ועדת הכלכלה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 3, 2015-06-08 13:00

איתן כבל: בוקר טוב.

איתן כבל: אני פותח את ישיבת ועדת הכלכלה.

איתן כבל: על סדר-היום: השלכות איום החרם של מנכ"ל אורנג' העולמית.

איתן כבל: ברשות

איתן כבל: כם אני אומר כמה דברי פתיחה ואחר-כך נשמע התייחסויות ונסכם את הדיון.

איתן כבל: לפני כמה ימים התחילה סערה רבתי בישראל, כאשר התפרסמה אמירה של מנכ"ל אורנג' העולמי.

איתן כבל: אני אשתדל עד כמה שניתן לדייק ואם יש אמירה או מילה שאיננה מדויקת, אני אשמח שתתקנו אותי.

איתן כבל: הוא אמר שאם זה היה תלוי בו, הוא היה מפסיק לאלתר את ההתקשרות עם חברת פרטנר הישראלית, שלה יש את הזיכיון מחברת אורנג' העולמית.

איתן כבל: אני לא אחזור על כל התהליך כולו, אני רק אומר, שמאותה ידיעה שנאמרה במצרים ועד לרגע הזה היה קשה לעקוב אחר התפתחות הדברים.

איתן כבל: אתה רוצה להוציא הודעה ואז אתה צריך לשנות אותה.

איתן כבל: ברגע שהוצאת הודעה היא כבר לא רלוונטית.

איתן כבל: העלית סטטוס, זה כבר סטטוס של אתמול.

איתן כבל: נוצר פה מצב מאוד לא ברור.

איתן כבל: יכול להיות שיש אנשים בחדר הזה או שצופים בנו שהעניינים ברורים לנו אבל לאור מסכת האמירות וההתנצלויות, לי עדיין באמת לא ברור איפה אנחנו עומדים.

איתן כבל: אדוני המנכ"ל, ואני מאחל לך בהזדמנות הזאת בהצלחה עם כניסתך לתפקיד מנכ"ל פרטנר.

נחמן שי: זה כמו בקרב, זה חילופים תוך כדי תנועה.

איתן כבל: כן, חילופים תחת אש.

איתן כבל: אתה תציג בפנינו את מה שאתה חושב שנכון להציג.

איתן כבל: אנשים לא מבינים שהסיפור של פרטנר הוא כבר הסיפור של אתמול.

איתן כבל: הוא כבר בתוך הנתיב עם הבעיות שלו.

איתן כבל: אתה תאמר את מה שאתה יכול לומר כדי שחס וחלילה לא תינזקו מהדיון המתקיים פה, כי אתם כבר בתהליכים אחרים.

איתן כבל: זה צד אחד של הדבר.

איתן כבל: אני ארצה מאוד להרחיב בשאלה נוספת, שהיא אולי השאלה הגדולה והמרכזית: מה המשמעויות?

איתן כבל: אי-אפשר להתעלם מהסיפור הזה, גם אם יש התנצלות, אין התנצלות, יש אמירה, אין אמירה.

איתן כבל: יש כאן סיפור גדול.

איתן כבל: יש סיפור גדול, שהתחיל עוד לפני.

איתן כבל: אתם מכירים את סיפור "סודה-סטרים" וסיפורים אחרים.

איתן כבל: כן קונים מוצרי מרמת הגולן, לא קונים מוצרים מרמת הגולן.

איתן כבל: כן קונים מוצרים מיהודה ושומרון, לא קונים מוצרים מיהודה ושומרון.

איתן כבל: כל השאלות האלה מתחילות לחלחל להן, או תופסות להן אחיזה.

איתן כבל: אני ארצה להרחיב בעניין הזה ולשמוע מה המצב היום?

איתן כבל: מה מדינת ישראל עושה, חבר הכנסת פרי, בשאלות האלה, אם בכלל?

יעקב פרי: אני מטעם מדינת ישראל עכשיו?

איתן כבל: לא, אתה מטעם הכנסת.

נחמן שי: לא, הוא מטעם חברות הסלולאר.

איתן כבל: ברשותכם, כדי שנוכל להיות ממוקדים, אני אתן את רשות הדיבור למנכ"ל פרטנר הנכנס, איציק בנבנישתי.

איתן כבל: אמור את אשר אתה מבקש לומר, כדי שנוכל לתת את החיזוק הנדרש באשר לדברים ואז נפתח, ברשותכם, דיון ונסכם.

איתן כבל: אני רק רוצה לבקש.

איתן כבל: למדתי שאם אתה לא יודע את החומר, אתה כותב הרבה וכשאתה יודע, אתה מקצר, אז בבקשה.

<איציק בנבנישתי: צהריים טובים לכם.

<איציק בנבנישתי: אומר בקצרה את השתלשלות העניינים ואיפה אנחנו נמצאים כרגע.

<איציק בנבנישתי: העניין התחיל בערב של יום רביעי שעבר, כאשר התבשרנו על הדברים דרך הרשתות החברתיות ולא באופן רשמי.

<איציק בנבנישתי: אגב, עד היום לא נעשתה אלינו שום פניה רשמית מחברת אורנג' צרפת.

יעקב פרי: סליחה שאני קוטע אותך.

יעקב פרי: אנשים לא מבינים מה הקשר בין אורנג' ו" פרנצ' טלקום".

יעקב פרי: מי מחזיק וכדומה?

<איציק בנבנישתי: יש לי שלושה נושאים וזה הנושא השני.

<איציק בנבנישתי: כפי שתיאר כבוד היושב ראש, התבשרנו דרך הרשתות החברתיות על ההתבטאות של מנכ"ל אורנג' צרפת בקהיר.

<איציק בנבנישתי: מייד הבנו שנקלענו פה לסיטואציה שמבחינתנו היא מאוד מאוד מורכבת.

<איציק בנבנישתי: למה?

<איציק בנבנישתי: אנחנו חברת פרטנר ישראל.

<איציק בנבנישתי: אנחנו חברה ישראלית בבעלות הציבור בישראל, בשליטתו של מר חיים סבן, איש עסקים ישראלי אמריקאי שפועל רבות למען ישראל.

<איציק בנבנישתי: אני לא צריך להכביר מילים על כך.

<איציק בנבנישתי: הקשר היחיד שלנו לחברת אורנג' העולמית או לאורנג' צרפת, זאת העובדה שאנחנו משתמשים במותג אורנג'.

<איציק בנבנישתי: אין לנו שום קשר אחר איתם.

<איציק בנבנישתי: אין להם בעלות על החברה, אין שום קשר טכנולוגי בינינו לבינם.

<איציק בנבנישתי: הקשר היחיד הוא שכשחברת פרטנר הוקמה בשנת 1998, הוחלט מסחרית להשתמש בשם אורנג', שכבר אז היתה מותג סלולארי עולמי וכך אנחנו נוהגים.

<איציק בנבנישתי: אגב, יש הרבה חברות בעולם שנוהגות כך.

<איציק בנבנישתי: הן נמצאות בבעלות פרטית כזאת או אחרת והן משתמשות במותג.

<איציק בנבנישתי: אני נדרש לעניין הזה מכיוון שהבנו מייד שיהיה קשה מאוד להסביר את העניין לציבור, שמייד החל להגיב בזעם, החל מיום רביעי בלילה עד חמישי בבוקר.

<איציק בנבנישתי: הוא הגיב בזעם על האמירה האנטישמית הזאת, לפי תפיסתו, והתחיל לנסות להחרים אותנו כחברה וזה רק ברשתות החברתיות.

<איציק בנבנישתי: נכנסנו לתהליך הסברה מאוד מהיר כדי להסביר את ההבדל בין פרטנר שהיא חברה ישראלית גאה בבעלות ישראלית, עם 3,600 עובדים נפלאים, שמשרתת 3 מיליון לקוחות בישראל לבין אורנג'.

<איציק בנבנישתי: כאן אני רוצה לעצור ולהגיד, שההפרדה הזאת נעשתה די מהר והצלחנו להסביר את זה.

<איציק בנבנישתי: כאן אני רוצה להודות בקצרה לציבור הישראלי ולקהל לקוחותינו בפרט.

<איציק בנבנישתי: מייד כשהבינו לאן נקלענו, הם התחילו להביע סולידריות גם ברשתות החברתיות ולתמוך בנו.

<איציק בנבנישתי: מובן היה מייד שאנחנו כחברה נקלענו לאיזה עניין שהוא עניין מדיני לאומי שעוסק בחרמות, או בניסיון להשפיע על חברות בינלאומיות שיש להן קשרים עם חברות ישראליות ושצריך לעצור את מה שנקרא BDS.

<איציק בנבנישתי: אני מאוד מאוד מודה לציבור הישראלי.

<איציק בנבנישתי: אני גם מודה באופן פרטני לאישי ציבור, חברי כנסת ושרים מכל קצוות הקשר הפוליטית, שכבר ביום חמישי נעתרו מיזמתם לתמוך בנו.

<איציק בנבנישתי: אני גם מודה לאלה שתמכו בנו גם על פי בקשתנו, כדי שלא ניפגע וגם להסביר את ההבדל בין העניין הלאומי לבין היותנו חברה.

<איציק בנבנישתי: דבר נוסף שמאוד בלט והוא מאוד יפה בעיניי זאת הסולידריות הישראלית.

<איציק בנבנישתי: המון חברות עסקיות במשק הישראלי, מבין לקוחותינו ובין כאלה שאינם לקוחותינו, שהביעו תמיכה בנו, הן בפרסומים והן בשיחות טלפוניות אלינו לחברה והביעו את תמיכתם במצב שבו אנחנו נמצאים.

<איציק בנבנישתי: אני רוצה גם להביע תודה רבה מעומק הלב שלי, כמנכ"ל נכנס, לעובדי החברה הנפלאים שלנו, שמייד התגייסו על-מנת להסביר את העניין ללקוחות שלנו.

<איציק בנבנישתי: יש לנו 3 מיליון לקוחות שנמצאים איתנו בקשר יום יומי.

<איציק בנבנישתי: הסברנו להם את העניין.

<איציק בנבנישתי: מיום חמישי העובדים שלנו עובדים בשני מישורים, גם בהיבט העסקי, אבל גם בהיבט ההסברתי, כדי להסביר איפה אנחנו נמצאים.

<איציק בנבנישתי: כאן אנחנו עומדים נכון לרגע זה.

איתן כבל: זה נכון לרגע זה וזה מה שאתה מרשה לעצמך לומר ברגע הזה.

איתן כבל: מישהו מחברי הכנסת רוצה להתייחס?

איתן ברושי: תודה על ההזדמנות לקיים את הדיון החשוב הזה, אבל נדמה לי שצריך להבחין בין תמימות דעים לגבי שלילת החרם בכל מקום ובכל זמן ומכל סיבה, ובין השאלה מאיפה זה בא ולאן זה הולך?

איתן ברושי: יצא לי להיות בימים האחרונים גם בפתחת ניצנה וגם באזור צפון ים המלח, באזור עין גדי.

איתן ברושי: החרם מורגש ביותר מקומות ממה שהדיון הזה מתכנס אליו.

איתן ברושי: הייתי אומר שרק בגלל שהנקודה שאנו עוסקים בה, לא בטוח שצריך היה לזמן אותנו באמצע היום לדיון דרמטי כזה.

איתן ברושי: הנקודה היא רחבה מזאת שמתוארת וכוללת יותר מהנושאים שמוזכרים והיא לא טכנית.

איתן ברושי: אנחנו נמצאים 48 שנים לאחר מלחמת ששת הימים.

איתן ברושי: ממשלות ישראל לדורותיהן לא קיבלו החלטות משמעותיות.

איתן ברושי: אני, כמי שגדל על תכנית אלון ועל פשרה שהוביל אותה בזמנו יגאל שעבורנו היה מעין נביא, למרות שהייתי מאוד צעיר אז.

איתן ברושי: אנחנו יכולים לומר שלפעמים ההיתממות של הממשלה היא כמו הסיטואציה שמישהו דוחף זקנה ושואל למה היא נופלת?

איתן ברושי: אנחנו יוצרים במו ידינו מציאות שהיא לא ברורה גם לנו.

איתן ברושי: כמי ששימש עוזר שר הביטחון להתיישבות, אני מכיר היטב את המציאות, כולל עשרות רבות של ישובים לא חוקיים, שגם לממשלת ישראל אסור לספק שם שירותים וגם למועצה האזורית או המקומית אסור לספק שם שירותים כי זה לא חוקי.

איתן ברושי: אז אנחנו נמצאים בנקודה שהיא לא מובנת ולא מוסכמת ולא יכולים להיתמם כאילו נוצר פה משהו חדש.

איתן ברושי: זה כמו רעידת אדמה או הר געש שבסוף זה קורה.

איתן ברושי: גם אם מדברים על זה הרבה זמן, זה יכול לקרות.

איתן ברושי: אני רוצה לומר משהו גם למי שמייצג את האופוזיציה אבל לא בצורה קיצונית.

איתן ברושי: למה אני חושב שזה מסובך?

איתן ברושי: גם אם היינו היום בתהליך מדיני וגם אם היינו בתוך פשרה, מה שאין מנוס, אנחנו לא היינו נמצאים מחוץ לכל מקום שמוגדר על-ידי חלק מהאנשים כ"מקום כבוש".

איתן ברושי: אני לא מקבל את המילה כיבוש זאת לא מילה שאני מקבל אותה לכל מקום.

איתן ברושי: נאמר שהיינו עכשיו בהסדר והחלק המערבי של גוש עציון היה בתוך ההסדר המוסכם, או בגושים.

איתן ברושי: אני אומר זאת למי שמקשיב והוא מאלה שצריכים לקבל את ההחלטות היום: אנחנו מסכנים גם את ההסכמות של מחר.

איתן ברושי: חוסר ההסכמות של היום יוצרות פערים שלא ניתן לגשר עליהם למחר.

איתן ברושי: לכן אני חושב שיש פה עליית מדרגה, אבל זאת לא הפתעה.

איתן ברושי: אחרי 48 שנים ממשלה חייבת לקבל החלטות שיסדירו שאלות יסוד.

איתן ברושי: במציאות שבה אנחנו פועלים, גם אם תהיה הסכמה, היא לא תהיה מובנת בהקשר לשאלות שעולות פה וקשורות לחרם, כי אנחנו נמצא את עצמנו בתוך מציאות שיהיה קשה מאוד לפתור אותה.

איתן ברושי: אני מדבר כמי שמייצג גם את החקלאות ואת ההתיישבות.

איתן ברושי: גם במקומות המוסכמים, כמו בפתחת ניצנה, אזור מאוד חשוב עם מעט מידי מתיישבים וחקלאים, אנחנו נתקלים גם בסירוב באירופה לקבל את התוצרת.

איתן ברושי: כתוצאה מהחרם באירופה הולכים לרוסיה ושם פושטים את הרגל.

איתן ברושי: יש איום גם על החקלאות.

איתן ברושי: אני בא מצפון ים המלח ויש פגיעה בתיירות וזאת בתוספת לבולענים שעליהם נדבר במקום אחר.

נחמן שי: זה גם סוג של בולען.

איתן ברושי: לא הכול בידי הטבע, יש גם משהו בידי האדם.

איתן ברושי: אני קורא ליושב ראש לא להסתפק בדיון קצר באמצע היום, אלא להוביל להחלטות יותר משמעותיות, שבהן נוכל להצביע על כיוון של פתרון ולא רק על כיוון של מחאה.

איתן כבל: יש לי פתרון פשוט אבל הוא לא בוועדה הזאת אלא בוועדת חוץ וביטחון.

איתן ברושי: פעם אחת ניסית, תעשה עוד ניסיון.

איתן כבל: אני מבין שהמשרד לנושאים אסטרטגיים הוא המשרד שהופקד על הנושא.

איתן כבל: עידו, מזרחי, בבקשה.

איתן כבל: אני רוצה לכוון אותך.

איתן כבל: אני לא רוצה עכשיו אסטרטגיה כוללת.

איתן כבל: אני מבקש התייחסות לנושא הזה, והאם יש לך נתונים שיוכלו לפקוח את עינינו.

איתן כבל: אני לא מתכוון לדקלרציות אלא לדעת איפה אנחנו חיים.

איתן כבל: חבר הכנסת איתן ברושי אומר את מה שחלקנו אומר בשקט, שהסיפור הזה הוא יותר גדול מאשר מונח לפתחנו.

<עידו מזרחי: תודה רבה.

<עידו מזרחי: אני מהמשרד לנושאים אסטרטגיים.

<עידו מזרחי: אני במשרד שלוש וחצי שנים באגף לדה-לגיטימציה.

<עידו מזרחי: המשרד רואה חשיבות רבה בכל העניין הזה.

<עידו מזרחי: השר הנכנס כבר מקיים דיונים מאוד רציניים ועמוקים בנושא.

יעקב פרי: מי השר?

<עידו מזרחי: השר גלעד ארדן.

<עידו מזרחי: דיבר פה חבר הכנסת אבל אני רוצה לציין שהחרם לא התחיל בשנים האחרונות, החרם התחיל כבר בשנת והיא כוללת הטלת סנקציות, משיכת השקעות וחרמות.

<עידו מזרחי: .

<עידו מזרחי: תנועת ה-BDS קמה בשנת 2001 והחלטותיה התקבלו באופן רשמי בשנת 2005.

<עידו מזרחי: המציאות הפוליטית אז היתה שונה מהיום.

<עידו מזרחי: התנועה הזאת שמה לנגד עיניה מטרה להביא לקריסת מדינת ישראל, לחסל אותה, לא פחות ולא יותר.

<עידו מזרחי: זה לא עניין של 48 שנים.

<עידו מזרחי: זאת גם המטרה של כל העומדים בראשה.

<עידו מזרחי: מבחינתם הפתרון הוא מדינה אחת, מדינה חילונית, מדינה פלסטינית.

<עידו מזרחי: אין פה עניין של פתרון של שתי מדינות לשני עמים וחשוב להגיד את זה.

איתן כבל: אתה יודע לתת נתונים עם מה אנחנו מתמודדים?

איתן כבל: אולי יש גורם אחר שיכול לתת נתונים בפני מה אנחנו עומדים?

<עידו מזרחי: לפני מתן הנתונים חשוב להגיד שאחת הזירות שה-בBDS שם לעצמו כמטרה זאת הזירה הכלכלית וזה משתלב עם זירות נוספות: זירה תקשורתית, זירה משפטית, זירה תודעתית.

<עידו מזרחי: בסופו של דבר הכול מתנקז לעניין התודעתי.

<עידו מזרחי: אגב, אני גם מופקד על מעבר על התקשורת הערבית והפלסטינית, שם יש ממש רינונים וצהלות בעקבות כל הדיון שמתקיים בישראל בשבוע האחרון.

<עידו מזרחי: באיזה מקום זה נותן הרבה דלק ועוצמה לכל מחוללי הדה-לגיטימציה.

איתן כבל: זאת אומרת, אתם מציעים להתעלם?

<עידו מזרחי: לא, לא.

<עידו מזרחי: בעקבות הפרשה של פרטנר וההתנצלויות, פתאום יש נסיגה בתקשורת מבחינת ההתלהבות והמרץ שיש אצל אותם מחוללי ה-BDS והדה-לגיטימציה.

<עידו מזרחי: זה חשוב.

<עידו מזרחי: כמו שאמרנו, התודעה משחקת פה תפקיד רציני.

<עידו מזרחי: לשאלתך לגבי העניין הכלכלי.

<עידו מזרחי: יש פוטנציאל לגרום נזק כלכלי למדינת ישראל.

<עידו מזרחי: עד היום אי-אפשר לדבר על נזק שנגרם.

<עידו מזרחי: דווקא מבחינת יצוא לאירופה יש עליות.

<עידו מזרחי: אני לא רוצה לצטט בדיוק את הנתונים ומספרים שמא חלילה אני אשגה, אבל עדיין אנחנו לא מרגישים את החרם.

איתן כבל: סליחה, אתה יכול להגיד שאין לך את הנתונים בפניך ואתה תשלח אותם לוועדה.

איתן כבל: אני מנסה להבין משהו בצורה קצת יותר מדויקת.

איתן כבל: האם יש לכם נתונים לגבי הטלת חרם על תוצרת ישראל בכלל ועל תוצרת שמקורה מיהודה ושומרון או מרמת הגולן?

איתן כבל: ברור שהסיפור הוא בגלל שמדובר בחברת פרטנר שהיא חברה גדולה.

איתן כבל: בגלל האופן שבו הדברים נאמרו ונעשו, זה קיבל הד ועוצמה מאוד גדולה.

איתן כבל: לפעמים יש חלחולים שאולי הם לא פחות רציניים.

איתן כבל: האם יש לכם נתונים?

איתן כבל: אני רוצה לפתוח את הדיון קצת מעבר לפרטנר.

<עידו מזרחי: קשה היום יותר לייצא סחורות מאזורים של יהודה ושומרון, רמת הגולן וכדומה.

<עידו מזרחי: יש פה גם עניין מדיני שקשור להחלטות של האיחוד האירופי וזה לא רק העניין של BDS.

<עידו מזרחי: למרות שיותר קשה לייצא מוצרים, אין איזו קטסטרופה או משהו כזה.

<עידו מזרחי: שוב, חשוב לציין שאנחנו במשרד עצמו הקמנו פורום ממשלתי שמתכלל את כל הנושא הזה, בשיתוף עם משרד החוץ ומשרדים נוספים כמו משרד האוצר ומשרד המשפטים.

<עידו מזרחי: אני לא יודע אם יש פה נציג של האוצר, כי הוא יכול היה לתרום יותר נתונים.

<עידו מזרחי: הפורום הזה קם כדי לתת מענה למקרים של קושי ומצוקות של כל מיני גורמים כאלה ואחרים.

איתן כבל: אני מתנצל.

איתן כבל: לא באתי על סיפוקי.

איתן כבל: אני פונה אליך גברתי מנהלת הוועדה.

איתן כבל: כפי שנאמר, השר גלעד ארדן הוא השר הנכנס והוא השר המופקד על העניין.

איתן כבל: אני רוצה שנכין סדרה של שאלות ובעקבות התשובות שנקבל גם נחליט האם לקיים דיון המשך בעניין.

איתן כבל: בכל הכבוד, לא ממנים שר אם זה רק עניין נקודתי כזה או אחר.

איתן כבל: ברור לכולי עלמא שמדובר פה בעניין הרבה יותר גדול והרבה יותר משמעותי וצריך לתת עליו את הדעת.

איתן כבל: אני אפילו לא נכנס לעניינים המדיניים, אני מדבר על העניינים העובדתיים, המציאות שמולה אנחנו מתמודדים ואנחנו רוצים לטפל בה ולהתמודד אותה.

איתן כבל: זה שאנחנו אומרים שזה עניין קטן, לא יפתור את העניין.

איתן כבל: אני מאלה שזוכר בזמן אמת את החרם של שנת 1973 ואחריו.

איתן כבל: אני אומר לך שאנחנו עלולים למצוא את עצמנו במצב חמור לאין שיעור כי גם המציאות השתנתה.

איתן כבל: האופן שבו אפשר היום להתמודד עם השאלות לא דומה בכלל למה שהיה שם.

איתן כבל: כל הפרמטרים מראים שאם לא תהיה הסתערות אמיתית ורצינית – ועוד לא נגעתי בנושא ההוא, אלא רק בעניין העקרוני הכלכלי גרידא, כלומר, מערכות יחסים שיכולות לגייס כוחות לצידנו במאבק.

איתן כבל: זאת מלחמה, זאת מלחמה.

איתן כבל: אז היתה פה היתקלות אבל זאת עומדת להיות מלחמה.

איתן כבל: חבר הכנסת נחמן שי, בבקשה .

נחמן שי: תודה אדוני היושב ראש.

נחמן שי: פרטנר היא לא אשמה, היא קרבן למערכה הרבה יותר כללית, שבמקרה קוראים לה היום פרטנר.

נחמן שי: מחר זה יהיה בחברה אחרת, מחרתיים זה יהיה בחזית שלישית.

נחמן שי: החזית הרבה יותר רחבה.

נחמן שי: קודם, כל לעניין המסוים של פרטנר.

נחמן שי: אני חושב שהחברה שלכם התנהגה כמו שצריך, בבגרות, בלי היסטריה.

נחמן שי: אתם מחכים לראות איך זה יתפתח.

נחמן שי: אתם לא ממהרים לנתק את הקשר עם אורנג', כי ברור שזה קשר ארוך וגם יכול להיות שהוא לא הסתיים, גם כלפי הלקוחות שלכם.

נחמן שי: אנחנו מדברים פה על מהלכים ציבוריים מאוד משמעותיים, החל בעובדים הטובים שלכם וגם כלפי ציבור הלקוחות שרצה לדעת לאן אתם הולכים.

נחמן שי: מהבחינה הזאת פעלתם כמו שצריך.

נחמן שי: אבל, הוועדה לא מפקחת עליכם או בודקת את הדבר הזה.

נחמן שי: אנחנו יותר מוטרדים מההשלכות הכלליות שתהיינה במקרו לגבי כלכלת ישראל כתוצאה מהתקדמות ה-BDS.

נחמן שי: זה מה שמעסיק אותנו בעצם.

נחמן שי: היום זה רק אתם אבל זה יכול להיות חרם על חברות ישראליות שמוכרות בחו"ל, זה יכול להיות פועלים סיניים שלא רוצים לבוא לעבוד בישראל, זה יכול להיות סימון מוצרים.

נחמן שי: הכול הופך להיות חלק ממכלול אחד, שהיום קוראים לו פרטנר.

נחמן שי: אני עוד לא רואה את התשובה איך מדינת ישראל ערוכה לעניין.

נחמן שי: אני חושב שגם כלפי פרטנר, יש איזו תחושה של בטחון עצמי ויוהרה.

נחמן שי: אנחנו גם קצת מגזימים עם העניין של המנכ"ל שרוצה להתנצל וכבר גוררים אותו לארץ.

נחמן שי: רוצים שהוא יבוא הנה ויעשה את זה פה.

נחמן שי: גם פה צריך להיזהר.

נחמן שי: העולם הזה של החברות הרב לאומיות הוא עולם מאוד מאוד מיוחד.

נחמן שי: זאת קבוצה שאינה מרגישה שייכות לאומית לשום מקום.

נחמן שי: הם עושים עסקים אחד עם השני, הם עושים עסקים בכל מיני מדינות בעולם.

נחמן שי: יש להם רעיונות משלהם, גם כלכליים וגם אחרים.

נחמן שי: בגדול, לא הייתי מתעסק איתם ולא הייתי משפיל אותם.

נחמן שי: לא הייתי אומר להם שהם עשו טעות ועכשיו הם ישלמו על זה מחיר.

נחמן שי: אנחנו קטנים מידי בשביל לריב עם חברות, שלחלקן יש תקציב גדול יותר מתקציבה של מדינת ישראל ומהתקציב של חלק ממדינות העולם.

נחמן שי: לכן גם פה צריך להתהלך בזהירות ובצניעות מסוימת.

נחמן שי: אני אומר את זה לכם שם, כשאתם מתחילים לעשות את עבודת ההכנה שלכם.

נחמן שי: הקשר הבינלאומי הזה הוא טוב למדינת ישראל.

נחמן שי: ההשתלבות בעולם הגלובאלי היא נכונה ורצויה ואסור לסכן אותה.

נחמן שי: לכן התגובות הנחפזות האלה הן לא במקום.

נחמן שי: אנחנו צריכים, אדוני היושב ראש, באמת לשים בפוקוס שלנו מה אומר ה-BDS מהבחינה הכלכלית.

נחמן שי: יהיו ועדות אחרות של הכנסת שיעסקו בזה בהיבטים משלהן.

נחמן שי: המדינה צריכה לתכלל את כל המאבק, אבל לנו יש עניין גדול איך זה ישפיע על כלכלת ישראל.

נחמן שי: אתה אמרת שיש לך 3,600 עובדים, רק אתם זה כבר 15,000 איש.

נחמן שי: אם נכפיל את זה בתעשיות, זה עשרות אלפים.

נחמן שי: אמרתי, זה לא רק פרטנר, זה עלול להתרחב.

נחמן שי: לכן אני אומר שצריכה להיות פה מערכה מאוד זהירה, מאוד חכמה, לא לחתוך את החוטים שמחברים אותנו לכלכלה העולמית ולראות איך אפשר לבודד את זה ולהגיע בסוף למצב שפרטנר תהיה בסוף הרפתקה חד פעמית אני אומר לכם, חברים, שזה לא יהיה חד פעמי ויהיה לזה המשך.

נחמן שי: אנחנו יודעים שבסוף הטיפול לא יהיה בזירה הכלכלית אלא בזירה הפוליטית.

נחמן שי: זה לא הפורום של הוועדה הזאת לכן אני לא ארחיב.

נחמן שי: תודה.

איתן כבל: תודה לחבר הכנסת נחמן שי.

איתן כבל: יש כאן נציג ממשרד החוץ או משמרד הכלכלה שיכול לתת לנו קצת יותר בשר מבחינת ההתייחסויות והמשמעויות שדיבר עליהן חבר הכנסת נחמן שי?

<אמיר אופק: אני מנהל המחלקה שנקראת "פעילות בחברה האזרחית", שבמשרד החוץ היא עוסקת בנושא של החרם.

<אמיר אופק: כשמדברים על חרם מדובר על הזירה הבינלאומית, זאת אומרת, זה קורה בחוץ.

<אמיר אופק: בקו החזית נמצאות השגרירויות שלנו בעולם.

<אמיר אופק: פרטנר באמת זכתה להרבה תשומת לב בתקשורת הישראלית אבל מבחינתנו אין הלימה בין תשומת הלב התקשורתית בארץ לבין המדד של ההתקפות בחו"ל.

<אמיר אופק: הרצף של הפעילות נגד חרם כלכלי הוא רצף שנמשך ולא מפסיק, למרות שמידי זמן יש חלונות של תשומת לב.

<אמיר אופק: בדקתי לפני שהגעתי ורק בשבוע האחרון יש לנו משהו כמו 12 מקרים נוספים.

<אמיר אופק: השגרירות שלנו בצפון אירופה – בלי לנקוב בשמות כי מדובר בחברות מסחריות שלא נתנו לנו את האישור לפרסם את הסיפור - מתעסקות בחרם על מוצרי מזון ישראלים.

<אמיר אופק: בדרום אמריקה ישנה קריאה לחרם של מפלגה פוליטית בברזיל יש עוד ניסיון שכבר דיברו עליו.

<אמיר אופק: בצרפת יש פעילות כרגע.

<אמיר אופק: שתי חברות ישראליות דיברו איתנו בשבוע וחצי האחרונים על-כך שהתחילו לבטל להם רכישה של מוצרים שלהם.

איתן כבל: ברשותך, אם אתה יודע.

איתן כבל: הרי לא בוחרים סתם חברה מסוימת.

איתן כבל: יש אלפי חברות ישראליות.

איתן כבל: האם יש דפוס פעולה שהם מחליטים ללכת על חברה איקס או חברה וואי?

איתן כבל: אתם מצליחים לזהות דפוס פעולה?

<אמיר אופק: אומר עוד מילה שבהיר את התמונה.

<אמיר אופק: מלכתחילה, תנועת ה-BDS רצתה להחרים את כל ישראל, עד שישראל תתחיל להתנהג לפי מה שהיא חושבת שזה נכון.

<אמיר אופק: היא ראתה שזה לא עובד.

<אמיר אופק: הם איבדו בחרם הכלל ישראלי יהודים וישראל שתמכו בתנועות החרם ואז איבדו אותם.

<אמיר אופק: הם תמכו במשאבים אירופאים שלא יכלו לחיות טוב עם חרם כולל וגורף.

<אמיר אופק: לכן הם החליטו לעשות את החרם, לשנות את הקונספט ולהפוך אותו לחרם על מוצרים כלכליים שנמצאים, מבחינתם, בצד הלא נכון של הקו הירוק.

<אמיר אופק: ברגע שזה עבד, הם התחילו לחבר חברות אחרות שנמצאות בתוך ישראל המקובלת אליהם אל הקו הירוק.

<אמיר אופק: זאת אומרת, אם בנק נותן משכנתה לפעילות מעבר לקו הירוק, אז גם הוא מעבר לקו הירוק.

<אמיר אופק: בעצם, הם אמרו: אנחנו רק קו ירוק, אבל הרחיבו בעצם את החרם לכל חברה .

<אמיר אופק: תנועת החרם בעצם הפכה מבחינתנו לאספרנטו של התנועות האנטי ישראליות.

<אמיר אופק: פעם היו עשרות תנועות אנטי ישראליות מקהלים שתמיד לא אהבו אותנו.

<אמיר אופק: כל אחד מצא לו את הדרך לפעול נגד ישראל.

<אמיר אופק: הוא שרף דגל מול השגרירות, שלח עצומה, שלח מכתב.

<אמיר אופק: היום לאט לאט הם זורקים את השיטות הישנות ומתחילים לאמץ את שיטות החרם.

<אמיר אופק: שיטות החרם מוגשות להם על מגש של כסף על-ידי מספר שחקנים מרכזיים.

<אמיר אופק: יש, למשל, אתר שנקרא "פקבי", שזה אתר שמעניק לך את כל מה שרצית לדעת, דע מה תשיב, איך לעשות ואיך להצדיק את הפעולה שלך בנושא של חרם אקדמי וחרם תרבותי.

עליזה לביא: מי עומד מאחורי האתר הזה?

<אמיר אופק: בדרך-כלל אלה תנועות שמקורן בחברה האזרחית הפלסטינית.

<אמיר אופק: הם התחילו את זה אבל לאט לאט הם הורחבו.

<אמיר אופק: זאת אומרת, אין פה מבנה היררכי ברור, שיש ראש ומתחתיו עוד שחקנים.

<אמיר אופק: אבל מכיוון שהרבה מאוד תנועות אנטי ישראליות אימצו את הדבר, אז אלה שמלכתחילה יסדו את הרעיון של החרם התחילו להיות שחקנים מרכזיים ועכשיו עוקבים אחריהם בטוויטר וקוראים מה שהם כותבים באתרים.

<אמיר אופק: אז, בעצם, יש יד שהיא לא היררכית אבל היא יותר מכוונת.

<אמיר אופק: הרבה פעמים, עצם הבחירה בחברה מסוימת היא אקראית.

<אמיר אופק: זאת אומרת, אם יש בעיר בצפון אירופה תא BDS יותר חזק, הוא בודק מסביבו ומגלה שבסופר יש אבוקדו מתוצרת ישראל ומחליט ללכת על זה.

<אמיר אופק: בנוסף, יש גם ארגונים, שחלקם הם ארגונים ישראלים.

<אמיר אופק: יש ארגון ישראלי שנקרא "who profits?".

<אמיר אופק: זה אתר שמספק רשימות מאוד מסודרות, איזו חברה בעצם מרוויחה מהכיבוש.

<אמיר אופק: זה בעצם בכל הדוחות ובכל החומרים שמעבירים לחברה - - -

שרון גל: כשאתה אומר כיבוש, זה ציטוט שלהם.

שרון גל: אתה לא מביע עמדה.

<אמיר אופק: כן, כן.

איתן כבל: אני אפילו עוד לא השתמשתי בזה.

עליזה לביא: המידע שמוזרם נעשה על ידי ישראלים?

עליזה לביא: עד כמה אתם יודעים?

עליזה לביא: עד כמה אתם מעורים מי מעביר את המידע הזה?

<אמיר אופק: אנחנו יודעים היטב מי מעביר ויודעים מי האנשים.

<אמיר אופק: אנחנו רואים לפעמים את האנשים האלה באירועים של BDS בארץ.

<אמיר אופק: החברה עצמה לא קוראת להחרים אלא היא רק מספקת מידע על ארגונים ישראלים, בעיקר פיננסים, שלתפיסתם מרוויחים מהכיבוש ולכן יש להחרימם.

<אמיר אופק: מה זה להרוויח מהכיבוש?

<אמיר אופק: אם משאית שיש עליה סטיקר של משווק ירקות מהערבה פתאום מצולמת או נצפית בצד הלא נכון של הקו הירוק זה - - -

איתן ברושי: לא צריך את המשאית, על הירק כתוב מאיפה הוא.

איתן ברושי: אלה שלא מבינים בחקלאות לא מבינים.

איתן ברושי: יש מדבקה על הפרי או על התוצרת.

איתן ברושי: אבל לא ברור מה אתם עושים?

איתן ברושי: עם כל הכבוד לשאלה של היושב ראש, כדאי לדעת מה הפתרון?

איתן ברושי: את הבעיה אנחנו מכירים, לפני חמש דקות תיארתי אותה, הייתי אתמול בשטח.

איתן ברושי: מה הפתרון?

איתן ברושי: מה הפתרון?

<אמיר אופק: אני אגיע לפתרון, אם תיתן לי.

איתן ברושי: שנים אתם עוסקים בשאלה.

איתן כבל: איתן, בשונה מהתנועה הקיבוצית, פה היושב ראש מנהל את העניינים.

איתן ברושי: פה לא ברור לי שזה כך, אצלנו זה כבר כך.

<אמיר אופק: לגבי החרם הכלכלי צריך גם להבין שרוב החברות הכלכליות נוטות להצניע את העניינים האלה.

<אמיר אופק: הרבה פעמים אנחנו לא מקבלים את המידע, הם לא משתפים את הציבור ובטח ובטח לא עם הממשלה.

<אמיר אופק: השיטה שלנו היתה הפוכה.

<אמיר אופק: אני מגלה שבאיזה אתר אנטי ישראלי או באיזה ציוץ בטוויטר יש קריאה לחרם על חברה, אני יוזם פנייה לחברה.

<אמיר אופק: פניתי לתנועת המושבים, ישבתי איתם כדי לגלות מי מהאנשים באמת מוחרם.

<אמיר אופק: רציתי לשמוע הכצעקתה.

<אמיר אופק: ראיתי לראות באיזה מוסדות הם מגבילים תוצרת ישראלית.

<אמיר אופק: כמובן אנחנו צריכים לקבל אישורים לפעול בתחום.

<אמיר אופק: לא כל חברה רוצה לשתף פעולה.

<אמיר אופק: למשל, יש חנות של חברה ישראלית מאוד מובילה שהוחרמה בבריטניה.

<אמיר אופק: הם לא פנו אלינו.

<אמיר אופק: שמענו על זה והתחלנו לעסוק בזה והם העדיפו שלא נפעל.

<אמיר אופק: זאת אומרת, זאת היתה הנחיה שלהם.

<אמיר אופק: חנות אחרת, שבעצם בימים האלה יש מולה גם כן קריאת חרם, הפעם הגישה שלהם היתה אחרת.

<אמיר אופק: אנחנו פנינו אליהם ואנחנו בקשר עם ההנהלה בארץ.

<אמיר אופק: יזמנו דיון במשרד החוץ הבריטי, שכלל גם את המשטרה, כי שם התופעה באה לידי ביטוי בהפגנות שמנעו מאנשים להיכנס ולקנות בחנות.

<אמיר אופק: .

איתן כבל: האם ידוע לכם על חברות ישראליות או גופים ישראלים שמעלימים את העובדה שהתוצרת היא מישראל?

איתן כבל: אני לא מדבר על ביצוע פעולות עם מדינות שאין לנו יחסים בינלאומיים איתן.

איתן כבל: אני מדבר על על גורמים שאנחנו מכירים.

איתן כבל: הוא מוכר במדינה כלשהי והוא לא - - -

<אמיר אופק: כן, יש כאלה.

<אמיר אופק: בהגדרה, הנטייה שלהם לשתף אותנו ולהעלות את זה היא מאוד מוגבלת.

<אמיר אופק: לכן אנחנו חייבים להודות שרב הנסתר על הנגלה.

<אמיר אופק: קשה לנו להעריך את המספרים כי הרבה מאוד חברות בוחרות שלא לשתף אותנו.

<אמיר אופק: יש גוף פיננסי מאוד גדול ששיתף אותנו בחרם של קרן לפני מספר חודשים.

<אמיר אופק: הוא ביקש את עזרתנו ואז השגירות טיפלה בעניין והפעילה את כל המערך.

<אמיר אופק: כל אירוע של חרם, יש שק אירועים שלם שהשגרירות עושה: פרלמנטריים, ידידי ישראל, שרים לשעבר, שרים נוכחיים, אנשים שביקרו בישראל, חברה אזרחית, ארגונים, תקשורת.

<אמיר אופק: הדבר סוכל בסופו של דבר.

<אמיר אופק: יש הרבה מקרים של התחלת הכרזת חרם, כניסת שגרירות לפעולה, באישור של החברה המסחרית, והחרם בסופו של דבר סוכל.

נחמן שי: אני חושב שחלק מהתגובה היא לא בהכרח של משרד החוץ והיא לא בהכרח של מערך הדיפלומטיה שלנו, שאני מאוד מעריך אותו.

נחמן שי: פה משחקים עם שחקנים אחרים בחזיתות אחרות.

נחמן שי: לא תמיד דיפלומט שעובד מול מדינה יודע ויכול להשפיע כמו שיכולות להשפיע חברות אחרות מהשכונה של אורנג'.

נחמן שי: הן בינן לבין עצמן יכולות לחשוב שזה לא דבר שכדאי לעשות אותו.

נחמן שי: הם גם מסתכלים בסקרנות רבה לראות מה שקרה פה כדי להבין האם הם הולכים בדרך הזאת, או שיגידו לעצמם שלא כדאי להסתבך כי ההתרשמות היא שיש פה תגובה גם ציבורית וגם אחרת שמרתיעה אותנו.

נחמן שי: לכן, אנחנו לא נקיים פה את כל הדיון, כי הוא באמת מורכב.

נחמן שי: השאלה איך מפעילים מערכות אזרחיות לא פוליטיות ולא מדינתיות?

<אמיר אופק: כל שגרירות יודעת היטב איך לעשות את זה.

<אמיר אופק: הרבה מאוד פעמים יש אירוע ענק שהשגרירות לא נמצאת בחזית ואין טביעות אצבעות שלה ואף אחד לא יודע שהיא חלק מהעניין.

<אמיר אופק: זה נמצא מאחורי הקלעים.

<אמיר אופק: בעצם רוב רובו של המאבק בחרם הוא חשאי.

<אמיר אופק: זאת אומרת, כל פעם שמשהו עולה על פני השטח ומוזכר בעיתונות, מבחינתנו זאת נקודת מינוס.

<אמיר אופק: לכן אנחנו מסכלים אחורה.

איתן כבל: דיברת על חשאיות.

איתן כבל: האם יש מדיניות שאומרת שלא כדאי לתת פומביות לאירועים מן הסוג הזה, כי ברגע שיש פרסום זה הופך להיות משהו ויראלי.

איתן כבל: פתאום זה נותן רעיונות לאנשים.

איתן כבל: יש מדיניות בכלל?

<אמיר אופק: לפני שנתיים עשינו בדיקה וגילינו ש-70% מהשיח על החרם מתרחש במעגלים ישראליים ויהודיים.

<אמיר אופק: אם היינו עושים בדיקות בחו"ל היינו מגלים שאולי אחד מ-15 אנשים אולי שמע אל הדבר וגם אם הוא שמע, הוא לא בעד הדבר.

<אמיר אופק: זאת אומרת, רמת הידע של הקהילה הבינלאומית על החרמות היתה כמעט אפסית.

<אמיר אופק: באמת הרעיון הראשון שלנו היה תודעתי.

<אמיר אופק: כרגע הוא רק תודעתי, אין נזק.

<אמיר אופק: החברים מהמשרדים הכלכליים אומרים לנו שכרגע אין נזק שנספר באחוזים.

<אמיר אופק: יש פוטנציאל שיכול להיספר באחוזים אבל אין נזק שנצבר באחוזים, לפחות לא נזק ידוע.

<אמיר אופק: לכן, המטרה הראשונה שלנו והיתה כוונה, בפורום הבין משרדי שיושבים בו משרדי המשפטים, כלכלה, אוצר ועניינים אסטרטגיים, לעשות את המקסימום על-מנת שאנחנו נתרום לתהודה.

<אמיר אופק: היום אנחנו כבר לא נאיביים וויתרנו כי זה לא היה בשליטתנו.

<אמיר אופק: זה יצא מכל-כך הרבה מקומות וכל-כך הרבה אנשים התעסקו בחרם, שהתקווה הזאת היא כבר לא רלוונטית.

איתן כבל: חברת הכנסת נורית קורן, בבקשה.

נורית קורן: אדוני היושב ראש, אני רוצה לברך אותך על כך שנבחרת ולברך אותך על שזימנת את הדיון הזה.

נורית קורן: אני חושבת שהדיון הזה מאוד חשוב.

נורית קורן: אני חושבת שהתגובה של פרטנר היתה מצוינת.

נורית קורן: הם הפרידו בין החברה העולמית לבין החברה הישראלית.

נורית קורן: בעצם המחאה גרמה לזה שהוא התנצל והוא יבוא לכאן וזה גם משהו.

נורית קורן: אני חושבת שכל גילוי של חרם אנחנו צריכים מייד לגנות ומייד לטפל בו.

נורית קורן: כמו שאמרתם, זה כבר התחיל בשנת 1975.

נורית קורן: אני מצטרפת לדבריו של היושב ראש ולדבריו של חבר הכנסת נחמן שי.

נורית קורן: אני חושבת שבאמת אנחנו צריכים לפעול מראש, להכין תכנית ולראות אנחנו באמת דוחים את החרם הזה ולנסות לטפל בזה ושלא נצא ניזוקים.

נורית קורן: אם משרד החוץ מטפל, יכול להיות שאנחנו צריכים עוד איזה גורם שיהיה כאן

נורית קורן: כדי לטפל בזה.

נורית קורן: צריך לנסות ולראות מה קורה.

נורית קורן: זה מאוד חשוב שזה עולה כאן בוועדת הכלכלה.

איתן כבל: חבר הכנסת יעקב פרי.

יעקב פרי: קודם כל, לנציגי המשרד לעניינים אסטרטגיים.

יעקב פרי: אני לא חושב שזה עניין קטן.

יעקב פרי: אני חושב שזה עניין גדול, מסובך ומשמעותי.

יעקב פרי: אני לא מדבר רק על אורנג', אני מדבר על ה-BDS ועל הדברים ששמענו עכשיו מאיש משרד החוץ.

יעקב פרי: אני יודע שיש הרבה מאוד חברות ישראליות שאו שהן מתקשות או לא מגיעות אפילו לשלב של חתימת חוזים.

יעקב פרי: כבוד היושב ראש, אני חושב שוועדת הכלכלה צריכה להידרש לדיון תחת הנושא של ה-BDS ולקבל את העמדות.

יעקב פרי: על-פי מיטב ידיעתי, שבשנים האחרונות איננה נובעת ממקורות ממשלתיים, המלחמה הכוללת בתופעות ה-BDS השונות, כולל הנושא האנטישמי, איננו מונע דווקא על-ידי אנטישמיות אלא הוא מונע מביקורת כזאת או אחרת נגד מדיניותה של מדינת ישראל.

יעקב פרי: אני חושב שדיון משמעותי בוועדת הכלכלה הוא נחוץ ואני בהחלט אשמח להשתתף בו.

יעקב פרי: אשר לנושא שלשמו התכנסנו פה היום.

יעקב פרי: נגד פרטנר אורנג' במצרים, מתנהל קמפיין הרבה מאוד זמן.

יעקב פרי: את הדבר הזה צריך לדעתי ברקע.

יעקב פרי: להערכתי, וזאת רק הערכתי.

יעקב פרי: אין לי שום מידע ולא דיברתי עם אף אחד מנציגי אורנג' או פרטנר.

יעקב פרי: לא דיברתי עם המנכ"ל, מר רישאר, בצרפת.

יעקב פרי: לפי דעתי הוא נכנס לתוך פאנל שבו הוא רצה למצוא חן או לקלוע לטעמם של מאזיניו.

יעקב פרי: הוא שחרר הצהרה, חזר הביתה, חטף על הראש.

יעקב פרי: עכשיו הוא רץ עם הזנב בין הרגליים.

יעקב פרי: זה גם אחרי שחיים סבן וחיים רומנו, כולם גם איימו בתביעה אפשרית.

<עינת פישר: עם עילה אמיתית.

יעקב פרי: נכון.

יעקב פרי: צריך לראות את זה בהקשר הזה, אבל זה לא מנמיך או לא עושה את העניין הזה קל ערך.

יעקב פרי: אסור לראות אותו כמן אינצידנט.

יעקב פרי: כבר אמר חברי נחמן שי, שהיום זה פרטנר ומחר זאת יכולה להיות כל חברה ישראלית.

יעקב פרי: זאת יכולה להיות כל חברה שפועלת בחו"ל, או שהם שלה או ההשקעה שלה נמצאים פה בארץ.

יעקב פרי: דבר שני.

יעקב פרי: צריך לזכור ברקע, ואני לא יכול ולא רוצה להיכנס לפרטים, שבזמנו היה ניסיון למעורבות מצרית בחברת פרטנר.

יעקב פרי: זה עוד היה בימי הצ'ינסון.

יעקב פרי: זה היה על תקן איזה שרשור.

יעקב פרי: רשויות הביטחון וממשלת ישראל מנעה את המעורבות המצרית הזאת.

יעקב פרי: זה יכול בכלל לעמוד ברקע של כל הביקורת נגד אורנג' או פרטנר במצרים.

יעקב פרי: אני חושב שחברת פרטנר פעלה בצורה בהחלט מעוררת כבוד.

יעקב פרי: אני מניח שיושב הראש ייתן לי את הסמכות להעביר בשמה של ועדת הכלכלה, את המסר לעובדים.

יעקב פרי: שמחנו לראות פרץ של ציונות ודגלים.

יעקב פרי: זה בהחלט חימם את הלב.

יעקב פרי: אני חושב שאסור להקל ראש בכך שפרטנר היא חברה ישראלית שמשתמשת במותג בינלאומי, אבל המשמעויות יכולות להיות הרות אסון.

יעקב פרי: אני לא יודע לתת ואני לא רוצה לתת ציונים לממשלת ישראל ולראש ממשלת ישראל על התנהגותו בפרשייה הזאת.

איתן כבל: היתה התנהגות?

יעקב פרי: כן, היתה התנהגות.

יעקב פרי: ההתנהגות היתה, שאם האדון רוצה להתנצל, שיבוא ארצה להתנצל.

יעקב פרי: אני לא חושב שצריך פה לתת ציונים.

יעקב פרי: אני חושב שקודם כל זאת חובתנו כאזרחים לגנות כל תופעה כזאת.

יעקב פרי: אני חושב שצריך לעשות דיון מאוד מאוד משמעותי גם בכנסת וגם בוועדותיה וגם במליאה, על תופעות ה-BDS.

יעקב פרי: מדינת ישראל לא טיפלה.

יעקב פרי: למרות ההצלחות שאדוני ציין, היא לא מטפלת בנושא הזה בצורה נחושה.

יעקב פרי: זה לא רק מאמצי הסברה וזה לא רק תקציב, זה הרבה הרבה יותר מכך.

יעקב פרי: אני רוצה להודות ולאחל לך, מר בנבנישתי, כהונה מוצלחת ובלי תקלות.

איילת נחמיאס ורבין: קצת יותר נינוחה מהכניסה.

איתן כבל: אתה יכול לפרוש בשיא.

איתן כבל: תודה לחבר הכנסת פרי.

שרון גל: אני מצטרף למברכים אותך, זה באמת ראוי ותצליח מכל הלב.

שרון גל: אני גם רוצה לברך את חברת פרטנר על האופן שבו העניין טופל.

שרון גל: אני חושב שלראש הממשלה כן יש מדיניות ואני חושב שמה שנעשה זה הדבר הנכון.

שרון גל: אני אומר את זה דווקא כאופוזיציה מימין.

שרון גל: האיש צריך לבוא לפה ולהתנצל.

שרון גל: אני רוצה לומר משהו כללי דווקא לפוליטיקאים שיושבים פה ופחות לאנשי המקצוע.

שרון גל: אדוני היושב ראש, זה לא התחיל ב-1975, זה התחיל ב-1.4.1933, כשהיתה קריאה לא לקנות מיהודים בגרמניה, עם עלייתם של הנאצים לשלטון.

שרון גל: את זה צריך לשים על השולחן.

שרון גל: אני חושב שאנחנו צריכים להבין באיזו מציאות אנחנו חיים ולהתחיל קצת יותר לזקק את מה שקורה על פני השטח.

שרון גל: אמרת שאנחנו במלחמה ואני לגמרי מסכים איתך.

שרון גל: אני חושב שבמלחמה תמיד הוכח שכוחנו באחדותנו.

שרון גל: אני אומר בצורה פשוטה שאסור שיהיה כאן ימין ושמאל.

שרון גל: גם אם נעשו או נאמרו דברים שליבו את התופעה המגונה הזאת, ראוי שייפסקו.

שרון גל: החרם הזה – רבותיי, זה ברור לגמרי מהתמונות, זה ברור מהמראות, זה ברור מהקולות, זה ברור מהאירועים, זה ברור מכל מה שאנחנו רואים.

שרון גל: אני בטוח שהאנשים הרלוונטיים שעוסקים בזה יום יום מבינים למה אני מתכוון.

שרון גל: התעמקתי בדבר וגם שמעתי גם אנשי אקדמיה וגם אנשי מקצוע.

שרון גל: החרם הזה מטרתו לחסל את מדינת ישראל, נקודה.

שרון גל: זה לא קשור אם יש משא או מתן או אם אין משא ומתן, אם אתם קוראים לזה כיבוש או קוראים לזה שחרור, אם אתם סופרים את השנים מ-1948 או ממלחמת 1967.

שרון גל: אני בכלל לא נכנס לפרטים המהותיים, כי כשאומרים כיבוש אז עזה כבר לא תחת כיבוש והרבה מאוד שטחים בסיני לא תחת כיבוש, כל מה ששוחרר ב-1967.

שרון גל: בואו נעזוב את הדיון הפוליטי הזה, בואו נברח מפה כרגע.

שרון גל: אני חושב שהמסר שצריך לצאת מכאן היום זה שכוחנו באחדותנו.

שרון גל: אסור לתת דלק לאותם גורמים קיצוניים.

שרון גל: כשאני אומר דלק, חלק מהעניין זה לצטט טקסטים של גורמים כמו אותו ארגון שעשה עכשיו את הכנס בשווייץ.

שרון גל: אני רוצה רק להעיר לתשומת לבך, שכרגע הלחץ הכי כבד, או מה שקרה בשנים האחרונות ורוב האנשים שיושבים כאן לא יודעים אותו וכדאי שאתה תדע אותו כיו"ר ועדת הכלכלה, הוא שהנפגעים הכי גדולים מה-BDS שקיים הרבה שנים רק בעצימות נמוכה, זה אנשים שעובדים באזורי התעשייה בברקן, במישור אדומים, ברמת הגולן.

שרון גל: אלה מקומות שהיתה קריאה בשנים האחרונות מתוכנו להחרים תוצרת שלהם ולהחרים מוצרים שלהם.

שרון גל: לכן צריך להפסיק את זה כאן ועכשיו.

שרון גל: אין לי ספק, אדוני היושב ראש, שאותם אנשים שמטפלים בדברים האלה, בדיוק מבינים.

שרון גל: אגב, הנזק הוא כבד.

שרון גל: זה פיטורים של אנשים, זה סגירה של מפעלים, אבל צריך לתת לזה מענה.

איתן כבל: תודה לחבר הכנסת שרון גל.

איתן כבל: עינת פישר ואחריה חברת הכנסת עליזה לביא.

<עינת פישר: תודה רבה.

<עינת פישר: אני יועצת למנכ"ל המשרד לענייני מודיעין.

איתן כבל: מי היה השר?

<עינת פישר: השר היה יובל שטייניץ, שהיה אחראי על המשרד המאוחד ועכשיו זה ישראל כץ וגלעד ארדן.

יעקב פרי: איתן, צריך לעשות לחברי הוועדה מפה טופוגרפית.

איתן כבל: גם לי יש שאלה: האם הם עשו חפיפה?

<עינת פישר: יעקב פרי הוא הבוס שלי לשעבר.

יעקב פרי: מודה באשמה.

יעקב פרי: שימי לך את המיקרופון, יש לך תמיד דברים חכמים להגיד.

<עינת פישר: אני אשתדל.

<עינת פישר: עכשיו פיתחת ציפיות.

<עינת פישר: אני רוצה להתייחס בשתי מילים לעניין הטיפול הממשלתי בנושא הזה ולהגיד בתגובה לחבר הכנסת פרי, שהמשרד לנושאים אסטרטגיים, שהוצהר כרגע כמשרד שמופקד על הנושא הזה, חד משמעית ובצורה מוחלטת לא מקל ראש בעניין הזה.

<עינת פישר: ללא קשר להערכות שיש לגבי הנזק הכלכלי המיידי, המשרד מבין את פוטנציאל הנזק, גם הכלכלי ובטח מתייחס גם לחרם התרבותי, לתופעות ה-BDS בקמפוסים בארצות הברית ובמערב אירופה ולא רק שם.

<עינת פישר: הוא לוקח את הנושא הזה מאוד ברצינות.

<עינת פישר: אני אקצר מאוד ואגיד שבחודשים האחרונים נבנתה במשרד לנושאים אסטרטגיים תכנית מקיפה, בהיקפים ובמשאבים גדולים מאוד, בכל תופעות ה-BDS, גם הכלכליות, גם התרבותיות, גם האקדמיות בכל מיני ערוצים.

<עינת פישר: חלקם הקטן הוא ההסברתי והרבה מהם הם לא הסברתיים ודווקא הולכים לטיפול הלא קונבנציונלי, כדי להגיע למקומות של התודעה והשפעה על דעת קהל.

<עינת פישר: חלקם גם לא ניתנים לפירוט בשלב הזה.

<עינת פישר: התכנית הזאת הוצגה לשר ארדן עם כניסתו לתפקיד.

<עינת פישר: השר ארדן מקיים סדרה של דיונים, בהשתתפות כל משרדי הממשלה.

<לאה ורון: זאת תכנית שאתם מפרסמים לציבור?

<עינת פישר: התכנית נמצאת כרגע בשלבי הכנה.

<עינת פישר: היא נעשתה בתוך המשרד בהתייעצות עם משרדי הממשלה הרלוונטיים.

נחמן שי: מתי התחלתם לעשות אותה?

<עינת פישר: התכנית התחילה לפני כשלושה ארבעה חודשים.

<עינת פישר: המשרד עוסק בנושא הזה כשנתיים.

<עינת פישר: הוא בנה את הקשרים, הוא בנה את התשתיות ולא רציתי לפרט.

<עינת פישר: התכנית הספציפית הזאת נבנית בשלושת החודשים האחרונים.

נחמן שי: היא מתמקדת ב-BDS?

<עינת פישר: היא מתמקדת ב-BDS ובתופעת הדה-לגיטימציה על כל ההיבטים שלה: הכלכלי, התרבותי, האקדמי, שזאת בעיה מאוד גדולה.

<עינת פישר: נבנתה תכנית עם מגוון רחב מאוד של ערוצי טיפול.

<עינת פישר: התכנית הזאת הוצגה לשר ארדן עם כניסתו לתכנית.

<עינת פישר: התקיימו כבר כמה דיונים.

<עינת פישר: השר ארדן בוחן אותה, מקיים כמה התייעצויות עם כל משרדי הממשלה ועם גורמים מחוץ למשרדי הממשלה.

<עינת פישר: אני מאמינה שבימים הקרובים, אם לא מעט מעבר לזה, תוצג תכנית סדורה.

איתן כבל: חברת הכנסת עליזה לביא ואחריה לוי ברק מוועד עובדי פלאפון.

עליזה לביא: תודה אדוני היושב ראש.

עליזה לביא: לא הזדמן לי בדיון הקודם, אז אני רוצה לאחל לך הצלחה רבה.

עליזה לביא: אני מאמינה ויודעת שהוועדה הזאת תיקח נושאים רבים ותטפל בהם כמו שצריך.

עליזה לביא: אני רוצה להזכיר לך ששתי הצעות לסדר, שגם חבר הכנסת נחמן שי היה שותף להן, ביקשו שנדחה אותן.

עליזה לביא: אנחנו עסקנו בהצעות לסדר בנושא של פיפ"א.

עליזה לביא: בפעם הראשונה, ראש הממשלה בכבודו ובעצמו ביקש מאיתנו למשוך את ההצעה לסדר.

עליזה לביא: התואנה היתה: תנו לי לטפל בזה.

איתן כבל: שלא יהיו רעשים.

עליזה לביא: בדיוק.

עליזה לביא: אמרנו שאם ראש הממשלה מבקש אז נמשוך את ההצעה וזאת בתנאי שיתנו לנו להגיש אותה בשבוע שלאחר מכן.

עליזה לביא: אישרו לנו, הגשנו את אותה ההצעה לשבוע לאחר מכן ואז קיבלנו טלפון מהחבר'ה שישבו בז'נבה, עייני ואחרים, ואמרו לנו: אנחנו מבקשים לא לערב פוליטיקה, תנו לנו לעשות את העבודה.

עליזה לביא: בסופו של דבר ביקשנו שהדיון יהיה כאן בוועדת הכלכלה.

עליזה לביא: למרות שזה נתקע כרגע בוועדת הכנסת, אני מקווה מאוד שהדיון – אדוני כמובן יכול לייצר את הדיון הזה גם בלי שוועדת הכנסת תורה לו.

עליזה לביא: היה דיון מעמיק, סוער עם דברים חכמים שנאמרו שם.

עליזה לביא: הרבה מהמידע שכרגע פרשתם בפנינו, אנחנו לא הכרנו, אנחנו לא יודעים.

איתן כבל: גם הם יודעים את זה רק מהשבוע האחרון.

עליזה לביא: רגע, תשמע אדוני.

עליזה לביא: אני מזכירה לכולם את ההתבטאות האומללה של ג'ון גליאנו מכריסטיאן דיור.

עליזה לביא: תקרא לזה אנטישמיות או תקרא לזה חרם אבל המניעים והדפוסים דומים מאוד.

עליזה לביא: מי שמכיר את ההיסטוריה של האנטישמיות, אז גם פרופסור דינה פורת וגם אחרות מדברות על-כך שהתחילה אנטישמיות כי העם היהודי, רובו ככולו ידע לקרוא ולכתוב וזה איים על התרבות העוטפת, על התרבות הסובבת.

עליזה לביא: אז מבלי שכרגע נעשה אדפטציות היסטוריות כאלה ואחרות וניקח את זה למקום כזה או אחר, בואו ניקח את המקרה של ג'ון גליאנו כדוגמה.

עליזה לביא: מה היה שם?

עליזה לביא: היתה שם מחאה, גם של ארגונים אבל גם כלכלית.

עליזה לביא: ברגע שוועד המנהל הבין שיש אבדן של כספים – זה מה שקרה פה עם אורנג', בואו לא נתבלבל.

עליזה לביא: ברגע שהיה פה איום בחוזים עתידיים והעולם התגייס והעולם היהודי התגייס.

עליזה לביא: היו פה פניות גם מתוך הבית הזה ומאחרים.

עליזה לביא: אז אני פחות מוטרדת.

עליזה לביא: עוד לא הספקתי ללמוד את האבחנה שאתם מבחינים בין העולם הכלכלי עסקי שאני פוחדת לו.

עליזה לביא: גם אלה שלא מבקשים ממך לבוא ולעזור, יש להם את הכלים שלהם.

איילת נחמיאס ורבין: את באמת חושבת?

איילת נחמיאס ורבין: אני מהמגזר הזה ונראה לי שאת טועה.

עליזה לביא: אולי אני טועה אבל אני רוצה ללמוד.

עליזה לביא: אני לא חושבת שיש מספיק ידע.

עליזה לביא: תראי, ג'ון גליאנו לא היה לפני שבוע ולא לפני שבועיים.

איילת נחמיאס ורבין: לג'ון גליאנו היה לפני מספר שנים התבטאות אנטישמית בוטה.

איילת נחמיאס ורבין: בעיניי היא לא דומה בכלל לאירוע הזה.

איתן כבל: מי זה ג'ון גליאנו?

עליזה לביא: מעצב הבית של כריסטיאן דיור.

עליזה לביא: זה מקרה שכן נלמד באקדמיה.

עליזה לביא: אני קראתי כמה וכמה מאמרים על הסיפור הזה.

עליזה לביא: אני יותר לומדת מהעולם האקדמי מאשר מהחברים שלנו.

עליזה לביא: יכול להיות שכנבחרי ציבור, אם יש מידע, ראוי שנכיר אותו בצורה קצת יותר מעמיקה.

עליזה לביא: זאת היתה הערה ראשונה.

עליזה לביא: להערה השנייה.

עליזה לביא: אני כן רוצה ללמוד על האבחנה שלכם בין העולם הכלכלי עסקי לבין העולם התרבותי כמו פיפ"א.

עליזה לביא: אנחנו שומעים על עוד איומים, על התכנונים הבאים.

עליזה לביא: פה אני יותר מוטרד.

עליזה לביא: פה אני הרבה יותר מוטרדת, גם על ההשלכות.

עליזה לביא: בקמפוסים ישנם צעירים יהודיים שהחיבור שלהם לישראל הוא רעוע ושתיקון העולם שלהם מדבר במושגים האלה ולנו אין תשובות.

עליזה לביא: אותי זה הרבה יותר מטריד מהעולם העסקי כלכלי.

עליזה לביא: כאן הייתי מזהה את נקודת החולשה.

עליזה לביא: הייתי מאוד מאוד שמחה ללמוד.

איילת נחמיאס ורבין: לא אמרתי שזה לא מטריד, זה מאוד מטריד.

איתן כבל: לוי ברק ואחריו חבר הכנסת עמנואל טרכטנברג.

<ברק לוי: שלום רב.

<ברק לוי: קודם כל, בהצלחה ליושב הראש על התפקיד החדש ולוועדה שהתכנסה.

<ברק לוי: כמייצג עובדים באתי לכאן בשני כובעים, אחד כמייצג עובדים לצורך הבעת סולידריות עם העובדים של פרטנר ואת קרן אופק שמייצגת אותם.

<ברק לוי: אנחנו מביעים סולידריות ותומכים בכם ואם צריך עזרה, אנחנו לרשותכם.

<ברק לוי: שנית, וזה מתקשר גם לדבר הראשון.

<ברק לוי: אני וקרן מוכנים להיות שגרירים של מדינת ישראל בכל העולם, כמייצגי עובדים.

<ברק לוי: אני נמצא פה גם כאזרח מודאג ואני אגיד את המילה הקשה שכנראה לא רוצים להגיד אותה.

<ברק לוי: חרם זאת השואה הבאה.

<ברק לוי: אנשים שרוצים לחסל אותנו, ירצו לראות אותנו בגטו סגור במדינת ישראל ואפילו חצי ממנה.

<ברק לוי: לנו יש את הדגל והציונות, עם הרוח הגבית שלנו כציבור, כאזרחים וכעובדים במדינה הזאת.

<ברק לוי: ההיסטוריה הוכיחה שאם יש פגיעה בחברה, ופה מדובר על החברה הישראלית, בסופו של דבר יש פגיעה ישירה בעובדים ואנחנו כאן מתוך דאגה.

איתן כבל: חבר הכנסת טרכטנברג, בבקשה.

מנואל טרכטנברג: לא אחזור על החשיבות של הנושא הזה.

מנואל טרכטנברג: לפחות 5 שנים אני פעיל בהתמודדות עם החרם בזירה האקדמית וזאת בהיותי יו"ר ות"ת וגם בתפקידי באוניברסיטה.

מנואל טרכטנברג: אחד הלקחים החשובים שצריך ליישם אותו גם בהקשר הכלכלי הוא, שאסר לנו לסגת ולהסתגר בתוכנו אל מול הניסיונות האלו.

מנואל טרכטנברג: ההיפך הוא הנכון.

מנואל טרכטנברג: עלינו לנקוט ביוזמה כדי להיות שם וביתר שאת.

מנואל טרכטנברג: לזה צריך כלים.

מנואל טרכטנברג: אני אתן דוגמה למה אני מתכוון.

מנואל טרכטנברג: לפני שנה וחצי או קצת יותר, היה כאן דיון נוקב בשאלה האם מדינת ישראל צריכה להצטרף לתכנית האירופית "הורייזן 2020".

מנואל טרכטנברג: היו קולות רמים מאוד של בעלי השפעה, כולל ממשרד החוץ אבל לא מהפקידות, שאמרו שלנוכח התנאים שהוצבו בתכנית הזאת, אסור למדינת ישראל להסכים לזה.

מנואל טרכטנברג: זאת אומרת, אנחנו מרצוננו היינו נסוגים ומסתגרים.

מנואל טרכטנברג: הסברתי זאת לראש הממשלה ולשמחתי הרבה הוא הסכים איתי.

מנואל טרכטנברג: היינו מרצוננו מסתגרים פה ומתעלמים מכ-2000 שגרירים של רצון טוב שלנו, שאלה אותם מדענים שייקחו חלק בתכנית האירופית.

מנואל טרכטנברג: אנחנו מסתגרים כאן, זועקים את צדקתנו לעולם ולא נמצאים שם.

מנואל טרכטנברג: גם בפן הכלכלי קורים דברים דומים.

מנואל טרכטנברג: מנסים לסגור אותנו ולחסום אותנו במקום מסוים?

מנואל טרכטנברג: אנחנו צריכים להיות שם ביתר שאת.

מנואל טרכטנברג: זורקים אותנו מהדלת, צריך להיכנס מהחלון.

מנואל טרכטנברג: אבל זה דורש פעולה מתואמת.

מנואל טרכטנברג: ראיתי את התופעות האלה אל מול עיניי.

מנואל טרכטנברג: אדוני היושב ראש, אתה צודק לחלוטין כשאתה מבקש נתונים.

מנואל טרכטנברג: אחת הבעיות הקשות היא, שחלק ניכר מהתופעה לא משאירה עקבות.

מנואל טרכטנברג: למה?

מנואל טרכטנברג: כי זאת הימנעות, זה לא הכרזת חרם.

מנואל טרכטנברג: ישנה הימנעות גם של גורמים ישראלים וגם הימנעות של גורמים בחו"ל.

מנואל טרכטנברג: דרך אגב, באקדמיה זה משהו דומה.

מנואל טרכטנברג: אתה לא צריך להחליט על חרם, פשוט אל תבוא, אל תזמין, אל תכתוב המלצה למישהו בארץ שמבקש המלצה מפרופסור בחו"ל.

מנואל טרכטנברג: פשוט אל תעשה.

מנואל טרכטנברג: הדברים האלה לא משאירים עקבות וזה הכי מסוכן, כי התהליכים האלה קורים בעוצמה אדירה ואתה לא חש בהם.

מנואל טרכטנברג: לכן, אני אומר לכם, לאלה שעושים במלאכה.

מנואל טרכטנברג: תסתכלו לא רק מתחת לפנס איפה שאפשר לראות את העקבות ולשים עליהן אצבע.

מנואל טרכטנברג: תסתכלו ואפשר להגיע גם להערכות לגבי ההימנעות, על זה שאתה לא משקיע, על זה שאתה לא מזמין, שאתה לא פותח שוק.

מנואל טרכטנברג: צריך לשקף את המצב הזה כאן בוועדה ובהקשרים אחרים.

מנואל טרכטנברג: יש מוסדות בארץ כמו המכון לייצוא ומוסדות כלכליים דומים, ציבוריים וממשלתיים אחרים.

מנואל טרכטנברג: צריך לעשות פעולה פרואקטיבית, אדוני היושב ראש.

מנואל טרכטנברג: דיברתם על ברזיל.

מנואל טרכטנברג: בברזיל התופעה מתחילה לצבור תאוצה גם באקדמיה.

מנואל טרכטנברג: ראינו מה שקרה באוניברסיטה מסוימת שם, כשדיקאן ביקש רשימה של כל הישראלים והיהודים שלומדים או מלמדים באוניברסיטה, מתוך לחץ של ה-BDS.

מנואל טרכטנברג: בפן הכלכלי זה קורה.

מנואל טרכטנברג: צריך לעשות targeting מושכל כדי לנסות ולמצוא דרכים כדי לחדור פנימה עם הייצוא שלנו, לייבא יותר משם וכדומה.

מנואל טרכטנברג: אני מנסה לומר שעבודה הגנתית בלבד לא תעשה את המלאכה.

מנואל טרכטנברג: שלא נתעורר יום אחד ונראה שהדבר הזה תפס תאוצה.

מנואל טרכטנברג: דרך אגב, אחד מכם אמר משהו על היצוא.

מנואל טרכטנברג: היצוא ברבעון הראשון של השנה ירד.

מנואל טרכטנברג: אני לא רוצה לייחס את זה ל-BDS, אבל הוא ירד משמעותית במדינות מסוימות, שיש מקום לחשוד או לחשוש שזה כן קשור בדבר הזה.

מנואל טרכטנברג: זה חלק מהנתונים שאנחנו צריכים מול העיניים.

איתן כבל: תודה לחבר הכנסת טרכטנברג.

איתן כבל: שני הדוברים האחרונים, יחיאל שאבי ממשרד התקשורת וחברת הכנסת איילת נחמיאס ורבין ואז אני אסכם.

<יחיאל שאבי: תודה רבה, צהריים טובים לכולם.

<יחיאל שאבי: איתן, מזל טוב.

<יחיאל שאבי: אני רוצה לציין את החשיבות שאנחנו רואים במשרד התקשורת לנושא הזה, במיוחד בעניין פרטנר.

<יחיאל שאבי: השיחה הראשונה שעשה המנכ"ל החדש שלמה פילבר, היתה למנכ"ל היוצא חיים רומנו, כדי להביע תמיכה ולחזק את ידיו בכל המאבק הקשה הזה.

<יחיאל שאבי: מבחינתנו, השיחה הזאת זה חלק ממאמץ כולל של משרדי הממשלה בלוחמה ב-BDS וההתאחדות סביב כל הסיפור.

<יחיאל שאבי: אני רוצה לנצל את הבמה וכנציג משרד התקשורת, לקרוא לכל הלקוחות שיש להם איזו טרוניה כנגד חברת אורנג' העולמית.

<יחיאל שאבי: באמת צריך לעשות כמו שעשיתם את זה, לא להתבלבל, לשמור על הבידול.

<יחיאל שאבי: חלילה לא להעניש את החברה הישראלית שלנו, שהיא חברה מצליחה, חברה מובילה, בגלל הכעס על ההתנהלות של סטפן רישאר.

<יחיאל שאבי: כדובר, אני חושב שמעז יצא מתוק, כי הנושא הזה נמצא על סדר היום הציבורי בישראל.

<יחיאל שאבי: הוא עלה, הוא התחזק.

<יחיאל שאבי: גם הציבור, ברגע שהוא מתגייס לעניין הזה, הוא יכול להיות מחודד יותר ויכול לטפל יותר נכון בתופעה הזאת.

<יחיאל שאבי: יש יותר גורמים שהתרכזו והתאספו ויוכלו לתת תמיכה לגורמים שכבר מטפלים היום בעניין.

איתן כבל: איילת, בבקשה.

איילת נחמיאס ורבין: אני מלאת הערכה להתנהלות של אורנג'.

איילת נחמיאס ורבין: צריך להגיד שאורנג' הלאומית חרטה על דגלה, בקוד האתי שלה, כבוד ואמון ולא נהגה לא בזה ולא בזה כלפי החברה הישראלית שלה.

איילת נחמיאס ורבין: בחיים הקודמים שלי מלפני שלושה חודשים, אני מגיעה מהמגזר העסקי.

איילת נחמיאס ורבין: אם תשאל את התאחדות התעשיינים מה הדבר שממנו הם הכי מודאגים?

איילת נחמיאס ורבין: הם יגידו לך שיותר מהירידה בפריון בעבודה, שזה דבר בעייתי, מההשקעות, מהבירוקרטיה הישראלית, שהיא דבר מאוד מטריד, הם יגידו לך שהם בפירוש מוטרדים מתהליכי החרמות ומה-BDS.

איילת נחמיאס ורבין: לצערי, חברת הכנסת לביא נאלצה ללכת, אבל אני, בניגוד אליה, בפירוש חושבת שהארגונים העסקיים לא יכולים להתנהל לבד עם הדבר הזה.

איילת נחמיאס ורבין: בשבוע שעבר נפגשתי עם ארגון "הלל".

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו יודעים ש-30 אוניברסיטאות בעולם התמודדו עם דרישות לחרם BDS.

איילת נחמיאס ורבין: צריך להגיד שברוב האוניברסיטאות זה עבר.

איילת נחמיאס ורבין: באלה שזה לא עבר, זה יחזור.

<קריאה: 70% לא עברו.

איילת נחמיאס ורבין: 70% לא עבר אבל הם מעלים את זה לדיון נוסף.

איילת נחמיאס ורבין: זאת אומרת, לא ירפו מאיתנו בדבר הזה.

איילת נחמיאס ורבין: זה מוזר, אבל זה מאוד הרגיש אירופאי כל העניין של החרם ואנחנו רואים שזה זולג בצורה מאוד חזקה לארצות הברית.

איילת נחמיאס ורבין: אני חושבת שזה דבר שצריך מאוד להטריד אותנו.

איילת נחמיאס ורבין: גם שם יש לנו קונסוליות שאפשר לחזק אותן ולתת להן את הכוח ואת המשאבים לעשות עבודה.

איילת נחמיאס ורבין: הקונסוליות המקומיות הרבה פעמים הרבה יותר מחוברות לציבור המקומי מאשר כל שגרירות.

איילת נחמיאס ורבין: אגב, אני חושבת שראש הממשלה היה צריך ללכת – אין לי טענות לחברה.

איילת נחמיאס ורבין: אני חושבת שהיה צריך לבקש מרישאר את סוג של נטילת אחריות מעשית ולא איזו מן אמירת התנצלות שברור שנכפתה עליו.

איילת נחמיאס ורבין: עינת, אני אגיד לך משהו.

איילת נחמיאס ורבין: אנחנו נשמח לקבל סקירה על מה שהוחלט במשרד לענייני מודיעין, מה הפעולות שאתם חושבים לעשות.

איילת נחמיאס ורבין: בעיניי זה צריך מאוד להטריד אותנו, כי זה או שהסינים יקנו אותנו או שאחרים יחרימו אותנו.

איילת נחמיאס ורבין: אני באמת באמת מוטרדת.

איילת נחמיאס ורבין: אני מאוד מודה לכם שטרחתם בעיצומו של המשבר.

איתן כבל: הם גם קונים אותנו וגם אומרים לנו איפה הם רוצים לעבוד.

איילת נחמיאס ורבין: זה ברור, זה ברור.

איילת נחמיאס ורבין: תודה.

איתן כבל: יש לי קשרים עם רן מלמד והוא רצה לומר מילה.

<רן מלמד: אני סמנכ"ל עמותת ידיד והממשק שלי בדרך כלל עם חברות הסלולאר זה ניסיון להגן על הלקוחות שלהם שלא משלמים.

<רן מלמד: במקרה הזה הארגון שלנו הוא גם לקוח.

<רן מלמד: אני חושב שלא באה מספיק לידי ביטוי התמיכה של הלקוחות שלכם בכם.

<רן מלמד: אמרתי את זה אמנם למנכ"ל באופן אישי ואני אומר את זה גם היום.

<רן מלמד: יש תמיכה גדולה מהלקוחות שלכם.

<רן מלמד: רובם הם לא קל-אוטו, רובם הם אחרים.

<רן מלמד: אתם יכולים להיות סמוכים ובטוחים שהלקוחות עומדים יחד איתכם.

איתן כבל: ברשותכם, אני רוצה לסכם.

איתן כבל: בשמי ובשם חברי הוועדה אני רוצה לתת את כל התמיכה והגיבוי לחברת פרטנר.

איתן כבל: ניהלתם את העניינים בצורה מעוררת כבוד.

איתן כבל: לא בהיסטריה, כפי שבדרך-כלל אנחנו נוהגים לראות.

איתן כבל: אני מברך את ציבור העובדים של פרטנר.

איתן כבל: שוחחתי עם ועד העובדים.

איתן כבל: כבר בתחילת הדרך ביצענו את החבירה כדי למקד את העניין ובאמת הציבור הישראלי התעשת הרבה יותר מהר ממה שנדמה והבין את העניין.

איתן כבל: יש את אלה ששומעים את המוסיקה של "התקווה" באוזן, ומייד מבצעים את כל הפעולות.

איתן כבל: הפעם הזאת הם מיהרו להשמיע את הרינגטון של התקווה והיה צריך לחזק את האירוע בצורה מכובדת.

איתן כבל: החברה הישראלית נתנה לכם גיבוי מעורר התפעלות.

איתן כבל: אני אומר זאת בכל הכבוד הראוי.

איתן כבל: בכוונתי לפנות ליושב ראש ועדת החוץ והביטחון, חברי צחי הנגבי.

איתן כבל: צריך לקיים דיון משותף.

איתן כבל: יש כאן דיון, שיש לו היבטים מדיניים, מחד, ומאידך, יש לו משמעויות כלכליות גדולות, הרבה יותר גדולות ממה שנלחש כאן.

איתן כבל: הייתי רוצה לקבל נתונים שאין אותם.

איתן כבל: אולי זה בגלל שאתם עדיין לא בטוחים מה מותר לומר ומה לא.

איתן כבל: צריך לקבוע עמדה בשאלה: האם זה נושא שצועקים אותו ויוצאים נגדו בכל הכוח, עם מקלות ואלות בצורה שאינה משתמעת לשני פנים, או, אומרים: בואו נשתוק, כי הדיבור על זה עלול לייצר תופעת דומינו שאנחנו לא רוצים בה.

איתן כבל: אני מאוד חושש ממה שאמר חבר הכנסת טרכטנברג, שגם האויבים שלנו לומדים את העניין והתחכום גדול.

איתן כבל: כל ההתנהלות נעשית בצורה מאוד מתוחכמת, לשיטתם, מאוד חכמה ונבונה.

איתן כבל: אם נשתוק זה לא יעבור.

איתן כבל: אני מאלה שמאמינים שזה כלי נשק חדש בארסנל.

איתן כבל: אם אנחנו הולכים לשנות השבעים – אני לא רוצה לחזור לגירוש ספרד, כפי ששרון ציין.

איתן כבל: אני רוצה להגיע למקום בו אנחנו נמצאים ולומר שהחרם של שנות השבעים והחרם של היום אלה שני דברים שונים לחלוטין, לא במהות של הרצון לפגוע במדינת ישראל אלא בתחכום ובאופן שבו הדברים פועלים.

איתן כבל: היום יש כלי חדש, הרשתות החברתיות.

איתן כבל: זה כלי אחר לגמרי.

איתן כבל: זה לא מ"פ שרץ להעביר את ההודעה במורס.

איתן כבל: זה בציוץ בזמן אמת וכל העולם יודע את זה.

איתן כבל: נגמרה התקופה הזאת שצריך להעביר שדרים ושליחים.

איתן כבל: בזמן אמת אתה מגיע לכל מקום בעולם.

איתן כבל: כל אחד ואחת בכל ישוב, ביהודה, בשומרון, בעזה ובכל מקום, הוא עם כלי שהוא נשק.

איתן כבל: נגמר הסיפור.

איתן כבל: לדעתי, מי שחושב שאם לא נדבר על זה, זה יעבור מעצמו - טועה.

איתן כבל: עוד דבר אני רוצה לומר.

איתן כבל: נכון שזאת אמירה מעבר לקונטקסט אבל היא חלק מהקונטקסט וזה המצב המדיני של מדינת ישראל ואי-אפשר להתעלם מזה.

איתן כבל: זאת, מבלי להיכנס לכל השאלות, מי אשם בזה או לא אשם בזה?

איתן כבל: אין ספק שהדריכה במקום היא כחומר בערה מצוין עבור אויבנו.

איתן כבל: היא כלי והיא מאפשרת להם מסד יותר חזק לעמוד עליו במאבק הזה.

איתן כבל: לכן, כפי שאמרתי, לא רק שאנחנו נקיים את הדיון, אני אפנה לקיום דיון משותף עם ועדת החוץ והביטחון.

איתן כבל: אנחנו גם נבקש נתונים עד כמה שאפשר.

איתן כבל: אנחנו נפנה גם למרכז המחקר והמידע של הכנסת.

איתן כבל: כל מקום שלא ישתפו איתם פעולה – אנא, אני תובע לקבל מקסימום נתונים ושאתם תשתפו איתנו פעולה בעניין הזה.

איתן כבל: אנחנו חלק מהמאבק וחשוב שאנחנו נדע בפני מה אנחנו עומדים, שהציבור הישראלי ידע בפני מה הוא עומד ואי-אפשר להתעלם מזה.

איתן כבל: לכן הדברים צריכים להיאמר בצורה ברורה.

איתן כבל: כפי שאמר חבר הכנסת פרי, יהיה לזה דיון המשך.

איתן כבל: אני מודה לכם, הישיבה נעולה.