם של הקטינים החשודים בעשייה הפלילית בעבירות האלה הוא יחסית לא מבוטל.

<סוני אינגר: מבחינת כתבי אישום, שזה באיזשהו מקום מדד לאיכות העבודה של המשטרה, אנחנו רואים ברכה גם בתחום הזה.

<סוני אינגר: אנחנו יכולים להגיד שבחציון הראשון הוגשו 211 כתבי אישום.

<סוני אינגר: הפרקליטות, גופי התביעה השונים, התביעה המשטרתית וגם התביעה הצבאית הגישו כתבי אישום בתיקים האלה.

<סוני אינגר: הם תרגמו את העשייה לענישה.

<סוני אינגר: מבחינת כמות המעצרים, כלומר כמות המעצרים של אנשים שנעצרו ונכלאו בגין החוק, אנחנו מדברים על 262 עצורים בחציון הראשון.

<סוני אינגר: עצורים, אני מתכוון לכלואים שנכלאו.

<סוני אינגר: מעצרם של חלקם הוארך על-ידי בית המשפט, מה שמכונה "מעצר ימים".

<סוני אינגר: מבחינת היחס של כמות מעצרי תום ההליכים והחלטה אחרת, שזה איזשהו מדד שמצביע על איכות העבודה, יש פה נתון שהוא בהחלט מרשים, אפילו הייתי אומר מרשים ביותר – 189 עצורים נכנסו להליך של תום ההליכים או החלטה אחרת.

<סוני אינגר: זה מלמד אותנו שגם בית המשפט מבין את החשיבות שבאכיפה נחושה בעבירות מהסוג הזה.

<סוני אינגר: מבחינת התפוקות של המבצעים הארציים, מבצעים נקודתיים שאנחנו עושים, אנחנו יכולים לציין את מבצע סילבסטר ופורים שעשינו עד עתה.

<סוני אינגר: המבצעים האלו הניבו 85 תיקים פליליים.

<סוני אינגר: נסגרו בתי עסק בסגירות מנהליות.

<סוני אינגר: נתפסו, לדוגמה, רק בסילבסטר 525 שקיות של "נייס גיי", 865 כדורים, וקילוגרמים רבים של חומר מסכן.

<סוני אינגר: כך שהעשייה היא רבה, והשוק לא קופא על שמריו.

<סוני אינגר: גם מבחינת ענישה, אין לנו נתונים על ענישה כי נקראנו בבהילות לוועדה.

<סוני אינגר: אבל הבאתי דוגמאות לפסיקה גם מתחום המעצרים וגם מתחום הענישה.

<סוני אינגר: יש פה דוגמה לפסק דין של בית משפט במחוז מרכז, בית משפט ברחובות, שגזר על נאשם, בחור בן 25, שסחר ב"נייס גיי" בהיקף של 400 עסקאות בחומר מסכן, 36 חודשי מאסר מאחורי סורג ובריח, שזו הענישה המקסימלית בחוק.

<סוני אינגר: החוק הוא מסוג עוון.

<סוני אינגר: הענישה בגינו למי שמורשע שלוש שנות מאסר.

<סוני אינגר: מי שמוכר לקטין – חמש שנות מאסר.

<סוני אינגר: בית המשפט השית את מלוא העונש על בחור ללא עבר פלילי עם תזכיר חיובי.

<סוני אינגר: כלומר, בית המשפט בהחלט רואה את הדברים עין בעין כפי שגופי האכיפה רואים.

<סוני אינגר: יש פה גם פסיקה מעניינת מתחום המעצרים של בית המשפט העליון בפרשייה גדולה שניהלה יחב"ל – שזה גם מצביע על הרצינות שהמשטרה מייחסת לפנומן הזה, שיחידות עילית מתעסקות גם בעבירה הזאת ואוכפות אותה, כדוגמת יחב"ל.

<סוני אינגר: יש פה פסק דין יפה מאוד של כבוד השופט שוהם שהשית מעצר תום הליכים על נאשמים.

<סוני אינגר: אני לא אכנס לשאלה המשפטית שעלתה שם על תחולה רטרואקטיבית של החוק, אבל בסופו של דבר, בית המשפט עצר עד תום ההליכים נאשמים בעבירה הזאת.

<סוני אינגר: יש פה איזושהי קריאת כיוון גם של בית המשפט שאומרת הנושא מסוכן.

<סוני אינגר: לא פעם אנחנו רואים בפסיקות שבית המשפט עושה השואה וגוזר גזירה שווה בין העבירה הזאת של סמי פיצוציות, שיש תחושה שזה קל יותר, במירכאות, לבין סמים מסוכנים, ואומר: דינו של סוחר סמים – הוא התבטא לא פעם – סמים קשים, זה בדיוק אותו דבר ואסור לעשות את ההבחנה הזאת.

<סוני אינגר: פה יש איזושהי אי-הלימה בין הענישה שבעבירות הסמים, הענישה היא כבדה מאוד – 20 ו-25 שנות מאסר – לבין שלוש שנות מאסר מקסימלי.

<סוני אינגר: כלומר, יש איזושהי תחושה שאפשר היה למצות בתחום הענישה אולי יותר, אבל זוהי איזושהי נקודה למחשבה.

<סוני אינגר: אנחנו הקמנו, לפני שהכנסת הקודמת התפזרה, צוות פנימי בתוך המשטרה שעושה חשיבה על מנת לנסות ולקדם חקיקה שתשפר את החוק הקיים.

<סוני אינגר: בין היתר, אחת הנקודות שאנחנו חושבים עליה היא נושא העלאת הענישה בסמים האלה.

<סוני אינגר: לסיכומו של דבר, אני אומר שאנחנו נמצאים היום במקום אחר.

<סוני אינגר: החוק נתן לנו כלים אפקטיביים להתמודד עם התופעה שפגיעתה הרעה היא בעיקר בקטינים ובבני נוער.

<סוני אינגר: אני כקצין נוער, לצערי, יכול להגיד - - -

ענת ברקו: אפשר לשאול שאלה?

<סוני אינגר: אני אסיים במשפט.

אלי אלאלוף: קודם כל נברך את חברת הכנסת ענת ברקו.

אלי אלאלוף: בבקשה.

ענת ברקו: משהו לא ברור לי – ואני יודעת שהנושא הזה הוא עקב אכילס של כל ההתמודדות עם הסמים הנפוצים הללו בפיצוציות – הקטע שבכל פעם צריך לבדוק אותם במעבדה, הם משנים שם ומשנים צורה, ואז אנחנו נמצאים באותה נקודה.

ענת ברקו: פעם זה "רקפת", "חגיגת", "נייס גיי" – you name it.

ענת ברקו: זה לא משנה, זה אותו הדבר.

אלי אלאלוף: אני בטוח שתהיה תשובה.

אלי אלאלוף: ענת, ברשותך.

אלי אלאלוף: בדוח שלהם וגם בחוק שקיים יש תשובה לזה.

אלי אלאלוף: אני מבקש שתסיים כי כל מילה שלך היא חשובה.

<סוני אינגר: אני אסיים.

<סוני אינגר: אני רק אענה לגברתי.

<סוני אינגר: אדוני בצדק אמר, החוק הוא סוג של גשר שנותן לנו bypass, במירכאות, לפקודת הסמים המסוכנים.

<סוני אינגר: גברתי בצדק אמרה שעל מנת להכניס חומר פסיכו-אקטיבי לפקודת הסמים המסוכנים זה דורש תהליך שהוא מסורבל.

<סוני אינגר: פה החוק נותן לנו סוג של גשר של עד שנה להכריז בהכרזה דחופה על חומרים כחומרים מסכנים ולפעול על-פי האמור בחוק.

<סוני אינגר: ודווקא פה זה מקל עלינו ואנחנו לא נכנסים למשחקי החתול והעכבר בין היצרנים לבין גופי האכיפה, אלא האכיפה היא מידית.

<סוני אינגר: אני יכול להגיד שההליך של הכרזה דחופה של חומר מסכן הוא ימים ספורים, ממש ימים ספורים, ואנחנו מתחילים לאכוף.

אלי אלאלוף: אני רוצה לציין את כניסתו של חבר הכנסת אברהם נגוסה.

אלי אלאלוף: אתה יכול להתקרב אלינו.

אלי אלאלוף: אתה מהעם, אבל אתה גם חבר כנסת.

<סוני אינגר: חשוב, אדוני, לומר שהמשטרה היא אמנם בחוד החנית של האכיפה במאבק, אבל אנחנו לא לבד ויש לנו שותפים וחברים.

אלי אלאלוף: מי?

<סוני אינגר: משרד הבריאות כמובן, הרשות למלחמה בסמים, המכס.

אלי אלאלוף: הם פה?

אלי אלאלוף: הרשות פה.

<סוני אינגר: כמובן, אנשי משרד המשפטים והייעוץ המשפטי.

<סוני אינגר: כלומר, כולנו באגרוף אחד.

ענת ברקו: כדאי להוסיף את משרד החינוך גם כן.

<סוני אינגר: כולם כולם, בטח משרד החינוך.

<סוני אינגר: אני מתנצל מראש אם הקרדיט לא הגיע לכל אחד, אבל כולנו יחד.

<סוני אינגר: חשוב שנמשיך יחד כאגרוף אחד.

אלי אלאלוף: בצורה מתואמת?

אלי אלאלוף: בפורומים קבועים?

אלי אלאלוף: דברים כאלה?

<סוני אינגר: מתואמת, מסונכרנת.

<סוני אינגר: אנחנו משוחחים אחד עם השני לעתים תכופות.

<סוני אינגר: למבצעים המשטרתיים מצטרפים אלינו חבר'ה של משרד הבריאות ברשות למלחמה בסמים.

<סוני אינגר: יוצאים אתנו ממש כשאנחנו יוצאים.

<סוני אינגר: אני יכול להביא לאדוני דוגמה של מבצע שעשינו, גדול מאוד, נגד מעבדות של סמי פיצוציות באזור תל-אביב.

<סוני אינגר: לפשיטה עצמה הצטרפו אלינו צוותים של הפשיעה הפרמצבטית.

<סוני אינגר: חבר'ה של מיקי אריאלי שנמצא כאן.

<סוני אינגר: אנחנו עושים במלאכה.

<סוני אינגר: אני רוצה להודות לאדוני על ההזדמנות שנתן לנו לסקור את הנתונים בפני הוועדה.

<סוני אינגר: ואני שוב מאחל לאדוני בהצלחה.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: אני מאחל לכם.

אלי אלאלוף: אתם התוצאה האמתית של העבודה.

אלי אלאלוף: חברי הכנסת רוצים לשאול בין הדיווחים?

אלי אלאלוף: מתי שתרצו.

מיקי לוי: אנחנו נסכם.

אלי אלאלוף: אוקיי.

אלי אלאלוף: אז נציג של משרד הבריאות.

אלי אלאלוף: מיקי אריאלי אמור לדבר.

אלי אלאלוף: בבקשה מיקי.

<מיקי אריאלי: מיקי אריאלי, ראש אגף האכיפה של כל הפשע הפרמצבטי במשרד הבריאות.

<מיקי אריאלי: מה שרציתי להגיד זה מה שהמשטרה אמרה.

<מיקי אריאלי: דבר ראשון, שיתוף הפעולה והסנכרון בין כל גופי האכיפה – משרד המשפטים, הרשות וכולי – אני חייב להגיד, אם כל אחד היה עובד בצורה כזאת, אולי היינו רואים תוצאות בכיוונים אחרים.

<מיקי אריאלי: מה שאנחנו עשינו חוץ מהדבר הזה, אנחנו דרשנו וקיבלנו מהמשרד שלי תיקון לנוהל של מנהל הרפואה על דיווחים, אנשים שנפגעו.

<מיקי אריאלי: ברק שפירא, שמרכז את כל הסיפור שלנו, יכול להגיד לכם שאנחנו מקבלים דיווחים מחדרי מיון, ממחלקות פנימיות של כל בתי החולים.

<מיקי אריאלי: אנחנו לא מקבלים מקהילה, לצערי הרב.

<מיקי אריאלי: אני מקווה שאנחנו - - -

אלי אלאלוף: למה אתה קורא קהילה?

<מיקי אריאלי: קופות החולים וכולי.

<מיקי אריאלי: אני מקווה שאנחנו נראה.

<מיקי אריאלי: אנחנו מקבלים תלונות מההורים, אבל מבחינת בתי החולים, אני יכול להגיד לך – וברק יכול לציין יותר טוב – שאנחנו רואים אשפוזים גדולים בכל תחומי האוכלוסייה – מחיילים, צעירים, לא משנה מאיפה - - -

אלי אלאלוף: אבל איזה סוג דיווח אתה מצפה מקופות החולים או מבתי החולים?

<מיקי אריאלי: מה שאנחנו עושים, אנחנו מנסים להגיע לקופות החולים, לדבר עם הרופאים ולהגיד תשמע, יש איזו בעיה?

<מיקי אריאלי: תפנה אלינו גם כן.

<מיקי אריאלי: תפנה אלינו כדי שאנחנו ניקח גם כן – מבחינה משפטית, כשאנחנו מופיעים בבית משפט, אנחנו יכולים להגיד שיש קורבנות.

<מיקי אריאלי: זה עוזר לנו הרבה.

<מיקי אריאלי: כרגע, כמו שאמרתי, מהקהילה לא מקבלים הרבה.

<מיקי אריאלי: מבתי חולים, חדרי מיון, כן מקבלים, וברק יכול לסיים לדבר על זה.

<מיקי אריאלי: חוץ מזה, אנחנו עשינו תכנית - - - – משרד החינוך מקבלים פניות כל הזמן.

<מיקי אריאלי: החבר'ה שלנו מגיעים לפנימיות, לבתי הספר, בכל הארץ.

<מיקי אריאלי: אני חייב להגיד שהתגובות חיוביות ביותר.

<מיקי אריאלי: אני חייב לציין שחלק מהחומרים שאנחנו מדברים עליהם, החוזק שלהם הוא לפחות 40 פעמים – אם לא יותר – יותר חזק מ-THC.

<מיקי אריאלי: הנזקים שאנחנו רואים הם נזקים חזקים מאוד.

אלי אלאלוף: אז פעולת ההסברה בקרב מוסדות החינוך היא גם מוטלת על משרד הבריאות או יותר על הרשות למלחמה בסמים?

<מיקי אריאלי: היא מגיעה לשנינו, אבל אנחנו מקבלים פניות.

<מיקי אריאלי: יש לחבר'ה שלנו קשר ישיר גם עם משרד החינוך.

<מיקי אריאלי: מבקשים מאתנו מבחינת הנושא הבריאותי להגיע ולדבר על הסכנות וכולי.

<מיקי אריאלי: ברק מגיע הרבה.

<מיקי אריאלי: אתה רוצה?

אלי אלאלוף: יש איזו תכנית התערבות הסברתית עם פריסה ארצית שיטתית בנושא הזה שקיימת בבתי הספר?

<ברק שפירא: בוקר טוב.

<ברק שפירא: אני ברק, אני גם עובד באגף לאכיפה ופיקוח.

<ברק שפירא: בנוגע לשאלתך, אנחנו כן נמצאים בבתי ספר, ואנחנו מדריכים החל מכיתות ט' עד י"ב.

<ברק שפירא: אנחנו מעבירים הרצאות בתחום סמי פיצוציות, אבל גם על תרופות מזויפות שהנוער יותר מסתכן בנטילתם, למשל, תכשירים להרזיה או סטרואידים אנאבוליים שאנחנו רואים שמגיעים לבני הנוער בעת האחרונה.

<ברק שפירא: לאחרונה אנחנו עובדים גם עם עיריות ואנחנו מופיעים בעיריות עצמן כשיש איזשהו דיון בנושא סמים.

<ברק שפירא: אכן אנחנו עושים את זה בצורה של פריסה ארצית.

אלי אלאלוף: זה אומר שמגיעים פעם בשנה לבית ספר?

<ברק שפירא: לא אדוני, אנחנו מגיעים בכל שבוע כמעט לבית ספר.

אלי אלאלוף: לא, לבית ספר אחר.

<ברק שפירא: בית ספר אחר בכל פעם.

אלי אלאלוף: זאת אומרת, כמה ביקורים בשנה מקבל בית ספר?

<ברק שפירא: כל בית ספר מקבל ביקור אחד בשנה.

אלי אלאלוף: אתם מדריכים את המורים במושגים האלה בבתי הספר כדי שיעשו פעולה פנימית?

אלי אלאלוף: יש סיכוי לזה?

<ברק שפירא: אנחנו נוקטים בעיקר בהסברה אדוני.

<ברק שפירא: בעיקר בהסברה – מסבירים לבני הנוער את הסכנות שבשימוש בחומרים.

אלי אלאלוף: ישירות לבני הנוער, לא באמצעות המורים.

<ברק שפירא: נכון.

<ברק שפירא: אנחנו מעבירים את זה ישירות לבני הנוער.

<ברק שפירא: המורים משתתפים, הם נוכחים.

אלי אלאלוף: הם לא יכולים להסביר בלעדיך.

אלי אלאלוף: אחרת אף פעם לא יהיה לך כוח אדם מתאים.

ענת ברקו: ברור.

ענת ברקו: פעם בשנה זה לא אפקטיבי.

אלי אלאלוף: זה ברור.

אלי אלאלוף: חברים, אם לא תדריכו את המורים – סליחה, יש לי קצת ניסיון והתערבות בבתי ספר.

אלי אלאלוף: הכי חשוב שהידע יישאר בבית הספר.

אלי אלאלוף: הכי חשוב שהידע יישאר ויועבר על-ידי צוות בית הספר.

אלי אלאלוף: אם יש מבצע לקראת פורים או לקראת הסילבסטר, כדאי שיעשו פעולות מנע שבוע או כמה ימים לפני.

אלי אלאלוף: אני חושב שצריך לעשות שיטתיות.

אלי אלאלוף: לא תצליחו – אני ראיתי את הכתבה שלך ברדיו.

אלי אלאלוף: אי-אפשר, לא ייתנו לכם אף פעם, בחלומות, לכולם את כל האמצעים הנדרשים.

אלי אלאלוף: אז תמצאו תחנות ביניים, משדרים במקומכם.

אלי אלאלוף: תלמדו את המלמדים.

אלי אלאלוף: זה הכי חשוב.

ענת ברקו: כמו שיש מורים לחינוך מיני.

אלי אלאלוף: תשדלו לעשות את זה, במיוחד שאתם יודעים את התוצאה.

אלי אלאלוף: ברק התחיל, אני תפסתי את הנאום שלו.

אלי אלאלוף: אני לא מאשים אף אחד.

אלי אלאלוף: אני תפסתי מה שהוא אמר.

אלי אלאלוף: הוא אומר שהוא הולך לבית ספר בכל שבוע.

אלי אלאלוף: כמה הוא יכול?

אלי אלאלוף: כמה שהוא סופרמן – אני רואה כשאני רואה אותו.

<ברק שפירא: אני אעשה את זה באהבה.

אלי אלאלוף: אולי ב"פורום" שלכם, שאתם אומרים עליו כל כך הרבה קומפלימנטים – אני מברך עליו מראש – תכניסו תכנית של הסברה שיטתית והסברה מניעתית.

אלי אלאלוף: אם אתם יודעים שיש פיקים בשנה בפורים, לקראת הסילבסטר, ליד "הפורום" מול הבית שלי, תעשו את הפעולות הנדרשות ההסברתיות.

אלי אלאלוף: זה ברור חבר'ה.

אלי אלאלוף: אנשים כבר לא מגיעים לפיצוציות, אם אתם לא יודעים.

אלי אלאלוף: יש אפילו - - -

תמר זנדברג: משלוחים.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: תמר זנדברג, חברת כנסת, הצטרפה אלינו.

אלי אלאלוף: ברוכה הבאה.

אלי אלאלוף: תחשבו על זה.

אלי אלאלוף: ההסברה בעיני זה הדבר הכי חשוב.

אלי אלאלוף: לתפוס את הגנב זה טוב, אבל זה לא פותר את הבעיה של מי שאנחנו באמת רוצים לשרת, דהיינו את הילדים המסתכנים.

<סוני אינגר: אדוני, רק קריאת ביניים, אנחנו עסוקים – אפשר להגיד אפילו – לילות כימים בנושא מניעה והסברה, אולי אפילו יותר מאכיפה, הייתי מעז לומר בדחילו ורחימו.

<סוני אינגר: מערך הנוער הפרוס במחוזות משטרת ישראל פוקד, אפשר להגיד, כמעט כל בית ספר במחוזות השונים הפרוסים ברחבי הארץ ועוסק בפעילות של מניעה והסברה.

<סוני אינגר: מגיעים קציני משטרה ומציגים את התופעה פעם אחת כלפי התלמידים וגם כלפי סגל ההוראה.

<סוני אינגר: במקרה מחר אני נפגש עם ראש תחום אכיפה במשרד החינוך על מנת לתכנן את המשך דרכינו.

<סוני אינגר: לכן אני בהחלט מצטרף לדגש שאדוני שם על מניעה והסברה, מכאן הכול מתחיל.

<סוני אינגר: אנחנו בהחלט שם.

<אתי כהנא: אם יורשה לי אדוני.

<אתי כהנא: שמי עורכת דין אתי כהנא, ראש אגף אכיפה וחקיקה ברשות למלחמה בסמים ובאלכוהול.

<אתי כהנא: זה אכן לא התחום שלי, כמו שאתם מבינים, אני עוסקת באכיפה, בחקיקה, אבל אני בהחלט יכולה לומר שאדוני מתפרץ לדלת פתוחה משום שגם הרשות למלחמה בסמים רואה חשיבות גדולה מאוד ומשקיעה הרבה מאוד בכל מה שקשור בנושא של חינוך ומניעה.

<אתי כהנא: כמובן, בשיתוף פעולה עם משרד החינוך, ויש תכניות והתערבויות שמועברות גם בחינוך הפורמלי במהלך שעות הלימודים על-ידי אנשים שהוכשרו לכך, על-ידי אנשי מקצוע, וגם אנשים שמכשירים את הצוותים החינוכיים לעסוק בכל מה שקשור בנושא הזה, בסמים ובסמי פיצוציות.

<אתי כהנא: וגם בחינוך הבלתי פורמלי – בתנועות הנוער, במתנ"סים ובכל המקומות האלה יש בהחלט פעילויות שנעשות בנושא.

אלי אלאלוף: אתם הגוף המתאם?

<אתי כהנא: כן, אנחנו בהחלט.

אלי אלאלוף: אז אני מבקש, ברשותך, עורכת הדין, תכינו לנו דוח פעם על ההסברה והמניעה.

<אתי כהנא: בהחלט.

<אתי כהנא: אעביר את הבקשה למי שממש ממונה על התחומים הספציפיים האלה.

אלי אלאלוף: כי אנחנו נקיים עוד דיון בעוד כמה חודשים.

<אתי כהנא: בוודאי.

אלי אלאלוף: לפי מה שאנחנו שומעים, זה יהיה – בפעם הבאה יהיה דגש על זה.

<אתי כהנא: אני רק רוצה לומר עוד משפט, יש פעילות שנעשית גם בצה"ל בנושא הזה.

<אתי כהנא: כולל הכשרה, כולל פעילויות שמועברות - -

אלי אלאלוף: תכניסו את זה לדיווח.

<אתי כהנא: - - בקורסי מ"כים, בקורסי קצינים, בעיקר למפקדים, וגם הכשרה של סגל של קצינים שהם אלה שיעבירו.

<אתי כהנא: כלומר, אנחנו לא רק באים, נותנים הרצאה ונעלמים, אלא הרעיון הוא להנחיל את התורה הזאת, את היכולת להעביר את זה הלאה מאותם מפקדים לחיילים שלהם בקורסים וכולי.

<אתי כהנא: זה בקשר לנושאים של חינוך ומניעה.

אלי אלאלוף: מישהו עוד רוצה להעביר דיווח?

אלי אלאלוף: סליחה, יש לנו לחץ זמן.

אלי אלאלוף: אתם רואים, חברים מצטרפים.

ענת ברקו: אני חייבת לרוץ לעוד ועדה.

ענת ברקו: קודם כל, יש לי שאלה, אני הבנתי שרק מכיתה ט' מתחילים עם פעילות המניעה, או שבגיל צעיר יותר?

<ברק שפירא: אנחנו משתדלים מכיתה ט' כי להבנתנו בגיל הזה נחשפים הנערים לשימוש בחומרים האלה.

ענת ברקו: אני חושבת שבדברים האלה חל שינוי רב בשנים האחרונות, וזה קורה בגיל הרבה יותר מוקדם.

ענת ברקו: אני ממליצה לכם לבדוק את הנתונים שבידיכם.

ענת ברקו: הדבר השני שאני חושבת שראוי להגיד אותו, בהקשר לדברים שנאמרו כאן מטעם הרשות למלחמה בסמים, אתי – אם פעם הייתה תחושה שאם לא נדבר על זה, אז זה לא יהיה, גם בצבא, היום יש שני תהליכים.

ענת ברקו: מצד אחד, ההסברה וכניסה לקורסי פיקוד, ויש בזה פעילות מבורכת.

ענת ברקו: אבל אנחנו רואים תהליך נוסף של הפסקה בדיונים והפסקה של הגשת תביעות פליליות נגד חיילים שמשתמשים בסמים.

ענת ברקו: זאת אומרת שאם פעם על כל שימוש מקרי ומזדמן חייל היה יודע שהוא נעצר ומגיע לכלא, היום, משום מה, הולכת להיות סלחנות בכיוון הזה.

ענת ברקו: אז נכון שיש כאן דילמה בין הכתמה ברישום פלילי לבין – אבל מצד שני, אנחנו גם לא רוצים חיילים מסטולים ויש כאן בעיה.

ענת ברקו: יכול להיות שצריך לקבוע כאן איזושהי מדרגיות בענישה של דין משמעתי לעישון חד-פעמי, מזדמן וכולי, אבל בהחלט לא להפוך את זה למשהו שהוא לגיטימי.

ענת ברקו: לכן לדעתי זה יפה שקושרים את זה לסמים אחרים, אבל אם פעם היו שומעים את המילה סמים, בדור שלנו, זה היה נורא, וזה לא היה משנה מה.

ענת ברקו: זה היה תחת סל אחד – קטסטרופה.

ענת ברקו: היום יש נורמליזציה של הדבר הזה, יש קבלה של העניין הזה.

ענת ברקו: זה הופך להיות יותר ויותר נורמטיבי, ובזה צריך להילחם.

ענת ברקו: אני בטוחה שאתם עושים את זה – להביא אנשים שהשתמשו ובמדרון החלקלק הזה הגיעו לפשיעה, לדברים אחרים, לסמים יותר קשים.

<עדנה טנא: חוק המאבק לא מדבר על עבירת שימוש, הוא מדבר על עבירות של סחר וייבוא.

<קריאה: זה גם לא על קנאביס.

ענת ברקו: מה שעושים המון פעמים, אומרים: בסך הכול קניתי את זה בפיצוצייה, זה שום דבר.

ענת ברקו: מה שאנחנו צריכים לראות שבאיזשהו אופן אנחנו מראים את הקשר בין השימושים הללו לבין שימושים אחרים, ויש קשר כזה, אנחנו יודעים אותו.

ענת ברקו: תודה.

אלי אלאלוף: תודה ענת.

אלי אלאלוף: מזכיר לי מי שיותר ותיק ממני לפחות בשנתיים בכנסת – זה הרבה זמן – להזכיר לכולם, תשתדלו לדבר שתי דקות.

אלי אלאלוף: משרד המשפטים רוצה להגיד משהו?

<קריאה: המכס רוצה להגיד.

<יפעת רווה: יפעת רווה, משרד המשפטים.

<יפעת רווה: אני מציעה לא לערבב בין הוויכוח על דה-קרימינליזציה, שכבודו במקומו מונח, לבין הנושא הזה של סמי פיצוציות, שהנזק בהם, אני חושבת, הוא לא שנוי במחלוקת גם אצל מי שתומך דה-קרימינליזציה.

<יפעת רווה: שוב, אני לא נכנסת לזה.

<יפעת רווה: אנחנו חוקקנו את החוק הזה בשביל לסגור את הפרצות.

<יפעת רווה: הנזקים, ממה שאנחנו שמענו מאנשי המקצוע, הם קשים ביותר.

<יפעת רווה: אנשים מגיעים לבית חולים, אין על זה שום ויכוח.

<יפעת רווה: אנחנו כל הזמן בתהליך מתמיד, אי-אפשר לנוח על זרי הדפנה.

<יפעת רווה: אנחנו כל הזמן בתהליך מתמיד של לבדוק את הנושא, לבדוק את האכיפה.

<יפעת רווה: אני שמחה לשמוע – לפעמים אנחנו מחוקקים חוקים שהם מונחים, ופה זה חוק שמיושם.

אלי אלאלוף: אולי תתייחסי בבקשה לקלות היחסית בענישה?

<יפעת רווה: החוק הזה הוא חוק חדש.

<יפעת רווה: הוא חוק שדילג על שלב חקיקה, אני רוצה להדגיש את זה.

<יפעת רווה: דרך המלך היא פקודת הסמים המסוכנים, שהכרזה על סם עוברת את הוועדות של הכנסת.

<יפעת רווה: זו הדרך הרגילה שאנחנו מכניסים סמים ומכריזים עליהם כסמים מסוכנים.

<יפעת רווה: פה עשינו איזשהו קיצור במובן הזה שאנחנו לא עוברים את הכנסת בהכרזה, ההכרזות מהירות.

<יפעת רווה: נכון, היה לזה מחיר מבחינת ענישה.

<יפעת רווה: שוב, אנחנו יכולים לבדוק את הדבר הזה.

<יפעת רווה: בזמנו, כשחוקקנו את זה אמרנו שנבדוק את הדבר אחרי כמה שנים, ואפשר לבדוק את זה.

<יפעת רווה: המשטרה יודעת שבעניין הזה שדלתנו פתוחה לגמרי.

<יפעת רווה: אם יראו שהשופטים ממצים את זה - - -

אלי אלאלוף: ברשותכם, בואו נסכם.

אלי אלאלוף: זה נראה לי מקובל על-ידי כולם.

אלי אלאלוף: תבדקו.

אלי אלאלוף: אני מבקש ממשרד המשפטים בהתייעצות עם המשטרה וכל מי שתמצאו לנכון - - -

<יפעת רווה: מה שנאמר לנו, שהמשטרה עושה כרגע עבודת הכנה פנימית כדי לראות מה הם מבקשים מאתנו.

<יפעת רווה: ברגע שזה יגיע אלינו, אנחנו - - -

אלי אלאלוף: תביאו לוועדה בדיווח הבא, שיהיה בעוד כשישה – אנחנו נעשה פעמיים בשנה - - -

<יפעת רווה: אנחנו רק צריכים קודם את ההמלצות הפורמליות של המשטרה.

<יפעת רווה: ברגע שהם יגיעו אלינו, אנחנו נשקול את זה.

אלי אלאלוף: אני לא נכנס לטכניקה.

אלי אלאלוף: אני לא מבין ולא אצליח להבין אף פעם.

אלי אלאלוף: אני סומך עליכם.

אלי אלאלוף: כל הטכניקה – תשלטו בה ותביאו המלצה בעוד שישה חודשים.

אלי אלאלוף: אוקיי?

אלי אלאלוף: אני מודה.

אלי אלאלוף: עוד משהו?

<יפעת רווה: דבר אחרון, אומנם אני מתפרנסת ממשפט פלילי, אבל מניעה, מניעה, מניעה.

<יפעת רווה: זה באמת חשוב מאוד.

<יפעת רווה: משרד החינוך יושב בצוותים האלה, וזה חשוב מאוד.

אלי אלאלוף: אנחנו מצטרפים לכל מילה, לכל תקציב, לכל המשאבים להסברה.

אלי אלאלוף: בבקשה, חברת הכנסת תמר זנדברג.

תמר זנדברג: תודה אדוני.

תמר זנדברג: קודם כל, זו הזדמנות לברך אותך.

תמר זנדברג: אני מברכת אותך – זו הישיבה הראשונה שאני פה.

אלי אלאלוף: והשנייה שאני פה.

תמר זנדברג: אוקיי.

תמר זנדברג: אז אתה ותיק ממני בישיבה אחת.

תמר זנדברג: אני מברכת אותך על המינוי.

תמר זנדברג: אני בטוחה שתעשה כאן עבודה חשובה ומשמעותית לכנסת ולציבור.

תמר זנדברג: אני ליוויתי את הנושא הזה בכנסת הקודמת בדיוק מהמקום שתיארת כרגע.

תמר זנדברג: למען הגילוי הנאות, אני תומכת – לא רק תומכת, אני ממובילות המאבק ללגליזציה ולדה-קרימינליזציה של קנאביס, כי אני מאמינה, בדיוק בניגוד למה שאמרה חברתי, שצריך לעשות את ההבחנה בין החומרים השונים.

תמר זנדברג: כאשר מסתכלים למציאות בעיניים ואומרים את האמת באשר לכל אחד מהם, גם ההסברה – דיברתם כאן הרבה על הסברה – היא הרבה יותר אמתית וגם הרבה יותר אפקטיבית.

תמר זנדברג: בדיוק מהמקום הזה ליווינו כאן את החוק הזה בכנסת הקודמת.

תמר זנדברג: אני מצטרפת לאמירה שהייתה כאן על המניעה, על ההסברה ועל החינוך, כולל בבתי הספר.

תמר זנדברג: זה מסוג המקרים שהאכיפה היא ההסברה הטובה ביותר.

תמר זנדברג: למה?

תמר זנדברג: כי כאשר המסר שיוצא – גם מכאן, מבית המחוקקים וגם מהמשטרה ומהרשויות המקומיות ומכל הגורמים שעוסקים בנושא סמי הפיצוציות – זה אפס סובלנות ואנחנו לא נותנים לגלגלי הבירוקרטיה – החוק הזה חוקק בצורה הזו על מנת שלא ניתן לגלגלי הבירוקרטיה לעבוד לאט ובכל פעם ניתן לעבריינים שמסכנים את הציבור, ובמיוחד את בני הנוער, להתל בנו ולעשות שינוי בחומר.

תמר זנדברג: עד שאנחנו בכנסת נתפוס את זה ונבוא לכאן, נביא ונכניס לפקודת הסמים המסוכנים עוד חומר וכולי, בינתיים המציאות בחוץ חוגגת במובן הרע של המילה ומסכנת באופן אמתי.

תמר זנדברג: בניגוד לחומרים אחרים, שיש ויכוח על מידת המסוכנות שלהם, כאן אין ויכוח ומדובר בסכנה אמתית לציבור.

תמר זנדברג: בדיוק מהמקום הזה אני רוצה לקחת את זה צעד אחד קדימה ולדבר על המשלוחים ועל מספרי הטלפון ואתרי האינטרנט שמרוססים בכל מקום ברחבי העיר.

תמר זנדברג: קראתי את הדוח שלכם, עיינתי בו כרגע.

תמר זנדברג: שמחתי מאוד לגלות את העלייה המשמעותית מ-2013 ל-2014 באכיפה בתיקים שנפתחו, מעצרים וכל הנתונים הקשים.

תמר זנדברג: אני מניחה שזה פשיטות על פיצוציות ודברים מן הסוג הזה.

תמר זנדברג: בסוף, בסעיף 8, יש קצת התייחסות לנושא של קווי טלפון ואתרי אינטרנט, וכאן ההתייחסות היא הרבה יותר אמורפית, הרבה פחות מספרית, הרבה פחות כמותית.

תמר זנדברג: לצערנו, מהשטח אנחנו מגלים שהיום התופעה הזו – ושוב, טוב שיש הכבדת יד על האכיפה בפיצוציות.

תמר זנדברג: צריכה להיות עוד.

תמר זנדברג: אבל יש הסתה של הזירה הזאת לטלפון, לאינטרנט ולמשלוחים.

<יפעת רווה: הייתי רוצה להגיב לזה.

תמר זנדברג: אוקיי.

תמר זנדברג: אז בהקשר הזה אני אשמח מאוד לשמוע מכם וגם לקבל - - -

אלי אלאלוף: יש לי בקשה, תנו לחברי הכנסת להתבטא, תרשמו את ההערות, ונעשה סבב של תשובות.

<יפעת רווה: ספציפית לזה יש תשובה.

אלי אלאלוף: אוקיי.

אלי אלאלוף: בינתיים עוד מישהו מחברי הכנסת רוצה?

מיקי לוי: אולי אני אגיד – לתת שתי דקות לכל אחד, אחרת יש עוד 14 דקות לסיום.

אלי אלאלוף: מישהו מהמכס?

אלי אלאלוף: מה שמך?

<אהוד אור-טל: שלום, תודה אדוני.

<אהוד אור-טל: שמי אהוד אור-טל, ראש מדור מבצעים במטה הסמים של המכס.

<אהוד אור-טל: רציתי לדבר על המסמכים שבדיוק הגיעו אליך בשתיים וחצי דקות, ולא בצורה מטאפורית.

<אהוד אור-טל: לצדי נמצא זאב ציגלברג, ממונה יחידת הסמים של המכס.

<אהוד אור-טל: ברשותך, אני אתייחס לשני נושאים, ממש בקצרה מפאת קוצר הזמן.

<אהוד אור-טל: אחד, לנושא ההדרכה.

<אהוד אור-טל: רשות המסים לקחה כפרויקט לאומי את נושא ההדרכה בבתי הספר כהדרכה לנושא מסים.

<אהוד אור-טל: אומנם זה אותו שורש של סמים, אבל אנחנו מדברים על מסים.

<אהוד אור-טל: זה יהיה ב-2016, בתאום מלא עם משרד החינוך, בבתי ספר בצורה שיטתית ומוסדרת.

<אהוד אור-טל: עם זאת, מטה הסמים נותן כבר היום הדרכות בהתנדבות – גם הכלבנים, גם הדגמות, גם סמים, גם סינטטיים והכול לבתי הספר.

<אהוד אור-טל: אנחנו נשלב את ההדרכות האלה בצורה שיטתית במערכת של משרד החינוך עם רשות המסים החל מהשנה הבאה.

<אהוד אור-טל: בצורה שיטתית, וזה יהיה מוסדר, החל מכיתות ז'-ח' וצפונה.

<אהוד אור-טל: לפחות לשיטתנו, לנושא סמים, הסלקות, סכנות, השלכות וכדומה – בנושא סמים סינטטיים, כבוד היושב-ראש, העברתי לך שני מסמכים רשמיים.

<אהוד אור-טל: אחד מהם מדבר על פרשיית - - -

אלי אלאלוף: אני מבטיח לעשות שיעורי בית לפעם הבאה.

אלי אלאלוף: תעבירו את זה מראש, נשמח ללמוד אותו לישיבה.

אלי אלאלוף: הוא נראה מעניין.

<אהוד אור-טל: בשמחה.

<אהוד אור-טל: ברשותך, שתי מילים על המסמכים האלה.

<אהוד אור-טל: לא שמשטרת ישראל צריכה חיזוק, אבל בהמשך למה שרפ"ק סוני אמר, לגבי פרשיית סמים מעוצבים בחדרה – יש לנו סמים מעוצבים, סמים סינטטיים, סמי פיצוציות, שהמכס תופס כמעט בכל יום כחצי קילו במשלוחים בייבוא.

<אהוד אור-טל: אנחנו מעבירים למשטרת ישראל והם ממשיכים את השרשרת עד לכתבי אישום.

<אהוד אור-טל: פה מדובר על תיק לדוגמה, שבן אדם נכנס לארבע שנות מאסר בפועל, ועוד 19 חודשי מאסר על תנאי, ועוד 30,000 שקל קנס, על 15 משלוחים של סמים סינטטיים.

<אהוד אור-טל: שוב, שיתוף פעולה יפה של ימ"ר חוף עם יחידות שלנו בשטח.

<אהוד אור-טל: שוב, כל הפרטים נמצאים אצלך.

<אהוד אור-טל: להזכיר אנקדוטה מסוימת – בכנס פומפידו שאני השתתפתי בו בשנת 2014 בשטרסבורג, כנס בנושא סמים, בין היתר סינטטיים, דורגנו במקום שני בכלל אירופה מתוך 40 מדינות בנושא תפיסות של סמים סינטטיים.

<אהוד אור-טל: המסמך שנמצא אצלך מצביע על כך שהמכס בישראל הגיע למקום ראשון ב-2014 בתפיסות סמים סינטטיים בין 40 מדינות בכלל העולם.

<אהוד אור-טל: מדובר על סמים סינטטיים בלבד.

<אהוד אור-טל: אגב, אנחנו תפסנו הרבה יותר, אבל הדיווחים פה הם מעל חצי קילו.

<אהוד אור-טל: כל התפיסות של פחות, של השקיות הבודדות של היבואנים הקטנים לא נכללים פה.

<אהוד אור-טל: אבל עדיין, מקום מכובד מאוד.

אלי אלאלוף: אם אני לא טועה, בדוח של השר לביטחון פנים לשעבר, הוא מדבר על 8-7 טונות בשנה.

אלי אלאלוף: זה זה?

אלי אלאלוף: זה אותו דבר?

<קריאה: כן.

אלי אלאלוף: אולי תוסיפו דברי הסבר על נושא השמדת התפיסות האלה?

אלי אלאלוף: תתייחסו בשלב מסוים.

אלי אלאלוף: עוד חברים שרוצים?

אלי אלאלוף: בבקשה.

<אילת מליס כהן: אילת מליס, יושבת-ראש עמותת "ישראל אומרת לא לסמים".

<אילת מליס כהן: דבר ראשון, זו ההזדמנות שלי לומר תודה על החוק הקודם נגד סמי הפיצוציות, שהצליח לעצור את הפרץ הזה.

<אילת מליס כהן: אני רוצה דבר ראשון, לתת נקודת אור, כי דובר פה על חינוך.

<אילת מליס כהן: זה מה שאנחנו עושים.

<אילת מליס כהן: אנחנו נמצאים בבתי ספר, במתנ"סים, אנחנו נמצאים עם הנוער, וכמו שביקשת, אנחנו כבר עושים את זה, אנחנו מלמדים את בני הנוער עצמם להעביר את ההרצאות שלנו כי אנחנו לא נגיע לכל הילדים.

<אילת מליס כהן: יש לנו כבר שתי ערים - - -

אלי אלאלוף: למה לא?

<אילת מליס כהן: אנחנו נגיע לכל מקום כדי ללמד את בני הנוער והם ילמדו את החברים שלהם.

<אילת מליס כהן: השיטה הזאת כבר פועלת, ובשתי ערים כבר יש לנו מכתבים ותוצאות שמראים על ירידה משמעותית לגבי סמים או לגבי אלימות ופשיעה שאנחנו יודעים שהמקור שלהם הוא בסמים.

<אילת מליס כהן: אני רוצה לציין שאנחנו לא עושים הבחנה בין החומרים השונים, בין כל הסמים.

<אילת מליס כהן: אני רוצה לתת לכם נתונים מארצות-הברית לגבי אלכוהול וטבק, שהם חומרים - - -

אלי אלאלוף: לא נרחיב, ברשותך.

<אילת מליס כהן: לא, רק נתון אחד.

אלי אלאלוף: אנחנו באנו לדיון מסוים.

אלי אלאלוף: אני בטוח שנמצא את הזמן לקיים דיון כללי על נושא הסמים.

אלי אלאלוף: אנחנו עומדים לדון גם בנושא הקנאביס הרפואי.

אלי אלאלוף: אז אני מציע שנתמקד, ברשותך.

אלי אלאלוף: אם את יכולה, תתמקדי.

<אילת מליס כהן: בסדר גמור.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: תגובה שלך, בבקשה.

<יפעת רווה: אני רק רוצה להשיב לנושא של האינטרנט.

<יפעת רווה: בכנסת הקודמת, אחרי שחוקקנו את החוק הזה, ראינו שהזירה עברה לאינטרנט.

<יפעת רווה: בדיוק היה מונח בוועדת החוקה באותו הזמן חוק שדיבר על סגירת אתרי אינטרנט בהקשרים אחרים.

<יפעת רווה: ביקשתי אישור משרת המשפטים ומהייעוץ המשפטי של הוועדה להכניס את זה למרות שזה לא עבר בהצעת החוק.

<יפעת רווה: האישורים התקבלו.

<יפעת רווה: עמדנו להכניס את זה, נפלה הממשלה, ובזה ירדה העבודה - - -

<קריאות: - - -

<יפעת רווה: אני רק אשלים.

<יפעת רווה: ממש השבוע ההצעה הזאת עולה שוב לוועדת שרים.

<יפעת רווה: ביקשנו להכניס את הדבר הזה כדי לסתום את הפרצה הזאת.

תמר זנדברג: סליחה, זה מצוין, כל הכבוד.

תמר זנדברג: אני שאלתי גם על האכיפה של קווי הטלפון במסגרת החוק הקיים.

תמר זנדברג: על תפיסה, אכיפה ומודיעין - -

<אילת מליס כהן: לא, אכיפה – אני לא אקח למשטרה את התפקיד.

תמר זנדברג: - - על הגעה, לא לפיצוציות עצמן, אלא לאתרים שמסתתרים מאחורי מספרי טלפון ודברים כאלה.

<סוני אינגר: ברשות אדוני, אני אענה לשאלה.

<סוני אינגר: או שבסוף?

אלי אלאלוף: סוני, תן לנו – בבקשה, אברהם.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: אני מתייחס – בנוסף לחברת הכנסת ענת ברקו, שיצאה – לעניין המניעה.

אברהם נגוסה: אני חושב, לפי מה שאני מכיר בשטח, שההתערבות שלנו היא מאוחרת.

אברהם נגוסה: אחרי שבן אדם כבר נקלע, אחרי שהצעיר כבר נמצא במצוקה, להציל אותו ולהחזיר אותו לקדמותו זה קשה מאוד מאוד.

אברהם נגוסה: ולכן מערכת המניעה שאנחנו עושים – אם זה משרד החינוך, אם זה המשטרה בעניין הסברה – אנחנו עושים את זה בגיל מאוחר מדי.

אברהם נגוסה: אנחנו צריכים להתחיל מוקדם מדי לדעתי.

אברהם נגוסה: ואז אנחנו עוזרים להם ותופסים אותם מוקדם כדי להימנע מזה.

אברהם נגוסה: אחרי שבן אדם נכנס, קשה מאוד להוציא אותו.

אברהם נגוסה: זו ההערה שלי.

אלי אלאלוף: אני מבקש, הוא היה סבלני, עם ידע אדיר, מיקי, בבקשה.

מיקי לוי: אדוני היושב-ראש, חברי כנסת ואורחים נכבדים, למרות שאמרו את זה לפני, אני אדגיש עוד פעם, אין כאן מדובר באותם סמים קלים שנסוב עליהם ויכוח ציבורי כרגע.

מיקי לוי: גם בתוך המשטרה, גם ויכוח ציבורי וגם בתוך הכנסת על הלגליות שלהם.

מיקי לוי: מדובר בסמי פיצוציות, אותם סמים כימיים אשר נמכרים בעיקר בפיצוציות.

מיקי לוי: ציירו כאן תמונה, אני רוצה טיפונת לקלקל לכם, לא הרבה.

מיקי לוי: נשאיר לכם גם כן חיזוקים.

מיקי לוי: כאשר מורידים סם אחד מהמדף, המשטרה מורידה סם אחד מהמדף, ואותו אחד מובא עם כתב אישום ביד, שינוי כימי קל – קל – משנה את מרכיב הסם ואז לוקח עוד כמה חודשים טובים - - -

<קריאות: לא, זה בדיוק החוק הזה.

<קריאות: בלי לעבור בכנסת.

מיקי לוי: השאלה הנשאלת כאן אם אותה מעבדה יחידה בתל-השומר – אם אני לא טועה, יש אחת או שתיים – מסוגלות לבדוק את אותם סמים עוד פעם מהיום עד להודעה חדשה.

מיקי לוי: אני, לפחות בתפקידי הקודם, ביקשתי – והממשלה התפזרה, הוא אומר שזה טוב.

מיקי לוי: היה תקציב לעניין הזה.

מיקי לוי: התקציב לעניין הזה ניתן כדי להגדיל את מספר המעבדות.

מיקי לוי: לא יכול להיות שיש מעבדה אחת, אדוני, אם אני לא טועה, שלושה עובדים בתל-השומר – או ארבע או שש או שתי מעבדות.

<סוני אינגר: מז"פ.

<סוני אינגר: מז"פ בודקים.

<קריאות: מז"פ.

<קריאות: רק מז"פ.

<קריאות: מז"פ אנליטי.

<קריאות: רק מז"פ אנליטי.

<טל פז-מזרחי: רק אצלנו במעבדה האנליטית.

מיקי לוי: גם כן, לטעמי זה לא מספיק.

מיקי לוי: התור שם הוא אדיר, ואני מכיר את זה, אני ביקשתי שזה ילך לתל-השומר גם.

<קריאה: הצבא.

<קריאה: הצבא בודק בתל-השומר.

<טל פז-מזרחי: הצבא בודק בתל-השומר, אבל - - -

מיקי לוי: צריך להגדיל את מספר המעבדות המורשות.

<טל פז-מזרחי: להגדיל את מספר כוח האדם הקיים.

מיקי לוי: אני אגע בכוח האדם גם כן, תאמיני לי.

<טל פז-מזרחי: המעבדה קיימת.

מיקי לוי: אז את כוח האדם.

מיקי לוי: והסכנה היא בהחלט סכנה ממשית.

מיקי לוי: בקדנציה הקודמת שלי דרשתי להקים עוד מעבדות, או לאשר עוד מעבדות, או להוסיף כוח אדם במעבדות.

מיקי לוי: אפילו נתתי לזה תקציב, אתה יכול – דין רציפות, להתקשר לשר האוצר, שהוא ראש מפלגתך, ולבקש ממנו לממש את ההבטחה שלי.

מיקי לוי: אני נפגשתי אתו השבוע והוא נענה לי בנושא אחר, אז בהחלט אפשר לעשות את זה.

מיקי לוי: דבר נוסף, מידע אישי.

מיקי לוי: אני אומר לך שגם אם משטרת ישראל וגם שאר הגופים מנהלים מלחמת חורמה באותן פיצוציות, זה לא די.

מיקי לוי: תיכף אני אגיד מה הבעיות שעומדות בפני משטרת ישראל.

מיקי לוי: ידה של המשטרה לבד קצרה מלהושיע.

מיקי לוי: אתם צריכים עוד כוח אדם, עוד כסף, עוד אמצעים.

מיקי לוי: לבד לא תוכלו לעשות שום דבר, ויש צורך בשילוב זרועות, שכבר מתבצע היום – גם עם המכס, גם עם מערכת החינוך, ומערכת החינוך זה לא מספיק.

מיקי לוי: כמו שאתה אמרת, הם לא מסוגלים להגיע לכל התלמידים.

מיקי לוי: מי שמעביר את זה כאן – גם הגופים מהמעגל השלישי – לא מסוגלים להגיע לכל התלמידים.

מיקי לוי: ולכן צריך לעשות איזושהי תכנית להעביר את החומרים האלה למערכת החינוך עצמה.

מיקי לוי: זה שמופיעה משטרת ישראל פעם אחת בבית ספר X, היא לא מצליחה להקיף את כל הכיתות.

מיקי לוי: אם נלך עכשיו לבית ספר שהמשטרה או אחד הגופים היו בו, אני משוכנע ש-30% מהתלמידים לא שמעו את מי שהיה צריך לשמוע.

מיקי לוי: צריך לתת לדעתנו על העניין הזה.

מיקי לוי: הייתי אחראי על רשות המסים בקדנציה הקודמת.

מיקי לוי: פעלנו רבות, והם עושים רבות, וזכו בפרס הראשון בעניין הזה.

מיקי לוי: אבל שוב, גם שם חסר כוח אדם, למרות שהוספתי 400 תקנים.

מיקי לוי: אני לא יודע כמה מזה אתם קיבלתם, כי לא התעסקתי בחלוקה הספציפית, למרות שהנושא קרוב מאוד ללבי.

תמר זנדברג: אתה רואה, זה חשוב מדי פעם להחליף כיסאות.

תמר זנדברג: נותנים, ועכשיו אתה מגלה שלא ידעת לאן זה הולך.

תמר זנדברג: בפעם הבאה שתחזור אתה תדע שצריך להקפיד על זה.

תמר זנדברג: זה לקח.

מיקי לוי: אני אחזור.

מיקי לוי: החקיקה אומנם מספיקה, אבל הענישה לוקה בחסר.

מיקי לוי: אין לי איזה פטנט – משרד המשפטים – איך להגיד לשופטים: חברים, מה שאתם עושים אינו מרתיע ואינו מספיק.

מיקי לוי: אבל אני מניח שמשרד המשפטים יודע לדבר אתם.

<יפעת רווה: לא, לא, לא.

<יפעת רווה: סליחה, אנחנו יכולים לשנות את החוק.

<יפעת רווה: אנחנו לא אומרים לשופטים - - -

מיקי לוי: בוודאי, הוא אשר אמרתי.

<יפעת רווה: אפשר לערער, אפשר להילחם, נלחמים על זה, עושים את זה, אבל השופטים לא ת.פ.

<יפעת רווה: שלנו.

מיקי לוי: זה בוודאי.

מיקי לוי: מה שאני אומר, ריבוי של ערעורים ידליק להם אור ירוק.

<יפעת רווה: זה ברור לפרקליטות.

מיקי לוי: אם זה ברור, זה בסדר גמור.

אלי אלאלוף: הדיונים חייבים לעמוד בלוח הזמנים, מיקי.

מיקי לוי: משפט אחרון.

מיקי לוי: מכאן צריכה לצאת קריאה לתוספת אמצעים וכוח אדם לכל הנושא – למעבדות הבדיקה או לתוספת כוח אדם.

אלי אלאלוף: אתה מכיר נושא שלא צריך עוד משאבים?

מיקי לוי: לא, אבל זה בנפשנו, אדוני.

מיקי לוי: זה הנוער שלנו.

מיקי לוי: אני התעסקתי אתו בפעם הקודמת.

מיקי לוי: מפקד מחוז יכול היום לסגור בצו מנהלי ל-30 יום את אותה פיצוציה.

מיקי לוי: וזה לא מספיק.

מיקי לוי: אם הוא יסגור אותה לשלושה חודשים, או בתי בושת לשלושה חודשים – בעניין הזה, אני לא יודע איך לשנות את הצו המנהלי שמפקד מחוז יכול לסגור את זה.

מיקי לוי: תגידו לנו מה לעשות, ואנחנו נעשה כי אנחנו עובדים אצלכם ובשבילכם בעניין הזה.

מיקי לוי: הוא סוגר ל-30 יום, ואחרי 30 יום הוא צוחק עליהם.

אלי אלאלוף: זה משפט נפלא, ואני מצטרף למיקי.

אלי אלאלוף: אנחנו פה לשרת את המטרה באמצעותכם.

מיקי לוי: מדובר בילדים שלנו, בנוער שלנו.

אלי אלאלוף: ברשותכם, לוח הזמנים.

אלי אלאלוף: ראיתם שהתחלנו בזמן, ונאפשר גם לדיון הבא להתחיל בזמן.

אלי אלאלוף: תרשו לי לציין כמה נקודות.

אלי אלאלוף: א', לא קיבלנו תשובה לגבי נושא השמדת החומרים.

<סוני אינגר: אני אענה ממש בבולטים.

תמר זנדברג: וגם האכיפה בטלפון.

<סוני אינגר: הקציבו לי זמנים, אז אני אעמוד בזה.

<סוני אינגר: חברת הכנסת זנדברג, אנחנו עוסקים גם בניתוק טלפונים ובניתוק אתרי אינטרנט.

<סוני אינגר: אכן התופעה עברה shift, והיום כמעט ואין בפיצוציות – אני לא אגיד שאין בכלל – התחום עבר לסחר במתחם הסייבר.

<סוני אינגר: אנחנו שם.

<סוני אינגר: תוספת תקציבית כמובן תתקבל בברכה.

<סוני אינגר: זה עולם ומלואו, אנחנו עושים, פועלים גם באפיקים של משפט אזרחי ולא רק פלילי.

<סוני אינגר: ניתוק קווי טלפון זה בתחום המשפט האזרחי ולא הפלילי, וגם שם אנחנו נמצאים.

<סוני אינגר: עשינו מיזם עם פרקליטות מחוז חיפה האזרחית, ניתקנו קווי טלפון, מעל 200.

תמר זנדברג: אתם מגיעים למקום שבו נמצא הטלפון הזה?

אלי אלאלוף: סוני, ברשותך.

<סוני אינגר: אני רץ לשאלה הבאה.

<סוני אינגר: אדוני שאל לגבי השמדות.

<סוני אינגר: גזרנו נוהל משטרתי שיש בו אפיק מנהלי, שבאמצעותו – בכפוף לשימוע כמובן – בהליך מנהלי אנחנו משמידים חומרים מסכנים מבלי לפנות לאפיק הפלילי, מה שנקרא "לנקות את המדפים".

<סוני אינגר: כלומר, לא להיכנס להליך פלילי, משמידים.

<יעל גלנט: מוגשים ערעורים?

<סוני אינגר: לא.

<יעל גלנט: לא הוגשו ערעורים?

<קריאה: לא.

<קריאה: לא.

<סוני אינגר: בהליך המנהלי עומדת לזכותו של אותו אזרח שעכשיו הולך ברחוב אלנבי עם שקית "נייסגיי" בכיס ובהליך מנהלי אני משמיד לו את השקית מבלי לפנות לאפיק הפלילי, הזכות לפנות לבית משפט.

מיקי לוי: אני לא רוצה להגיד לך איפה התנור, שורפים את העסק.

<סוני אינגר: יש מעבדה אחת בכל הארץ שנותנת חוות דעת משפטיות בתיקים הפליליים, זו המעבדה האנליטית במשטרת ישראל.

אלי אלאלוף: היא עומדת בקצב?

<טל פז-מזרחי: לא.

<טל פז-מזרחי: לא.

<טל פז-מזרחי: ממש לא.

<טל פז-מזרחי: יש עליה גורפת בכמות התיקים – סליחה אדוני, טל פז, עוזרת ראש מז"פ בענייני משפט.

<טל פז-מזרחי: המעבדה האנליטית וכוח האדם הקיים כיום והמכשור שעומד לרשותה עושה כל מה שהיא יכולה בשביל לתת את המענה המקסימלי.

<טל פז-מזרחי: אבל כמו שאתם יודעים, יש עלייה ניכרת ומשמעותית בכמות התיקים ובכמות החומרים ובהצטרפות חומרים חדשים.

<טל פז-מזרחי: זה מצריך תוספת כוח אדם, איך שלא נהפוך את זה, כדי שנוכל להתמודד עם זה בצורה יעילה.

<טל פז-מזרחי: ולכן אני מצטרפת לחבר הכנסת - - -

מיקי לוי: אבל קיבלתם 1,000 שיעשו - - -

אלי אלאלוף: אני ממליץ, לאור הדיווח הזה של מחסור במשאבים - - -

מיקי לוי: קיבלו 1,000 בשנה שעברה.

<טל פז-מזרחי: זה לא קרה.

<טל פז-מזרחי: לא קיבלנו.

אלי אלאלוף: אני מציע שתעלו את זה בתוך המערכת.

אלי אלאלוף: אנחנו נשמח לקבל העתק של זה כדי שנפעל בעצמנו מתוך המערכת.

אלי אלאלוף: דבר נוסף, ברשותכם – המשטרה, היינו שמחים, אבל אין לנו זמן.

אלי אלאלוף: הדוח הוא על 2014.

אלי אלאלוף: יש לנו כבר כמעט שישה חודשים שעברו.

אלי אלאלוף: במשפט אחד, האם יש השוואה של הסמסטר הראשון לעומת השנה שעברה?

<סוני אינגר: הנתונים שהצגתי בפני הוועדה הם של 2015.

אלי אלאלוף: החציון הראשון.

<סוני אינגר: החציון הראשון של 2015.

אלי אלאלוף: סליחה, אני אחזור לילדות שלי.

אלי אלאלוף: אני פעם נעצרתי על-ידי המשטרה במרוקו, בקזבלנקה, מפני - - -

מיקי לוי: זה לא נחשב אדוני.

אלי אלאלוף: החוק הזה, או התקנה – כפי שאתם מגדירים את זה –לא מענישה, במירכאות, את המשתמש.

אלי אלאלוף: אני חושב שיש צורך להפחיד נוער.

אלי אלאלוף: החוק מכוון כל כולו למקור, לצרות, לרעים.

אלי אלאלוף: אבל מצד שני, אי-אפשר להשאיר את הנוער רק ברמה של להבין אותו ולהפוך לבייביסיטר לצרות שלו.

אלי אלאלוף: אני חושב שכדאי שנחשוב על זה.

אלי אלאלוף: נחשוב על אקטים חינוכיים שיאפשרו – באופן אמתי אני מאמין בעונש.

אלי אלאלוף: לא עונש מפחיד, חס וחלילה, סורגים ובריח, אבל צריך לחשוב על זה.

אלי אלאלוף: אי-אפשר להשאיר את זה רק ברמה של נו-נו-נו.

אלי אלאלוף: הילדים יודעים את זה, ולכן אני מצטרף להערה של אברהם.

אלי אלאלוף: היות ואין עונש לקנות בפיצוציה, אז גם בגיל 12 יש פיצוציות נבזיות שמוכרות.

אלי אלאלוף: אז אני חושב שכדאי שהנושא הזה ייבדק.

אלי אלאלוף: אנחנו אולי נעשה איזו בדיקה ביחידת המחקר שלנו, אבל תחשבו על זה.

אלי אלאלוף: אי-אפשר לתת לילד לצאת באזהרה.

אלי אלאלוף: אני מדבר כאבא.

אלי אלאלוף: חשוב מאוד לעשות את זה.

אלי אלאלוף: אני רוצה להסביר נקודה אחת – סליחה, אפילו שאני יושב-ראש הוועדה – אין סמים קלים.

<קריאה: תודה רבה.

אלי אלאלוף: חד-משמעית.

אלי אלאלוף: אין סמים קלים, יש רק סמים.

אלי אלאלוף: וההתייחסות צריכה להיות בהתאם.

אלי אלאלוף: אנחנו נקיים דיון.

אלי אלאלוף: יש כאלה שאמרו שהם יסבירו לכם.

אלי אלאלוף: המסקנה שלי היא ברורה – לאור הניסיון שלי, גם בעבודה, גם לראות את האנשים שנפלו, גם בגיל שנפלו לנושא הזוועתי הזה – אין סמים קלים.

אלי אלאלוף: אל תייחסו בסלחנות, ולכן אני בעד שהענישה של המוכרים למיניהם צריכה להיות בהתאם.

אלי אלאלוף: אי-אפשר לתת להם להתעסק בזה, ואז לא יהיה לך כל כך קל לצאת משם.

אלי אלאלוף: אנחנו דיברנו וביקשנו שתדווחו לנו על הפעילות.

אלי אלאלוף: אני באופן אישי מודה לרשות המסים כי בשבילי זה גילוי מלא, לא ידעתי על המעורבות שלכם.

אלי אלאלוף: אני שמח ואני יודע שאתם יודעים לקחת נושאים ולהתמודד אתם.

אלי אלאלוף: הייתי רוצה מאוד – חוזר לנושא של ההסברה.

אלי אלאלוף: תציגו לנו תכנית.

אלי אלאלוף: התכנית הזאת תאפשר גם לכם – במיוחד לכם – לראות אם יש נישות שלא טופלו.

אלי אלאלוף: טיפלתי בעבר שלי בבתי ספר, בפנימיות וכולי.

אלי אלאלוף: יש כאלה שעושים את זה בטיפול נהדר ויש כאלה שבכלל לא מגיעים לזה.

אלי אלאלוף: יעל, את רוצה להגיד משהו?

אלי אלאלוף: להוסיף משהו?

אלי אלאלוף: היועצת המשפטית שלנו.

אלי אלאלוף: אני חוזר, אנחנו רוצים תיקוני חקיקה.

אלי אלאלוף: אנחנו נבקש – נושא הענישה של המוכרים וכולי.

אלי אלאלוף: זו נקודה אחת.

אלי אלאלוף: הדבר השני שאמרתי לפני כמה שניות, הנושא של התיאום ופעולות ההסברה כדי שזה יהיה שיטתי ויוכל להקיף כל ילד.

אלי אלאלוף: בבקשה, זה אפשרי.

אלי אלאלוף: זה אפשרי, משרד החינוך בכל בוקר נוגע בילדים שלנו, וזה טוב בעיני.

אלי אלאלוף: ולכן הוא גם יודע להעביר את זה, וצריך להשאיר את הידע בתוך בית הספר, לא אצלכם.

אלי אלאלוף: זה נפלא שהוא קיים אצלכם, אבל מי שיכול להעביר את זה, מי שיכול לזהות מיד את השימוש אצל ילד, שינוי התנהגות של ילד, זה המורה שפוגש אותו בכל בוקר בשמונה בבוקר.

אלי אלאלוף: לזהות גם את אלה שלא באים לבית הספר בגלל זה.

אלי אלאלוף: תעבירו את כל זה.

אלי אלאלוף: אם תרצו שנפנה – אני בטוח ששר החינוך ירגיש את הצורך לעשות את זה.

אלי אלאלוף: אחרי שתציגו לנו את התכנית של ההסברה, אנחנו נבקש פגישה משותפת עם הוועדה או פגישה אישית עם שר החינוך כדי להביא את זה לידיעתו לטיפולו.

אלי אלאלוף: אני רוצה להודות לכם על הישיבה.

אלי אלאלוף: הישיבה נעולה.