ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 7, 2015-06-15 10:00

אלי אלאלוף: בוקר טוב.

אלי אלאלוף: היום 15 ביוני 2015, כ"ח בסיון תשע"ה.

אלי אלאלוף: השעה 10:02, איזה יופי, בזמן.

אלי אלאלוף: אנחנו מקבלים בברכה את סגן שר הבריאות, הרב ליצמן ואת כל המשתתפים.

אלי אלאלוף: אולי יהיו יותר חברי כנסת בהמשך.

יעקב ליצמן: רציתי להגיד שאולי הם מעשנים.

אלי אלאלוף: האמת שחשבתי על זה, אבל אחר כך - - -

יעקב ליצמן: לא חשוב.

אלי אלאלוף: שמרתי על כבוד חברי הכנסת.

אלי אלאלוף: חבר הכנסת ישראל אייכלר נכנס עכשיו.

ישראל אייכלר: הפסקתי לעשן פעם אחת בלבד.

ישראל אייכלר: לפני 35 שנה בערך.

אלי אלאלוף: לי יש יתרון עליך: עוד לא התחלתי לעשן.

אלי אלאלוף: עושה דברים פחות טובים אחרים, אבל לא נורא.

אלי אלאלוף: יש לנו הפתעה: יש פה מורה יחד עם התלמידות שלה.

אלי אלאלוף: המורה דבורה ליס, מורה למדעים, שיזמה עם התלמידות שלה פטיציה - - -

<דבורה ליס: התלמידות יזמו.

אלי אלאלוף: את מלווה אותן.

אלי אלאלוף: כל הכבוד שנותנים להן את הזכות.

אלי אלאלוף: הן באות מבית הספר "קרוב" בצור הדסה, כיתה ד'.

אלי אלאלוף: כל הכבוד, איזה יופי.

אלי אלאלוף: תספרו לנו על היוזמה ונשחרר אותן לחזור ללימודים שלהן.

אלי אלאלוף: בואו לפה ותחליפו חברי כנסת לכמה שניות, לא נורא.

יעקב ליצמן: כשיבואו – לא צריך לקום.

אלי אלאלוף: בזכות הרב ליצמן, אנחנו מאמצים את ההערה: אל תקומו גם אם יכנס חבר כנסת.

אלי אלאלוף: בבקשה, מי מדברת?

<דבורה ליס: בוקר טוב.

<דבורה ליס: אפתח ואגיד, לפני שאציג את הבנות, שאני בת של רופא ריאות ונחשפתי מגיל צעיר מאוד-מאוד לעובדה שהעישון מסוכן ולכן אני מאמינה שחינוך הדור הצעיר זו הדרך להפחית את כמות המעשנים בטווח הארוך.

<דבורה ליס: אני מזמינה את הבנות להציג את עצמן ולספר על היוזמה.

<שקד שמחה: במסגרת שיעור מדעים למדנו על מערכת הנשימה.

<שקד שמחה: למדנו שהגוף שלנו זקוק לחמצן כדי לחיות ולהיות בריא.

<תמר בר יוסף: באביב היה בבית הספר יריד אביב ואנחנו החלטנו לעשות תחנה שתלמד את הילדים למה לא כדאי לעשן.

<הודיה בן-ישי: למדנו בנושא הזה כי עישון גורם למחלות והורג אנשים.

<הודיה בן-ישי: ביריד הסברנו לתלמידים שסיגריות לא בריאות והן פוגעות בדרכי הנשימה ובגוף.

<עמית עוקבי: התלמידים חתמו על עצומה ובאנו לכנסת כדי להביא לכם את העצומה ואת החתימות.

<אופיר דפני: אנחנו רוצות שפחות אנשים יעשנו כי זה ממכר.

<אופיר דפני: חשוב שיידעו שסיגריות ממכרות, כדי שכשנהיה גדולים, לא נתחיל לעשן.

<דבורה ליס: אצל מי החתימות, בנות?

<דבורה ליס: ניתן את החתימות.

<דבורה ליס: החתימות נאספו מכיתות א' עד ו'.

<דבורה ליס: הבנות נכנסו לכיתות והסבירו על נזקי העישון והחתימו ילדים בעד העלאת מחיר הסיגריות, העלאת גיל העישון וגם חינוך נגד עישון לכל הילדים בארץ.

<דבורה ליס: תודה.

אלי אלאלוף: אלה החתימות?

אלי אלאלוף: ניתן גם לסגן השר.

אלי אלאלוף: כל הכבוד.

אלי אלאלוף: תודה.

<דבורה ליס: תודה לכם.

אלי אלאלוף: ברשותכם, אנחנו הולכים לדבר על נושא אכיפת החוק של מניעת עישון.

אלי אלאלוף: לפי הדיווחים שיש בינינו והתלונות שקיבלנו, זה עוד לא הצלחה גדולה.

אלי אלאלוף: אני יכול להגיד שיש פה בעיות לא קטנות, יש אי-ביצוע של חלק מהחוק כמו הקמה של יחידה למניעת עישון וכולי.

אלי אלאלוף: ברשותכם, ניתן לסגן השר לפתוח בשם משרד הבריאות וכמובן תזמין אחר כך את מי שאתה רוצה מהמשרד שימשיך וידווח.

אלי אלאלוף: יש פה נציגים של משרד החינוך, משרד הביטחון.

אלי אלאלוף: בבקשה.

יעקב ליצמן: בוקר טוב.

יעקב ליצמן: אני מתכבד להגיש ליושב-ראש הוועדה את הדוח השנתי על העישון בישראל בשנת 2014.

יעקב ליצמן: זה הדוח.

אלי אלאלוף: מחלקים את הדוח לכולם?

יעקב ליצמן: קודם כל, אני רוצה לברך את המורה, את הבנות ואת הכיתה, שמחנכים וחינכו נגד העישון.

יעקב ליצמן: אני חושב שזה חשוב.

יעקב ליצמן: אני מתנגד חריף לעישון.

יעקב ליצמן: בזמנו אפילו הייתה לי יד בהעלאת המחיר של הסיגריות.

יעקב ליצמן: כל שקל שמעלים במחירי הסיגריות זה הכנסה של 400 מיליון שקל.

יעקב ליצמן: רציתי שהכסף הזה ילך לסל התרופות, אבל מה לעשות, לצערי לקחו את זה, כנראה, לסל Garbage Time, לך תדע איפה הכניסו את זה.

יעקב ליצמן: אני מברך, קודם כל, את החינוך – זה דבר חשוב.

יעקב ליצמן: הדוח מציג את התמונה שיש לנו במשרד הבריאות על העישון.

יעקב ליצמן: שיעור המעשנים בישראל נמוך מ-20% – זה כמו באמריקה, פחות מאירופה.

יעקב ליצמן: יש פערים גבוהים בין יהודים לערבים, בין נשים לגברים.

יעקב ליצמן: פעם ביקשתי אפילו לבדוק אצל החרדים, אין לי נתון.

יעקב ליצמן: גם אין לנו נתון לגבי צעירים, בני נוער וחיילי צה"ל.

יעקב ליצמן: אנחנו מקווים שבעזרת השם בעוד חודשיים יהיו לנו נתונים יותר מעודכנים.

<דניאל מרציאנו: כולל פנימיות, בתי ספר, פנימיות סגורות וכל זה?

יעקב ליצמן: עוד מעט חיים גבע יסביר את הכול.

יעקב ליצמן: נשאיר לו את כל השאלות כי הוא מחבר הדוח הזה.

יעקב ליצמן: הנרגילה, לא צריך להסביר, עם נרגילות זה מסוכן מאוד.

יעקב ליצמן: חושבים שזה פחות מסוכן – זה לא ככה.

יעקב ליצמן: זה מזיק לא רק למעשנים, זה גם מזיק לסביבה, לצערי הרב.

יעקב ליצמן: גם בביקורי פתע שאני עושה מדי פעם – הלילה עשיתי בירושלים – תופסים אנשים שמעשנים בבתי חולים.

יעקב ליצמן: זה אסור על פי חוק.

יעקב ליצמן: לזכותם אני אומר שהמנהלים, סגני המנהלים שמלווים אותי, צועקים ומוחים והם ערים לחומרת העניין.

יעקב ליצמן: בזמנו היה רצו במשרד הבריאות לאסור את הפרסום בעיתונות.

יעקב ליצמן: אני התנגדתי – גילוי נאות – אבל אמרתי בואו נעשה הסכם: עבור כל מודעת פרסום יצטרכו לעשות גם מודעה נגד העישון.

יעקב ליצמן: לא להרוג את העיתונים בפגיעה בהכנסות שלהם, ומצד שני יש להם - - -

<וילמה מאור: להכפיל להם את ההכנסה.

יעקב ליצמן: כן, את ההכנסות.

יעקב ליצמן: אולי נבדוק את זה בהמשך הדרך לגבי חוק העישון שנביא פה ושם.

יעקב ליצמן: אנחנו נשתדל להמשיך את המאבק, נשתדל להביא חוק בקרוב, צריך להתקדם.

יעקב ליצמן: גם נחפש כל מיני אלטרנטיבות, דרכים, לצמצם את העישון.

יעקב ליצמן: ברשותך, אדוני היושב-ראש, אני רוצה לחרוג מסדר היום.

יעקב ליצמן: לא שאלתי רשות, אבל אני אעשה את זה.

יעקב ליצמן: אני סגן שר הבריאות ואני ממונה על הבריאות כרגע אבל בעל הבית הוא שר הבריאות.

יעקב ליצמן: אתמול פורסם שהממשלה רוצה לעשות חוק שיכריח להאכיל שובתי רעב, את מי שבסכנת נפשות.

יעקב ליצמן: הממשלה קרי, גלעד ארדן, שר הבט"פ, תמך בזה.

יעקב ליצמן: בלי להיכנס לשאלה אם אני תומך או לא תומך – אני תומך – אבל בלי להיכנס לזה, שמעתי היום את יושב-ראש ההסתדרות הרפואית שאומר שאם החוק יעבור, הוא ייתן הוראה לרופאים שלא לבצע את החוק, לא החיל אותו.

יעקב ליצמן: לא יכול להיות מישהו אצלי במשרד הבריאות שאחרי שעובר חוק, לא יקיים את החוק הזה.

יעקב ליצמן: זה אסור, זה נגד החוק ואני לא אתן למישהו שעובר על החוק להסתובב במערכת הבריאות.

יעקב ליצמן: מכאן אני אומר לו שיתנצל, שיחזור בו ממה שאמר כי אם לא, אני אצטרך לחפש דרכים מה לעשות לאדם שקורא לבצע נגד החוק.

ישראל אייכלר: הוא עובד משרד הבריאות?

יעקב ליצמן: הוא לא עובד משרד הבריאות, הוא יושב-ראש הסתדרות הרופאים.

יעקב ליצמן: אני לא יכול לעבור לסדר-היום בלי לעשות את המחאה שנדרשת ממני כמי שממונה על החוק.

יעקב ליצמן: אני לא יכול להגיד שהחוק סלקטיבי: על דבר כזה שומרים על החוק ועל דבר אחר לא שומרים על החוק.

יעקב ליצמן: חוק זה חוק ושומרים על החוק.

יעקב ליצמן: ניצלתי את הבמה, על אף שלא שאלתי את היושב-ראש.

יעקב ליצמן: כשיש לי את השופר, אני תוקע בו – אני כבר רץ עם זה.

יעקב ליצמן: אני מודה לך.

יעקב ליצמן: כדי להמשיך את הדיון מאיפה שהיינו אני רוצה להגיד שחיים גבע ממשרד הבריאות יסביר את הממצאים של הדוח.

אלי אלאלוף: ברשותך, היות ולא הוכנתי, כפי שאמר סגן השר, אני אגיב תגובה ספונטנית אישית.

אלי אלאלוף: אני חושב שעמדתך נכונה.

אלי אלאלוף: אם עובר חוק, במיוחד להצלת נפשות – ולא מדובר רק באסירים ביטחוניים או אסירים אחרים – כל אדם, תפקידנו כיהודים ובוודאי כרופאים, זה להציל אותו בכל מקרה.

אלי אלאלוף: לכן אני מצטרף להבהרה שלך, אדוני סגן השר.

אלי אלאלוף: אני חושב שזה רחוק יותר מרק הביטוי של יושב-ראש הסתדרות הרופאים שאומר: אני מתנגד לשיטה או לטיפול.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, אני גם רוצה להצטרף לשניכם ולומר שאני בא עכשיו מוועדת החינוך.

ישראל אייכלר: גם שם יש אותה תופעה: דיברנו על זה שיש אנשים שאומרים שאם השרה רגב תעשה כך וכך, אנחנו נקרא לה עדר בהמות, לה ולמיליון אנשים שהצביעו בשביל המפלגה הזאת.

ישראל אייכלר: יש כאן תופעה מעניינת: כשאזרח רגיל רוצה להגיד איזו דעה, אומרים לו: אדוני, שלטון החוק, חוק, חוק, חוק, 24 שעות ביממה זה החוק.

ישראל אייכלר: למה?

ישראל אייכלר: כי אלמלא מוראה של מלכות, איש רעהו חיים בלעו – אם אין חוק, אז כל אחד יעשה מה שהוא רוצה.

ישראל אייכלר: אבל כשמגיעים לנושאים שלא מוצאים חן בעיני אותה אליטה, כמו מה שהזכיר פה סגן השר - - -

אלי אלאלוף: למה אתה קורא לה אליטה?

אלי אלאלוף: אנחנו אליטה, הם בררה, אולי.

ישראל אייכלר: אתה צודק, אני מסכים.

ישראל אייכלר: כשאומרים אליטה, אומרים את זה במירכאות.

ישראל אייכלר: אגב, מבחינה לשונית אטימולוגית אני לא עוד לא יודע למה נכנסת האות אל"ף.

ישראל אייכלר: אני יודע ש"עליונות" זה באות עי"ן.

ישראל אייכלר: אני לא יודע איך האליטה הפכה לאל"ף.

ישראל אייכלר: אבל אנחנו עִלִּית בעי"ן והם אליטה באל"ף.

ישראל אייכלר: בכל אופן, עצם עובדה שיושב-ראש הסתדרות רפואית יכול לומר בפומבי שהוא יורה לא לקיים את החוק – אם הוא היה אזרח רגיל שבא למס הכנסה ואומר: אני לא רוצה לשלם מס כי אני לא רוצה לקיים את החוק – מיד הוא היה מוצא את עצמו נקנס.

ישראל אייכלר: לכן אני מצטרף לדבריכם שמקומם לא יכירנו במדינה נורמלית, בשום מדינה בעולם, בוודאי לא איש שמייצג את הסתדרות הרופאים שמייצגת את הרופאים בישראל.

ישראל אייכלר: נתנה רשות לרופא לרפא אבל לא נתנה לו רשות להביע דעות פוליטיות.

אלי אלאלוף: עובר על החוק.

ישראל אייכלר: עובר על החוק.

ישראל אייכלר: תודה רבה.

אלי אלאלוף: בבקשה, מר גבע.

<חיים גבע-הספיל: בוקר טוב.

<חיים גבע-הספיל: אני אציג נושאים מרכזיים מתוך הדוח.

<חיים גבע-הספיל: מאז 2001, על פי חוק, הדוח הזה נועד לתת לרשות המחוקקת לעשות איזושהי ביקרות ואיזוהי בקרה.

<חיים גבע-הספיל: משרד הבריאות מגיש את הדוח פעם בשנה.

<חיים גבע-הספיל: נכון להיום, זו תמונת המצב המעודכנת ביותר שיש לנו על נושא העישון בישראל.

<חיים גבע-הספיל: "יום ללא עישון" מתקיים כל שנה ב-31 במאי.

<חיים גבע-הספיל: הנושא השנה היה "המלחמה בסחר לא חוקי בטבק".

<חיים גבע-הספיל: מדינת ישראל היא מהראשונות יחסית בעולם שהצטרפו לפרוטוקול הזה של מלחמה בסחר לא חוקי בטבק שהוא חלק בלתי נפרד מהמאבק בעישון.

<חיים גבע-הספיל: אנחנו עדיין צריכים לאשרר את האמנה הזאת, אבל נדרשת עבודת חקיקה לא קטנה.

<חיים גבע-הספיל: שותפים למהלך הזה, בנוסף למשרד הבריאות, גם משרד האוצר, רשות המיסים והרשות להלבנת הון ומשרד המשפטים ושמטרת ישראל ומשרד החוץ.

<חיים גבע-הספיל: הטבק הלא-חוקי הוא אמצעי שמממן ארגוני טרור, מממן ארגוני פשיעה.

<חיים גבע-הספיל: הוא פוגע במאמצים של המדינה לצמצם את העישון, הוא פוגע בהכנסות המדינה ממסים.

<חיים גבע-הספיל: זו פשיעה בינלאומית כל הנושא הזה ואנחנו חלק מהמאבק בו.

<חיים גבע-הספיל: אני רוצה לתת תמונת הבנה כללית על מה זה בכלל נושא העישון ולמה כל-כך - - -

יעקב ליצמן: חיים, אני רוצה שתתייחס לגבי מכונות עישון שהסרנו מליד בתי ספר, משם.

יעקב ליצמן: תיגע בזה.

<חיים גבע-הספיל: אני אגע בזה.

<חיים גבע-הספיל: צריך להבין שנושא העישון בכלל או שוק העישון הוא שוק מיוחד מאוד ואין שום שוק דומה לו מאף בחינה בכלל במשק.

<חיים גבע-הספיל: לכן, הרגולציה, שלפעמים נראית די חמורה, היא מחויבת בעניין הזה.

<חיים גבע-הספיל: כשיש שוק לא תקין או כשל שוק – מתערבים בשוק.

<חיים גבע-הספיל: מוצרי הטבק הם מכלול של שני מרכיבים: מרכיב אחד הוא סם ממכר, ממכר מאוד, שנקרא ניקוטין, שהוא אחראי לחלק מההתמכרות, להתמכרות הפיזיולוגית לאותו סם.

<חיים גבע-הספיל: בנוסף יש ההתנהגות עצמה של העישון שגם היא הופכת להיות חלק מההתמכרות ההתנהגותית, הפסיכולוגית.

ישראל אייכלר: אתה קורא לזה סם?

<חיים גבע-הספיל: זה סם.

<חיים גבע-הספיל: סם מסוכן וממכר.

<חיים גבע-הספיל: הוא לא בפקודת הסמים המסוכנים אבל הוא סם לכל דבר.

<חיים גבע-הספיל: סם ממכר, מהיותר ממכרים שיש.

<חיים גבע-הספיל: המרכיב השני בסיגריות זה בעצם תערובת של קרוב ל-7,000 חומרים: 350 מהם מסוכנים, 70 מהם מוכחים כחומרים מסרטנים בבני אדם.

<חיים גבע-הספיל: השילוב הזה של סם ממכר יחד עם כל התערובת המסוכנת זה המוצר המאוד-מאוד בעייתי הזה.

<חיים גבע-הספיל: אין בשוק אף חברה שמוכרת איזשהו מוצר לצריכה שיש לו ריח לו תקין או טעם לא תקין, שלא לדבר על מוצר מקולקל.

<חיים גבע-הספיל: היא תוציא הודעה לתקשורת, יורידו את זה מהמדפים.

<חיים גבע-הספיל: פה אנחנו מדברים על מוצר שיהרוג חצי מאלה שמשתמשים בו, אם ישתמשו בו לפי ההוראות: ידליקו ויעשנו.

<חיים גבע-הספיל: המעשנים עצמם – בישראל האוכלוסייה של המעשנים מונה כמיליון איש, בסביבות 19-18 אחוז מהאוכלוסייה.

<חיים גבע-הספיל: משקי הבית בישראל הוציאו על העישון מעל 8 מיליארד שקלים בשנת 2014.

<חיים גבע-הספיל: זה בערך פי 8 או יותר ממה שהוציאו על מוצרים אחרים.

<חיים גבע-הספיל: לדוגמה, על דגני הבוקר הוציאו 600 מיליון שקל; כל שוק החלב, כולל הגבינות והמעדנים, הוא 7.5 מיליארד.

<חיים גבע-הספיל: את הסכום הזה מוציאים משקי הבית, רק אותם 20% מהאוכלוסייה.

<חיים גבע-הספיל: אנחנו מדברים פה על אוכלוסיית מעשנים, אנשים שיש להם פחות כסף, פחות הכנסה ופחות השכלה והם אלה שמוציאים סכומים על משהו שללא ספק – זה מוכח במחקרים בעולם – פוגע לא רק בביטחון התזונתי ובבריאות, זה מעודד את הפערים באוכלוסייה, את הפערים בבריאות, את הפערים בין הפריפריה למרכז וכל מה שמתקשר לעישון.

<חיים גבע-הספיל: אנחנו יודעים שרוב המעשנים רוצים להפסיק לעשן.

<חיים גבע-הספיל: כל פעם מחקרים משתנים: בעולם זה בסדר גודל של קרוב ל-70%.

<חיים גבע-הספיל: המומחים יגידו לך שאין מעשן שלא היה רוצה להיגמל.

<חיים גבע-הספיל: גם בקרב היהודים וגם בקרב הערבים יש את הרצון לגמילה, זה לא משהו שמיוחד למגזר מסוים.

<חיים גבע-הספיל: המעשנים היו רוצים להיגמל אבל זו התמכרות קשה, קשה להיגמל.

<חיים גבע-הספיל: רובם הגדול ניסה מספר פעמים להפסיק לעשן אבל בגלל שזו התמכרות קשה, הרבה נכשלים בדרך, חלקם מרימים ידיים ונשארים ככה במצב הקבוע הזה של מעשנים ולא מנסים יותר.

<חיים גבע-הספיל: עוד משהו מיוחד לישראל זה מתי התחילו לעשן.

<חיים גבע-הספיל: בעולם, קרוב ל-90% התחילו לעשן לפני גיל 18 ועד גיל 25 זה כמעט 99% מהאנשים.

<חיים גבע-הספיל: לא מתחילים לעשן בגיל מבוגר.

<חיים גבע-הספיל: בדרך כלל מתחילים בגיל צעיר יותר ואז נעשית ההתמכרות ואתה משלם על זה לאורך כל החיים.

<חיים גבע-הספיל: בישראל רק חצי התחילו לעשן בגיל 18 ועוד חצי מהמעשנים מתחילים לעשן במהלך הצבא והלימודים כשהם עדיין צעירים.

<חיים גבע-הספיל: לכן ההגבלה הזו שאנחנו תמיד מתייחסים אליה, מה שהילדים מבית הספר אמרו קודם, להעלות את גיל מכירת הסיגריות.

<חיים גבע-הספיל: המגמה בארצות הברית היום היא להעלות את הגיל ל-21 ולא להישאר ב-18.

<חיים גבע-הספיל: כשאתה מעלה את גיל המכירה ל-21, אז אותם נערים בני 18-17-16-15, אין לידם מישהו שיכול לקנות להם סיגריות כי תמיד יהיה מישהו בן 18 בכיתה או קרוב לזה, אז באותה שכבת גיל הוא משיג לכולם סיגריות.

<חיים גבע-הספיל: כשאתה מעלה את זה לגיל 21, אין בחברה הזאת של הצעירים, של הנוער, מי שיקנה להם סיגריות.

<חיים גבע-הספיל: אין לידם בני 21, זו שכבת גיל שונה, זו תרבות אחרת.

<חיים גבע-הספיל: זה ממש פער.

אלי אלאלוף: אז מתחילים הדילרים הקטנים.

<חיים גבע-הספיל: יכול להיות שתמיד יש שוק אפור, אבל המחקרים מראים את היעילות.

<חיים גבע-הספיל: מראים חד-משמעית שיש יתרון גדול מאוד בהעלאת הגיל ל-21.

<חיים גבע-הספיל: מבחינת תוצאות העישון, כמו שאמרתי, חצי מהמעשנים ימותו כתוצאה מהעישון הזה.

<חיים גבע-הספיל: הם יפסידו בממוצע 10 שנים מהחיים שלהם, ואלה שלא ימותו יהיו חולים מהעישון במחלות כאלה ואחרות.

ישראל אייכלר: איך אתה מסביר שמאות שנים – האם בדקתם את זה בכלל – מאות שנים אנשים עישנו לכל אורך חייהם.

ישראל אייכלר: האם אתה רואה איזה הבדל בין התמותה של אותם אנשים שמעשנים לאנשים שלא מעשנים.

<חיים גבע-הספיל: תמיד אנשים חלו ותמיד אנשים מתו.

<חיים גבע-הספיל: היום, תוחלת החיים שלנו היא ארוכה לאין שיעור לעומת מה שהיה פעם.

<חיים גבע-הספיל: אני יכול להגיד לך שמאז שהעישון נכנס בצורה מסחרית, המכונות האוטומטיות לגלגול סיגריות והכול, אנחנו רואים משנות ה-30' של המאה הקודמת שככול שהייתה עלייה בעישון כך התחילה פתאום – סרטן הריאות היה נדיר, כמעט ואנשים לא חלו בסרטן ריאות.

<חיים גבע-הספיל: זו מחלה שהגיעה יחד עם הסיגריות, כשהסיגריות התחילו לרדת – סרטן הריאות מתחיל לרדת.

<חיים גבע-הספיל: ככה אנחנו רואים את המספרים בארצות הברית ומדינות אחרות.

<חיים גבע-הספיל: יש קשר מאוד ברור.

יעקב ליצמן: מה ההשוואה של הסביבה של המעשן מול - - -

אלי אלאלוף: 8,000.

<חיים גבע-הספיל: אנחנו מדברים על קרוב ל-8,000 איש שנפטרים מעישון, מהם כ-800 מתו מעישון כפוי.

<חיים גבע-הספיל: הם לא עישנו בעצמם אלא נחשפו לעשן סיגריות של אחרים.

<חיים גבע-הספיל: אני לא מדבר על חשיפה מזדמנת אלא על חשיפה משמעותית.

יעקב ליצמן: רציתי שתסביר את ההשפעה, כמה צריך לשהות לידו.

<חיים גבע-הספיל: קשה לכמת, זה לא משהו שניתן לכמת אותו כל-כך.

<חיים גבע-הספיל: בגדול, כל שאיפה של סיגריה מכניסה חומרים מסרטנים.

<חיים גבע-הספיל: זה לא משנה מי מחזיק את העשן - - -

ישראל אייכלר: אבל מישהו אמר לי שכשאתה עובר ליד אוטובוס ואתה מכניס את הפיח של האגזוז שלו, זה פי כמה מעשרות סיגריות.

<חיים גבע-הספיל: אני מסכים לחלוטין אם היה אוטובוס בתוך חדר, זו באמת הייתה בעיה.

<חיים גבע-הספיל: היום אין אוטובוסים בחדרים, יש סיגריות בחדרים.

ישראל אייכלר: ברחוב זה לא כך?

<חיים גבע-הספיל: ברחוב יש גם חשיפה לעשן היום, את זה משרד התחבורה יכול להגיד.

<חיים גבע-הספיל: אבל היום התקן של האוטובוסים, יורו 5 והדלק היום נטול עופרת והמנועים יותר משוכללים.

<חיים גבע-הספיל: יש מחקרים שעשו את ההשוואה הזאת בין מנועים, מנוע דיזל אפילו, לסיגריות.

<חיים גבע-הספיל: הרבה יותר מסוכן להיות מעשן מאשר למשל לעבוד בכביש אגרה בתור גובה כסף בכניסה לכביש עם כל העשן.

אלי אלאלוף: בשבועות האחרונים, בעיקר בצרפת, נלחמים להפסיק לעשן בפארקים של ילדים, איפה שילדים מסתובבים.

אלי אלאלוף: שם מתחיל כחוק – לא המלצה – חוק עם אכיפה שאסור לעשן בתוך הפארקים.

אלי אלאלוף: רק שנבין, בסביבה הפתוחה, הירוקה יחסית והיפה.

ישראל אייכלר: מישהו אמר לי פעם: אתה יכול לשמור את עצמך מסיגריות כל החיים ולעבור יום אחד ליד אוטובוסים ברחוב סואן ועישנת הכול.

ישראל אייכלר: יכול להיות שאנחנו מתעסקים בקטנות?

<שוש גן-נוי: זה לא נכון, זה לא נכון.

<שוש גן-נוי: החשיפה לעשן הסביבתי לא שהיא לא מסוכנת אבל הסיכון שלה בגרימת מחלות סרטן היא הרבה יותר נמוך.

<שוש גן-נוי: מרבית התחלואה מסרטן ריאות ואחרים זה כתוצאה מעישון סיגריות.

<שוש גן-נוי: לחשיפה הסביבתית יש סיכון אבל הוא פחות.

<שוש גן-נוי: גם המעשן מכניס את זה ישירות לריאות, שואף והורס את ריסיות הריאה שמנקות, ואז כשהמעשן חשוף גם לעשן של האוטובוסים אז הנזק שלו עוד יותר חמור.

<איתמר גרוטו: גם זיהום אוויר וגם סיגריות, שניהם מזיקים אבל אנחנו יודעים את היחס.

<איתמר גרוטו: זאת אומרת, הסיכון בעישון הוא פי 10, חשיפה לזיהום אוויר מגדילה בין 16 ל-20 אחוז את הסיכון.

<איתמר גרוטו: לגבי משך החשיפה, אנחנו אומרים שאפילו עישון של סיגריה אחת יכול לגרום לסרטן כי זה תהליך שקרה פעם אחת בגוף.

<איתמר גרוטו: כמובן שזה עניין הסתברותי: ככל שמעשנים יותר ושנחשפים יותר אז כך הסיכון הולך וגובר.

<גבריאל איזביצקי: אני רופא ריאות, מנהל מכון הריאות בשערי צדק.

<גבריאל איזביצקי: רציתי לענות לשתי הערות או שאלות של חבר הכנסת אייכלר ושל סגן השר.

<גבריאל איזביצקי: המחקרים הרפואיים מראים שעישון קבוע מקטין בממוצע את תוחלת החיים ב-10 שנים.

<גבריאל איזביצקי: זאת אומרת מי שמעשן חי 10 שנים פחות.

<גבריאל איזביצקי: צריך להבין שזה לא רק מחלות ריאתיות, לא רק סרטן ריאות שהיא מחלה שכמעט הייתה נעלמת מהעולם אם לא היו מעשנים, זה גורם גם למחלות לב, זה גורם גם לשבץ מוחי, זה גורם למחלות של כלי הדם, זה גורם לסרטן באיברים מרוחקים כמו כיס השתן שאין לו שום קשר לכאורה עם הריאות.

<גבריאל איזביצקי: מה שמגדירים כעישון פסיבי – בדוח ראיתי שיש 700 אנשים הרוגים, לא רק 8,000 הרוגים מעישון כל שנה, גם 700 מעישון פסיבי – אלה אנשים שחיים או עובדים עם אנשים אחרים ובאופן קבוע הם מעשנים פסיביים.

<גבריאל איזביצקי: לעבור ליד מעשן באופן חד-פעמי לכמה שניות זה לא מזיק אבל עישון פסיבי ממושך, בעיקר במקומות סגורים, מזיק מאוד.

<חיים גבע-הספיל: מבחינת עלויות העישון: ממחקר שהתפרסם בשנה שעברה ההערכה היא שהעלויות הישירות והעקיפות של מערכת הבריאות הן בסדר גודל של 1.7 מיליארד.

<חיים גבע-הספיל: לזה אפשר להוסיף עוד עלויות, כמובן את התמותה ואובדן ההכנסה כתוצאה מהאנשים שנפטרו.

<חיים גבע-הספיל: ההערכות הן שהעישון גורע מקופת המדינה בערך 1.5% מהתוצר הלאומי הגולמי.

<חיים גבע-הספיל: מבחינת ימי אשפוז: 370 אלף ימי אשפוז במערכת הבריאות בגלל העישון.

<חיים גבע-הספיל: זה גם קשור מאוד לנזקים של העישון.

<חיים גבע-הספיל: תעשיית הטבק מכירה את הנתונים האלה.

<חיים גבע-הספיל: כשתובעים אותה בבית המשפט, הטענה הידועה שלה היא שאין מעשן שלא יודע מה עושים הנזקים ולמה באים אליה.

<חיים גבע-הספיל: אבל התעשייה עצמה לא מושכת את המוצר הזה מהשוק, היא תמשיך למכור.

<חיים גבע-הספיל: לא רק זה, היא גם תמשיך לעודד אותו ולפרסם אותו.

<חיים גבע-הספיל: אנחנו מדברים על תעשייה שהיום רובה היא תעשייה בינלאומית.

<חיים גבע-הספיל: גם בארץ קרוב ל-90% מהשוק זה החברות הבינלאומיות, או פיליפ מוריס או חברה אחרת שמייצגת את שני ענקי הסיגריות האחרים.

<חיים גבע-הספיל: יש גם תעשייה מקומית קטנה שפעם הייתה מונופול והיום היא כבר בערך 13% מהשוק.

<חיים גבע-הספיל: דובק.

<חיים גבע-הספיל: היום יש אמנה בינלאומית של מדינות שחתומות על אותה אמנה – כ-180 מדינות – שמגדירה את הצעדים, האסטרטגיות ואת החקיקה שצריך לעשות כדי להילחם בצורה יעילה בעישון.

<חיים גבע-הספיל: לא צריך להמציא מחדש את הגלגל – אנחנו יודעים מה עובד ומה נכון.

<חיים גבע-הספיל: כל אותן מדינות משתדלות ליישם עד כמה שניתן וגם אנחנו רוצים מאוד ליישם את כל ההנחיות שבאמנה.

<חיים גבע-הספיל: לגבי שעורי העישון בישראל: כמו שסגן השר אמר, יש הבדל בין גברים לנשים ובין יהודים לערבים.

<חיים גבע-הספיל: בשנתיים-שלוש האחרונות השקענו תקציבים לא קטנים במחקרי עומק להבין את העישון בחברה הערבית כדי לדעת לטפל באופן ספציפי באותה בעיה של עישון, בעיקר בקרב גברים ערביים.

<חיים גבע-הספיל: בתקופה הקרובה נשב - - -

אלי אלאלוף: צריך מחקר בשביל זה?

<חיים גבע-הספיל: צריך מחקר.

<חיים גבע-הספיל: יש דברים שנראים ברורים על פני השטח.

<חיים גבע-הספיל: את שעורי העישון אנחנו רואים, השאלה היא למה.

אלי אלאלוף: צריך כסף לטיפול, אם נשקיע יותר מדי במחקר - - -

<חיים גבע-הספיל: לצערי, זה לא.

<חיים גבע-הספיל: שירותי הבריאות ניתנים לכל האזרחים.

אלי אלאלוף: אמרתי את זה מפני שיש הרגשה שהכול חייב להיות במחקר.

אלי אלאלוף: אני אומר שזה בסדר וטוב - -

<חיים גבע-הספיל: אני מבין מה אתה אומר.

אלי אלאלוף: - - ליד הפרופסורים אני לא אסתור את דבריהם, אבל החלק המעשי לא פחות חשוב.

<חיים גבע-הספיל: שירותי הבריאות ניתנים לכל האוכלוסייה, גם לאוכלוסייה הערבית, אבל אצל היהודים זה עובד יותר.

אלי אלאלוף: היחידה למאבק לא קמה אצלכם במשרד הבריאות.

<חיים גבע-הספיל: אין לי תשובה.

אלי אלאלוף: בואו נראה מה עדיף ממה:

אלי אלאלוף: תקציב להפעלה ולפעולה או תקציב - - -

<חיים גבע-הספיל: אני לא אתווכח.

<חיים גבע-הספיל: בכל אופן, בהשוואה לעולם, בקרב גברים אנחנו עדיין מתחת לממוצע וזה יחסית גבוה בגלל שעורי עישון גדולים מאוד-מאוד בקרב הערבים.

<חיים גבע-הספיל: אצל הנשים אנחנו הרבה יותר נמוכים.

<חיים גבע-הספיל: מבחינת בני נוער: בתוך חודש-חודשיים יהיו לנו נתונים מעודכנים לשנת 2014 ואני אשמח אם הוועדה תזמין אותנו להשלים את הנושא הזה של עישון בבני נוער ולתת יותר במה למערכת החינוך, נוער ועישון.

<חיים גבע-הספיל: מהנתונים האחרונים אנחנו יודעים שההתנסות ירדה גם בסיגריות וגם בנרגילות.

<חיים גבע-הספיל: אנחנו נדע בקרוב אם המגמה ממשיכה.

אלי אלאלוף: סליחה, ברשותך.

אלי אלאלוף: יש לנו כבוד היום שמנכ"ל הכנסת, רונן פלוט, מצטרף אלינו.

<רונן פלוט: שלום, אדוני.

אלי אלאלוף: תודה, רונן, שבאת.

<חיים גבע-הספיל: לגבי עישון בצבא:

<חיים גבע-הספיל: הצבא מעביר לנו נתונים בדרך כלל אחת לשנה.

<חיים גבע-הספיל: בשנתיים האחרונות לא קיבלנו נתונים מעודכנים, לכן אנחנו יודעים על שנת 2012.

<חיים גבע-הספיל: בשונה משעורי עישון נמוכים ואפילו נמוכים מאוד יחסית לעולם בקרב בני נוער, כשמגיעים לצבא, פתאום שעורי העישון מגיעים לרבע ואפילו לשליש מקרב המתגייסים.

<חיים גבע-הספיל: זאת אומרת, במהלך אותה תקופה בתיכון אנחנו יודעים שגיל 17 הוא הגיל שבו הסיכון להתחיל לעשן הוא הכי גדול.

<חיים גבע-הספיל: בישראל, ככל הנראה, התחלת העישון היא בעיקר בגיל 15.5 אצל הבנים, 16 אצל הבנות, ולכן אנחנו צריכים להתכוון לגילאים האלה לא פחות מדברים אחרים.

<חיים גבע-הספיל: בשחרור מהצבא אנחנו לא רואים עלייה, אולי אפילו יש ירידה בקרב המשתחררים.

<חיים גבע-הספיל: נעשית הרבה פעילות בצבא.

<חיים גבע-הספיל: יש פה את מי שיכול להסביר על הפעילות בצבא.

<חיים גבע-הספיל: אחד האמצעים היעילים ביותר למלחמה בעישון זה המיסים.

<חיים גבע-הספיל: מיסים זה משהו פרוגרסיבי למאבק בעישון – לא רגרסיבי אלא פרוגרסיבי – אנחנו יכולים לראות שבשנים האחרונות, ככל שהעלינו יותר מיסים, מי שהוציא הכי פחות על סיגריות או יותר נכון הכי נהנה מהמיסים מהבחינה שהוא הוציא פחות על צריכת סיגריות בגלל שהמחיר עלה, זה דווקא החמישונים התחתונים כי ההוצאה על העישון הופכת להיות כל כך גבוהה שהם פשוט לא יכולים להרשות לעצמם.

<חיים גבע-הספיל: אנחנו רואים גם בעולם ש-20% ואפילו יותר.

<חיים גבע-הספיל: בעשירון התחתון, 17% מההכנסה החודשית נטו הולכת על סיגריות.

<חיים גבע-הספיל: אין שם כסף.

<חיים גבע-הספיל: זה האל"ף-בי"ת של הביטחון התזונתי, חינוך, צמצום פערים – הסיגריות לוקחות תקציבים שפשוט אין איך להגדיר את זה.

אלי אלאלוף: מה עושה משרד הבריאות?

<חיים גבע-הספיל: נושא הגמילה מעישון: כבר ב-2010 משרד הבריאות הכניס לסל שירותי הבריאות את הגמילה מעישון ומאז ניתנות סדנאות גמילה מעישון ללא לעלות לכל מעשן שרוצה להיגמל.

<חיים גבע-הספיל: בנוסף הוא מקבל סבסוד של תרופות המרשם.

<חיים גבע-הספיל: ב-2011 הייתה עוד הרחבה לעוד תחליפי ניקוטין, שזה אמצעי נוסף שגם מצטרף למאמצים האלה.

אלי אלאלוף: אצלי יש עיקרון: מה שאתה מקבל חינם זה לא שווה.

אלי אלאלוף: אני לא מדבר על התרופות, אני מדבר על הסדנאות.

<שוש גן-נוי: יש תוצאות טובות מאוד.

<חיים גבע-הספיל: קופות החולים כאן, אבל אני יכול להראות לך את המספרים שב-2010, כשזה נכנס לסל התרופות, השתמשו בזה 6,000 אנשים בשנה וזה תוקצב בערך 1,000 שקל לאדם, זה בערך התקציב.

<חיים גבע-הספיל: רק בשנה הראשונה זה היה כמעט 12,000 וזה עלה ל-19, ל-25.

<חיים גבע-הספיל: היום אנחנו על כמעט 27,000 איש שמגיעים כל שנה לקופות החולים בניסיון להיגמל מעישון.

<חיים גבע-הספיל: זה עדיין אחוז קטן מסך המעשנים וצריך לעשות יותר כדי לעודד אותם לבוא ולהיגמל.

<חיים גבע-הספיל: אבל זה לא משנה מה התקציב – כל מעשן שיגיע לקופת החולים יוכל לקבל סדנה ותרופות ועזרה בגמלה מעישון.

אלי אלאלוף: אין מגבלה תקציבית לזה?

<חיים גבע-הספיל: אין מגבלה תקציבית.

<חיים גבע-הספיל: הקופה מחויבת לתת ברגע שזה בסל.

<חיים גבע-הספיל: התקציב שניתן במקור הוא לא רלוונטי לצורך העניין.

<שוש גן-נוי: הוא רלוונטי - - -

<חיים גבע-הספיל: אחת הבעיות הכי גדולות שלנו בעניין היא שלא משנה כמה אנחנו - - -

אלי אלאלוף: למה כל כך יקר?

אלי אלאלוף: למה 1,000 שקל לאיש?

<חיים גבע-הספיל: התרופה היא תרופת פטנט ועדיין יקרה.

<חיים גבע-הספיל: זה סדנה ותרופה – זה השילוב.

אלי אלאלוף: בשביל להרזות זה רק 200 שקל.

<חיים גבע-הספיל: האויב הגדול שלנו כאן, למרות שהצדק אתנו, זה תעשיית הסיגריות: היא השקיעה ב-2013 – זה הנתון האחרון שיש לנו – 57 מיליון שקלים, לפי דיווחים שהם מעבירים לשר הבריאות מדי שנה על ההוצאות שלהם על פרסומות וקידום מכירות.

<חיים גבע-הספיל: 57 מיליון שקלים בפרסומות, קידום מכירות ודיוור ישיר לפגוע במאמצים שלנו להפחית את העישון.

<חיים גבע-הספיל: לתעשייה יש חלק נכבד מאוד בתמונת המצב ובהפרעה למשרד הבריאות.

<חיים גבע-הספיל: אני יכול לתת לך כל מיני דוגמאות, למשל: בכל פיצוציה תראה שהסיגריות במקום בולט ליד ממתקים וליד צעצועים וזה חלק מהפרסומות שהם עושים, וזו פעילות של חברת סיגריות ביריד משתחררים מהצבא, יש להם פעילות בימי הסטודנטים, מתחמי VIP רק למעשנים, להציג את העישון כמשהו מקורי.

אלי אלאלוף: האם יש צורך או אפשרות לתקן את החוק כדי לאסור את זה?

<חיים גבע-הספיל: הייתה חקיקה של משרד הבריאות לאסור את הפרסומות, על זה סגן השר דיבר בהתחלה, לא רק אלה, גם בעיתונים ובכלל.

<חיים גבע-הספיל: החקיקה נפלה עם - - -

יעקב ליצמן: נפלה בקדנציה הקודמת.

יעקב ליצמן: אני תכוון לחדש את זה בצורה אחרת.

<חיים גבע-הספיל: היא כבר עברה רציפות פעם אחת ואנחנו נצטרך להגיש אותה מחדש.

אלי אלאלוף: אני אגיד את זה בצורה ברורה: אנו מבקשים מסגן השר לחדש את החקיקה הנדרשת לאסור את כל נושא הפרסום.

אלי אלאלוף: דבר שני, להוסיף בנושא הפרסום, יש תחום אחד שחמק מכם, שברח לכם: זה כל הרשתות החברתיות.

אלי אלאלוף: שם צריך להשמיע, יחסית מעט כסף והתוצאה, אומרים, בעלת השפעה לא קטנה.

<חיים גבע-הספיל: התעשייה נמצאת שם.

<חיים גבע-הספיל: אני אתן דוגמה לעוד בעיה שאולי לא הייתה בחוק אבל היא בעיה: "האח הגדול" והצגת העישון בתכניות כאלה.

<חיים גבע-הספיל: לא מזמן הסתיימה הסדרה "מד מן" שרצה כמה עונות, זו תכנית טלוויזיה, אי אפשר להגיד שזה פרסומת לסיגריות אבל המכירות של המותג הזה עלו מ-22 ל-33 מיליארד חפיסות בשנה.

<חיים גבע-הספיל: זאת אומרת, הם הכפילו בקרוב ל-40% את המכירות של אותו מותג.

<חיים גבע-הספיל: זה חלק מהבעיה של הצגת העישון בטלוויזיה, בטח בסדרה, בטח כשזה קורץ לאוכלוסייה.

<חיים גבע-הספיל: אנחנו רואים את זה גם ב"אח הגדול".

<חיים גבע-הספיל: בעיה חדשה שאנחנו מתמודדים אתה והיא תגיע לחקיקה, אני מעריך, בקרוב, זה הנושא של סיגריה אלקטרונית.

אלי אלאלוף: מה המועדים?

אלי אלאלוף: אפשר גם את זה - - -

<חיים גבע-הספיל: רק התחלנו, זה תלוי בסגן השר.

<חיים גבע-הספיל: נקבעה ישיבה אל סגן השר בנושא.

יעקב ליצמן: יש לי גם תקציב.

אלי אלאלוף: אם צריך חבר כנסת מתנדב, אני מתנדב.

<חיים גבע-הספיל: נקבעה ישיבה לעוד שבועיים אצל סגן השר בנושא הזה.

<חיים גבע-הספיל: סיגריות אלקטרוניות זה מוצר חדש שמחליף את הנייר והטבק.

<חיים גבע-הספיל: זה מוצר אלקטרוני עם סוללה ומנוע שמכניסים לתוכו כל מיני חומרים.

<חיים גבע-הספיל: הדור המתקדם היום עם נגן ואתה יכול לשמוע שירים ולדבר עם זה ויש לך אפליקציה שמלווה את העישון הזה.

<חיים גבע-הספיל: זה הופך להיות גאג'ט אלקטרוני והמספרים מדהימים.

יעקב ליצמן: המשרד עדיין מגבש עמדה.

<חיים גבע-הספיל: נקבעה ישיבה לעוד שבועיים, אז נגבש את העמדה ונתקדם עם החקיקה המתאימה.

נורית קורן: יש אתו בעיות או שהוא בסדר?

<חיים גבע-הספיל: יש הרבה מאוד בעיות.

<חיים גבע-הספיל: אני אראה מספרים: בקרב הנוער בארצות הברית, שעור מעשני הסיגרים זה בערך מיליון, הסיגריות 1.6, נרגילה 1.6 וסיגריות אלקטרוניות זה כבר 2.4.

<חיים גבע-הספיל: זו עלייה של 800% בעישון סיגריות אלקטרוניות על ידי בני נוער רק בארצות הברית.

<חיים גבע-הספיל: היום אין על זה שום רגולציה.

<חיים גבע-הספיל: משרד הבריאות קבע רגולציה אבל הם פנו לבג"ץ ובטלו את האפשרות הזאת.

<חיים גבע-הספיל: אנחנו צריכים לקדם חקיקה.

<חיים גבע-הספיל: כל תוספות הטעם האלה שנראות תמימות ומושכות בני נוער, היה לנו מקרה של ילד קטן בירושלים שלפני שנתיים בלע את זה – זו פשוט סכנה חדשה לבריאות הציבור.

<חיים גבע-הספיל: היום יש גם נרגילה אלקטרונית.

<חיים גבע-הספיל: זאת אומרת הם כבר עוזבים את העשן ואת האש ועוברים למוצרים החדשים.

<חיים גבע-הספיל: ההערכות בעלם הן שמוצר הזה יחליף את הטבק.

<חיים גבע-הספיל: אם אנחנו לא נתמודד אתו היום, אנחנו יכולים להגיע למצב בעייתי חדש.

אלי אלאלוף: אתה יכול לתת לנו עכשיו, כשחבר הכנסת רזבוזוב נכנס לא רק כחבר כנסת אלא כספורטאי ידוע, את ההשפעה של הספורט על העישון.

<חיים גבע-הספיל: העישון כמובן פוגע.

אלי אלאלוף: בזכות הנוכחות שלך, זה טוב - - -

יואל רזבוזוב: יש לי הצעת חוק שהגשתי בכנסת הקודמת ואני אשמח אם תתמוך בה: עישון בגני שעשועים.

אלי אלאלוף: בהחלט.

<חיים גבע-הספיל: אני מסיים.

<חיים גבע-הספיל: אותה יחידה שהוחלט להקים אותה, בגלל עניין של תקנים יש היום שני אנשים במשרד שעוסקים בנושא העישון.

אלי אלאלוף: מה התקן המתוכנן?

<חיים גבע-הספיל: בוועדה הציבורית המליצו על 30 תקנים, אחרי זה הצטמצם ל-10 והיום יש 2.

אלי אלאלוף: אתה פתחת את הדיון בזה שטבק זה סם.

אלי אלאלוף: אי אפשר לעשות פעולה משותפת עם הרשות למלחמה בסמים?

<חיים גבע-הספיל: ההסתדרות הרפואית, כבר ב-99', הגישה עתירה לבג"ץ נגד שר הבריאות וביקשה שהוא יסביר למה הוא לא מכניס את הניקוטין לפקודת הסמים המסוכנים, מה שייתן לו אפשרות לעשות רגולציה.

יעקב ליצמן: הוא לא יכול להגיש בג"ץ כי הוא לא שומר חוק.

<חיים גבע-הספיל: ב-99' היה בג"ץ - - -

אלי אלאלוף: למה אין שילוב של מערכות?

אלי אלאלוף: זה שילוב של תקנים, ההסברה אחידה ואנשים יבינו שסיגריה זה לא פחות חמור.

<חיים גבע-הספיל: השבוע הקימו בכנסת הנוכחית את הוועדה לנגע הסמים והאלכוהול, צריך להפוך את זה לוועדה לנגע הסמים, האלכוהול והטבק ולדון בה גם על עוד - - -

אלי אלאלוף: יהיה גם הטבק?

<חיים גבע-הספיל: אולי.

<חיים גבע-הספיל: אני לא יודע.

<חיים גבע-הספיל: כרגע זה לא.

אלי אלאלוף: אולי זה תפקידנו ללחוץ, וגם אתה.

יעקב ליצמן: כן.

יעקב ליצמן: אני לא בטוח שאני כל כך לחיץ, אבל בסדר.

יעקב ליצמן: היות שלא הספקתי לדון במשרד – לא הגעתי לזה כי יש לי עשרים אלף צרות לפני כן – הלילה היינו בהדסה - - -

אלי אלאלוף: איך היה הטיול, מעניין?

נורית קורן: משהו.

נורית קורן: מדהים ומזעזע ביותר.

יעקב ליצמן: אני אומר שבוא נחכה כמה שבועות, נגבש במשרד.

יעקב ליצמן: אני מבטיח לאדוני שלא אהסס לבוא לוועדה שלך ולפרט איך אנחנו רואים את הדברים.

יעקב ליצמן: צריך קצת זמן לגבש, יש לי דברים לפני כן.

אלי אלאלוף: אני נותן לך את כל הזמן, אבל אני בטוח שאם יהיה לך זה אז גם ההחלטה תהיה נכונה.

אלי אלאלוף: אני יכול להודות לך, חיים?

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: נורית קורן, בבקשה.

נורית קורן: בוקר טוב.

נורית קורן: אני אמנם לא מעשנת ולא יכולה לסבול את הריח.

נורית קורן: במשפחתי היו 3 שעישנו.

נורית קורן: תודה לאל שבעלי סיים עם זה כי אחרת כל הבגדים שלו נשארים למטה עד שהוא מגיע לחדר שינה.

נורית קורן: גם הבנות שלי, כתוצאה מזה שהפכו להיות אימהות, כבר לפני כן הפסיקו לעשן.

נורית קורן: אני מאוד מברכת על זה.

נורית קורן: אני חושבת שיש כאן בעיה רצינית מאוד.

נורית קורן: הקיץ מחיל עכשיו והורים לא מודעים למה שהילדים שלהם עושים בחופשת הקיץ, לאן הם מגיעים.

נורית קורן: בגנים ובכל מיני מסיבות זה נהיה In לעשן נרגילה.

נורית קורן: אני מצטמררת כשאני רואה ילד בן 10 שאבא שלו יושב לידו והוא עם הנרגילה.

נורית קורן: אני לא יכולה לראות את זה.

נורית קורן: אני חושבת שיש כאן לקות רצינית, גם של החוק וגם שלנו כמחנכים, שהדבר הזה מסוכן.

נורית קורן: אין אכיפה – איפה האכיפה של מרד הבריאות?

נורית קורן: איפה פרסומות, גם להורים, לזעזע כמה זה מסוכן.

<קריאה: אין להם כסף, לא נותנים להם.

נורית קורן: אני לא רוצה לשמוע על כסף.

נורית קורן: אנחנו משלמים אחר כך במחלות סרטן ובכל מיני דברים שעולים למערכת פי אלף יותר.

נורית קורן: לצערי, מי שמעשן חושב שמותר לו הכול.

נורית קורן: הייתי בחלוקת תעודות בבינתחומי, היו שם אולי 10,000 איש ונדחקנו להיכנס באיזה שער ומישהי הוציאה סיגריה ועישנה כאילו היא בטבע.

נורית קורן: אמרנו לה: סליחה, איך אפשר?

נורית קורן: אנשים שמעשנים לא מתחשבים באלה שלא מעשנים.

נורית קורן: זה משהו נוראי.

נורית קורן: אי אפשר להסתובב ליד זה.

נורית קורן: אני חושבת שחייבים, גם את הסיגריה החשמלית לאסור לגמרי - -

אלי אלאלוף: היא לא מחשמלת, היא רק אלקטרונית.

נורית קורן: - - וגם את הנרגילות.

נורית קורן: אני חושבת שהנרגילות יותר גרועות מסיגריות.

נורית קורן: אני חושבת שצריך לעשות פעולה רצינית מאוד-מאוד.

נורית קורן: אני רואה ילדים בני 10 ו-12 מעשנים.

נורית קורן: פעם היה קצת פחד שההורה לא יראה, אבל היום אין.

נורית קורן: אין ערכים, אין שום דבר.

נורית קורן: אני מצטערת, משרד הבריאות, אתם הפקידים תגידו לי שאין פקחים, אין כוח.

נורית קורן: יש עכשיו את סגן השר ליצמן, אני חושבת שהוא אדם שומע וקשוב, הגיע הזמן שתיקחו את זה עשרה צעדים קדימה ותגידו: אנחנו עכשיו מחליטים שלא יהיה עישון בבתי הספר בכלל, מי שרוצה – שייצא מבית הספר.

נורית קורן: אני מוכנה לתמוך בזה, אני מאמינה שיהיו פה עוד אנשים.

נורית קורן: אתה לא היית רוצה שילד שלך בגיל 10 יעשן.

נורית קורן: לא היית רוצה.

נורית קורן: אני חושבת שצריך לעשות פרסומת של תינוק מעשן – עזבו את הקטע של האימא שהתינוק שלה מעשן בבטן, תעשו תינוק מעשן, ילד קטן מעשן.

נורית קורן: אני לא חושבת שזה נורמלי.

נורית קורן: היום ההורים רוצים את טובת הילדים, נותנים את האוכל והמזון הכי בריא שיכול להיות, ומאפשרים נרגילה.

נורית קורן: איך אפשר?

נורית קורן: אני מקווה שדווקא לקראת הקיץ, סגן השר ליצמן לעשות אכיפה – אכיפה, אכיפה, אכיפה – לנסות להגיע לגנים הציבוריים כי הם מחששות מטורפות.

נורית קורן: לדעתי זה לא רק מחששה, אחר כך מביאים אלכוהול ואז נהיה כל הוונדליזם וכל הבלגן, זה מצטרף זה לזה.

יעקב ליצמן: האלכוהול היום מאוד יקר.

נורית קורן: זה כבר לא יקר, הם קונים כמה ביחד.

נורית קורן: עדיין קונים.

נורית קורן: אנחנו עוד מעט נתחיל לראות את התופעות.

נורית קורן: אני, כאימא, לא הייתי רוצה לראות את זה.

<איתמר גרוטו: לפי דעתי, משרד הבריאות לבד לא יכול – יש פה את משרד החינוך, יש עוד גופים.

נורית קורן: אין בעיה, אני גם בוועדת החינוך – שם אני אפעל גם לזה.

נורית קורן: בסדר, אבל צריך להתחיל ממשהו.

אלי אלאלוף: תודה, חברת הכנסת נורית קורן.

אלי אלאלוף: יש לנו בעיית זמן – כל מי שרוצה רשות דיבור, אל תחייבו אותי להיות רע: כל שתי דקות עוברת רשות הדיבור למישהו אחר, ברשותכם.

אלי אלאלוף: חבר הכנסת יואל רזבוזוב, בבקשה.

יואל רזבוזוב: כבוד היושב-ראש, כבוד סגן השר, אני שמח שאתם מקיימים את הדיון החשוב הזה.

יואל רזבוזוב: כספורטאי אולימפי לשעבר - - -

אלי אלאלוף: יש דבר כזה?

יואל רזבוזוב: לשעבר.

יואל רזבוזוב: אני עדיין משתדל כשיש דקות פנויות, גם עכשיו, בסביבה הפחות בריאה שאני נמצא, בכל המובנים.

יואל רזבוזוב: יש גם עישון פסיבי – הגשתי הצעת חוק בכנסת הקודמת ואני אשמח מאוד, אדוני יושב-ראש הוועדה וכבמובן גם סגן השר, תתמכו בה.

יואל רזבוזוב: היא על עישון בגני שעשועים.

יואל רזבוזוב: הכנתי אותה יחד עם ההסתדרות הרפואית.

יואל רזבוזוב: יש לי שתי בנות קטנות – בת 7 ובת שנתיים חצי – שגם כשהן זוחלות בגן השעשועים אתה רואה שהן מוצאות בדלי סיגריות.

יואל רזבוזוב: לפי הנתונים שקיבלתי מההסתדרות הרפואית, ב-2012 הגיעו 64 ילדים לבתי חולים עקב בליעה של בדל סיגריה.

יואל רזבוזוב: כמו שצוין לפני כן, מעשנים לא מתחשבים באף אחד, הם עומדים ליד הנדנדה ומעשנים, הרוב אימהות - - -

נורית קורן: יש גם אבות.

אלי אלאלוף: יואל, בלי נדר נתמוך.

יואל רזבוזוב: תודה רבה.

יואל רזבוזוב: אני חושב שזאת הצעת חוק חשובה.

יואל רזבוזוב: תודה.

<גבריאל איזביצקי: אני מציע לשנות את המילים בדוח.

<גבריאל איזביצקי: כתוב: העישון אחראי ל-8,000 מקרי מוות בשנה.

<גבריאל איזביצקי: אין בזה שום מקריות – זה 8,000 הרוגים בשנה.

<גבריאל איזביצקי: יותר הרוגים מכל תאונות הדרכים, כל מקרי ההתאבדות וכל מקרי המוות מאיידס ביחד, אז זה לא מקרי מוות.

<גבריאל איזביצקי: יש חוקים טובים ותמיד אפשר לחוקק עוד ועוד, הבעיה העיקרית היא – אני מצטרף לקריאה של חברת הכנסת – אכיפה.

<גבריאל איזביצקי: במקומות ציבוריים, בבתי חולים, באולמי שמחות מעשנים באין מפריע.

<גבריאל איזביצקי: הדבר השני, לפעול על אלה שעוד לא התחילו, לצערנו הרב זה בית ספר יסודי.

<גבריאל איזביצקי: לכן, הילדים החמודים שהגיעו לפה בהתחלה זה מאוד חשוב.

<גבריאל איזביצקי: יש להרשות לנו כרופאי ריאות, כרופאים כלליים, להגיע אל מוסדות החינוך כבר בבית ספר יסודי על נזקי העישון כדי שלא יתחילו חלילה לעשן ומי שהתחיל, שיפסיק באופן מידי.

<דניאל מרציאנו: אדוני היושב-ראש, היה לי אח, עליו השלום, סעדיה מרציאנו שישב פה ובזמנו ניסה לגבש קבוצות של אנשים כדי לקום על הדבר הזה.

<דניאל מרציאנו: דיבתם פה על נושא העישון, אני חורש את הארץ, מטייל במקומות הרוסים, במבנים נטושים, במקומות של נרקומנים בגנים בכל הארץ.

<דניאל מרציאנו: רבותי, ילדים בני 8 ו-10, יש לכם אחוזים כמה כאלה מעשנים?

נורית קורן: אף אחד לא יודע.

<דניאל מרציאנו: אני יודע.

<דניאל מרציאנו: לצערי הרב, אני מטייל ויודע.

<דניאל מרציאנו: לגבי הנושא השני שדיברתם עליו, האסירים שהם מחבלים שפגעו ביהודים והחליטו לשבות רעב – שביתת רעב היא תוצאה של הוראות שבאות מבחוץ.

<דניאל מרציאנו: לכאלה אלה לא רק שהייתי נותן להם לשבות, אני הייתי עוזר להם לא לאכול.

אלי אלאלוף: לא, לא.

אלי אלאלוף: אני מבקש.

אלי אלאלוף: זה לא המקום, זה לא מתאים.

אלי אלאלוף: רצית לתת לנו דווקא נתון של ילדים צעירים, זה מעניין.

<דניאל מרציאנו: פנימיות, בתי סוהר, הומלסים, נרקומנים – יש לכם אחוזים על האנשים האלה?

<דניאל מרציאנו: זו קבוצה גדולה מאוד.

<דניאל מרציאנו: מדינת ישראל עוד לא יודעת עם מה היא מתעסקת, הומלסים ונרקומנים שנמצאים במבנים בכל הארץ.

<דניאל מרציאנו: מדובר באלפים, מה קורה אתם?

<דניאל מרציאנו: יש מספרים?

<דניאל מרציאנו: במדינת ישראל, כשמביאים שרים, יושבים כולם ומראים לנו אחוזים ומספרים.

<דניאל מרציאנו: חבר'ה, די עם מספרים.

<דניאל מרציאנו: יש פה איזה פרופסור מאוד נחמד – עזבו את המספרים, עם הכמויות האדירות של מתים מסיגריות.

נורית קורן: אני מבקשת מסגן השר, אם אפשר, לנסות שבתכניות ריאליטי ובסרטים שעושים בארץ לא יעשנו בהם.

נורית קורן: זה ממש חשוב.

יעקב ליצמן: אבל קודם כל את צריכה להגיד לי מה זה תכניות ריאליטי.

נורית קורן: יהיו לנו עוד הרבה שעות ביחד.

אלי אלאלוף: חברים, יש שיטה: לא שמענו את מי שאמור לאכוף את החוק וגם את מי שאמור להגיד מה הוא עושה במערכות ובמסגרות שלו.

אלי אלאלוף: תרשו לי לחזור קצת אל מי שאמור להציג את הפעילות שלו ואחר כך נחזור לשאלות.

אלי אלאלוף: הצטרפה אלינו חברת הכנסת יעל גרמן.

אלי אלאלוף: ברשותם, נעבור לנציגת צה"ל, רב-סרן מרינה מלצר.

<מרינה מלצר: שלום ותודה.

<מרינה מלצר: אני אמונה על תחום העישון בצבא, אני ממדור קידום בריאות.

<מרינה מלצר: מה שאנחנו מבצעים בתחום הזה נסמך כמובן על מה שנעשה באזרחות.

<מרינה מלצר: קיימת פקודת מטכ"ל שאוסרת על עישון במקומות ציבורים ובמקומות סגורים.

<מרינה מלצר: כרגע היא נמצאת בשלבי תיקוף.

<מרינה מלצר: יחד עם זאת נעשות סדנאות לגמילה מעישון ללא עלות, גם תרופות המרשם שניתנות כחלק מהסדנה, גם הן ללא עלות.

<מרינה מלצר: כמו כן, אנחנו מבצעים חינוך לבריאות, הסברה גם למשרתים וגם לסגל הרפואי על נזקי העישון, על הכלים שעומדים לרשותנו על מנת לסייע למי שמעוניין להיגמל מעישון.

אלי אלאלוף: אכיפה, עונש, יש פה ושם?

<מרינה מלצר: אין אכיפה.

<מרינה מלצר: זה באחריות מפקד היחידה.

<מרינה מלצר: זה משהו בפער.

אלי אלאלוף: שמעתם?

אלי אלאלוף: שמעתם שפעם מישהו אסר על חייל לצאת בגלל עישון?

<מרינה מלצר: בפועל, יש יחידות שבהן יש אנשים שמסתובבים ומעירים לאחרים לא לעשן אלא רק בפניות עישון מוגדרות.

<מרינה מלצר: אכיפה כמשפט לא מוגדרת כרגע.

אלי אלאלוף: זה לא מוגדר משפטית?

<מרינה מלצר: מוגדרת אכיפה על ידי מפקד היחידה.

אלי אלאלוף: אין שום הגדרה משפטית?

<חיים גבע-הספיל: העברה היא על פקודת מטכ"ל מחייבת.

<מרינה מלצר: יש פקודת מטכ"ל שמגדירה שאכיפת הפקודה הזאת היא באחריות מפקד היחידה.

<מרינה מלצר: מפקד היחידה רשאי להעניש, לבצע הליך משמעתי.

אלי אלאלוף: כמה היו?

אלי אלאלוף: יש לך נתונים כאלה?

<מרינה מלצר: לא.

אלי אלאלוף: אשמח לקבל נתונים מכם.

אלי אלאלוף: בהתאם לקבלת הנתונים מפנה לשר הביטחון.

אלי אלאלוף: ברשות

אלי אלאלוף: כם אני רוצה לעבור לנציגת משרד החינוך, הגברת קרן רוט.

אלי אלאלוף: גילוי נאות: אני מכיר אותה הרבה-הרבה-הרבה שנים.

<קרן רוט איטח: אני מברכת על הדיון בנושא הזה.

<קרן רוט איטח: אני רוצה לציין שמערכת החינוך לא יכולה לפעול לבד, היא חייבת לפעול בתוך הקשר של מערכות נוספות כמו משרד בריאות, עמותות שונות כמו האגודה למלחמה בסרטן, הליגה למחלות ריאה, קופות חולי שאיתן אנחנו משתפים פעולה.

<קרן רוט איטח: אנחנו מפעילים תכניות מניעה והסברה החל מכיתות היסוד.

<קרן רוט איטח: ראיתם פה נציגות של ילדים מבית ספר יסודי.

<קרן רוט איטח: אנחנו מפתחים תכניות במסגרת תכנית של כישורי חיים אנחנו מגבירים את המודעות להשפעות ולנזקים של העישון, בד בבד המשמעות החברתית, מה הדבר הזה עושה.

<קרן רוט איטח: אנחנו יודעים שחלק מהתחלות העישון הן חלק מתחילת גיל ההתבגרות והרצון להשתייך ולהתמקם ברמה החברתית והרבה מהמערכים שלנו עוסקים בסוגיות האלה.

<קרן רוט איטח: בשנה האחרונה פיתחנו מרכז למידה חדש שמכוון לתלמיד בתי ספר יסודיים – יחד עם משרד הבריאות והאגודה למלחמה בסרטן מפזרים את מסך העשן.

<קרן רוט איטח: בימים הקרובים הוא יתפרסם גם בשפה הערבית.

<קרן רוט איטח: הפעולות שאנחנו עושים מותאמות גיל, מותאמות מגזרים: פעולות גם בחברה החרדית, גם בחברה הערבית, גם בוודאי בחינוך הדתי והממלכתי.

<קרן רוט איטח: בתיכונים אנחנו מפעילים קבוצות אופי לאימון ופיתוח יכולות התמודדות שכבר מכוונות לתלמידים שמעורבים בשימוש בעישון ובאלכוהול.

<קרן רוט איטח: בעבודה קבוצתית אנחנו מסייעים להם לזהות מה העישון גורם ויחד עם אגודת - - - מסייעים להם להפחית את ההתנהגות של העישון.

<קרן רוט איטח: התכניות שלנו גם שמלבות הורים.

<קרן רוט איטח: אנחנו מכוונים גם להורים, ההורים מוזמנים לפעולות מניעה ולפעולות הסברה מתוך תפיסה שלהורים יש תפקיד מרכזי מאוד בסיפור הזה, במודל שהם נותנים לילדים בהתחלת העישון.

<קרן רוט איטח: אני רוצה לציין גם מנהיגות נוער: אנחנו מעצימים תלמידים-עמיתים החל מבי ספר יסודי.

<קרן רוט איטח: הם עוברים הכשרה ויחד עם הצוותים החינוכיים מעבירים את התכניות בתוך בתי הספר מתוך הבנה ותפיסה שילדים משוכנעים יכולים להעביר את המסר ולהשפיע בצורה הטובה ביותר.

<קרן רוט איטח: לפני כשבוע קיימנו תחרות על שם ד"ר מרקוס, תחרות שאנחנו מקיימים כבר הרבה מאוד שנים בין בתי ספר.

<קרן רוט איטח: אפשר היה לראות את העשייה מגוונת, המבורכת, שנעשית ברבדים שונים, שכוללת גם עבודה עם מורים, גם עבודה עם ילדים וגם עבודה עם ההורים.

<קרן רוט איטח: אבל העבודה עוד רבה, זה לא סוף פסוק.

אלי אלאלוף: זה לא ייגמר לעולם, זו התמודדות מתמדת.

<קרן רוט איטח: - - - ככל שנייצר שפה ותהיה יותר אכיפה ותהיה מדיניות יותר ברורה – יש יותר סיכוי שמסרים של המניעה וההסברה יחלחלו טוב יותר.

אלי אלאלוף: אני רוצה לקשור לפעילות של משרד החינוך – שאני מברך אותה בוודאי, וכמו שנאמר היא לא מספיקה – אוכלוסיות דומות שנמצאות במסגרות ממשלתיות אחרות.

אלי אלאלוף: מעל 8,000 ילדים נמצאים בפנימיות של הרווחה ועשרות אלפי ילדים מגיעים למסגרות של הרווחה – אולי תתאמו את זה.

אלי אלאלוף: אותו דבר גם במשרד הכלכלה.

אלי אלאלוף: כל המערכת של הכשרה מקצועית והמערכות של המכללות, לדעתי יש פה בעיה קשה, הזנחה מוחלטת בהשכלה הגבוהה, כאילו בהשכלה הגבוהה האנשים כולם חכמים, כולם יודעים רק מה טוב ולכן העישון שם משתולל בכל מיני תחומים ואין שום הסברה.

אלי אלאלוף: לא ראיתי התייחסות להסברה בהשכלה הגבוהה.

אלי אלאלוף: זה נושא כאוב מאוד וקשה מאוד שצריך להתמודד אתו.

אלי אלאלוף: ברשותך, אדני סגן השר, גם במגזר החרדי בישיבות יש צורך בפעולות הסברה בשיטות מתאימות לכם.

יעקב ליצמן: - - - אסור.

אלי אלאלוף: בסדר, אבל למרות שזה אסור, אתה יודע שזה לא תמיד מיושם.

אלי אלאלוף: לכן אני חושב שצריך לעשות מערך משולב שמתמודד עם כל נושא לפני שיגיעו לצבא – הצבא הוא כמעט מערכת חדשה ואורח חיים חדש –נשלב את כל המערכות.

אלי אלאלוף: לכן, אפילו בנציגות של משרד הרווחה, שהוא מרכזי, אנחנו יודעים – סליחה על השחצנות האישית, אבל מהניסיון האישי שלי בעבודה במסגרות האלה, הסיגריות הן פסטיבל מגיל צעיר מאוד.

אלי אלאלוף: אני חושב שיש צורך לעשות פה פעולה משולבת של כל המערכות, תמצאו את הנוסחה.

אלי אלאלוף: זה גם יחסוך כסף כדי לאפשר יותר הסברה ויותר פעילות אכיפה וכולי.

אלי אלאלוף: בלי אכיפה ובלי הסברה, המצב שלנו רק יכו להחמיר.

אלי אלאלוף: פיני קבלו, בבקשה, נציג השלטון המקומי.

<פיני קבלו: אני יושב כאן כבר כמה שנים ואנחנו באת זוכים לדוח השנתי.

<פיני קבלו: האכיפה של הרשויות היה תמיד נתון בדוח.

<פיני קבלו: הסתכלנו איזה רשויות מבצעות אכיפה ותמיד פנינו לרשויות שלא אכפו כדי לעודד אותן שיש אפילו הכנסה יפה מהאכיפה.

<פיני קבלו: אנחנו יכולים לטפוח לנו על הכתף בזה שיש שיפור משמעותי:

<פיני קבלו: מי שזוכר איך פעם אנשים עישנו באוטובוסים, אנשים עישנו במשרדים.

<פיני קבלו: אני חושב שנעשתה פה עבודה גם של הכנסת והמחוקקים, גם של הרשויות המקומיות ולכן אנחנו רואים היום שיפור משמעותי.

<פיני קבלו: עדיין אי אפשר לומר שבנושא האכיפה השלמנו הכול.

<פיני קבלו: צריך לעודד יותר להגיש תלונות, אם זה באולמי חתונות, אם זה במסעדות, שם באמת - - -

אלי אלאלוף: אתה יכול לציין לנו מה השלטון המקומי עושה?

אלי אלאלוף: יש לכם סקר איזו רשות עושה יותר?

<פיני קבלו: אני יודע שהרצליה, לפי הנתון של לפני שנה או שנתיים, נמצאת בין הרשויות שבאמת אכפו והיו מספרים ונתונים שחסרים לי הפעם בספר.

אלי אלאלוף: השלטון המקומי יודע לקנוס אותנו - - -

<פיני קבלו: יש לרשויות חובת דיווח לשר הבריאות פעם בשנה על מספר האכיפות המתקיימות.

<וילמה מאור: זה מתבצע?

<פיני קבלו: כן.

<חיים גבע-הספיל: השנה הם עדיין לא העבירו.

<חיים גבע-הספיל: נפנה אליהם ונדרוש.

<פיני קבלו: יש מוקד שהקימו הרשויות למתקשרים ולמקומות שצריך שולחים פקח.

<פיני קבלו: יש מקומות שבהם מסתובבים פקחים.

<פיני קבלו: בבתי חולים יש את הפיקוח של בתי החולים.

<פיני קבלו: בסך הכול אנחנו מבצעים גם הסברה וגם פיקוח יותר נוקשה.

<פיני קבלו: קשה לנו יותר באולמי חתונות ובמסעדות, שם אנחנו צריכים לעודד את הציבור להתלונן על בעלי המסעדות והאולמות.

<פיני קבלו: לפני שבוע ישבתי באולם מפואר מאוד במרכז הארץ ובשולחן לידי פתחו 3 נרגילות ועישנו.

<פיני קבלו: פניתי אליהם וגם הלכתי לבעל האולם, אבל הוא לא הצליח לעצור אותם.

<פיני קבלו: לכן אנחנו צריכים לעודד אזרחים להתלונן כי יש גם הכנסה יפה מהאולמות.

<פיני קבלו: יש את הטרנד החדש של גלגול סיגריות, זה זול מאוד ואנשים עברו לגלגול כי הסיגריות יקרות.

<פיני קבלו: התופעה נפוצה מאוד כי זה יותר זול ומעודד אנשים לעשן יותר.

<פיני קבלו: צריך לראות איך מטפלים בזה.

<פיני קבלו: הנושא של הטלוויזיה הוא חשוב מאוד ומשפיע – ראינו את התמונה שהוצגה כאן – אין סיבה שבתוכניות טלוויזיה שמקרינים בשידור חי בכל מיני ערוצים יהיו אנשים שמעשנים.

אלי אלאלוף: גם לראות אותם וגם לסבול וגם - - -

<פיני קבלו: כן, גם לעשן.

<קריאה: לא חייבים לראות אותן.

<פיני קבלו: אני חושב שצריך לאסור.

<פיני קבלו: לא חייבים אבל צריך לאסור.

<פיני קבלו: בכל שידור בטלוויזיה לא יצלמו אנשים עם סיגריות.

<פיני קבלו: אפשר לעשות חקיקה שמישהו מחברי הכנסת יגיש הצעת חוק בעניין הזה.

<פיני קבלו: אני אשמח אם נקבל את הדוח של משרד הבריאות ואנחנו נטפל ברשויות שלא מבצעות אכיפה.

<פיני קבלו: תודה.

אלי אלאלוף: אני עובר ברשותכם לנציגי קופות החולים.

אלי אלאלוף: חלק גדול מהטיפול הוא אצלכם.

אלי אלאלוף: אז נתחיל בבקשה מהכללית.

<דיאן לוין: אי מנהלת המחלקה לחינוך וקידום בריאות בכללית.

<דיאן לוין: אני אדבר בקצרה כי אם היה יותר זמן היה אפשר לדבר על הרבה פעילות שנעשית.

<דיאן לוין: אני אציין ואתייחס למה שנאמר: אני שמחה לומר שסיימנו עכשיו מחקר על האפקטיביות של סדנאות גמילה מעישון בשילוב עם תרופות, מה שנמצא בסל השירותים.

<דיאן לוין: השווינו את התוצאות לפני הכניסה לסל לעומת אחרי הכניסה לסל ואנחנו עם אותה אפקטיביות, פיקטיביות גבוהה מאוד.

<דיאן לוין: מי שמכיר את הספרות יודע שלא קל להתמיד בגמילה מעישון אחרי שנה.

<דיאן לוין: בישראל אנחנו מצליחים להגיע לכ-45% גמילה אחרי שנה שזה נחשב להתמדה גבוהה מאוד, ואפילו 3 ו-5 שנים.

<דיאן לוין: התחלנו בכיוון טוב מאוד - - - אבל מה שציינתם לגבי הכסף - - -

אלי אלאלוף: יש ועדה.

<דיאן לוין: - - - אם מה שתוקצב אז לכל הקופות, רק בכללית אנחנו מוציאים פי 5 ממה שהוקצה לסל ואנחנו לא עוצרים.

<דיאן לוין: רק שתבינו שזה לא הוקצה נכון ויש לתת את הדעת על זה.

<דיאן לוין: אנחנו עדיין מוציאים על הנזקים.

<דיאן לוין: זה דבר שחשוב לציין ואני חושבת שאני מדברת בשם כל הקופות בנושא הזה.

<דיאן לוין: דבר נוסף, אני רוצה להגיד לחבר הכנסת הספורטאי שיצא מהאולם: אחד מתחומי המומחיות של המחקר שלי זה נושא של בני נוער.

<דיאן לוין: אנחנו יודעים שבני נוער שפעילים בפעילות גופנית קבועה וסדירה ואפילו בליגות ספורט, הם חסינים יותר מהתחלת עישון.

<דיאן לוין: כשאנחנו מקדמים את הבריאות בכלל, אנחנו גם מגיעים לנושא של מניעת עישון.

יעקב ליצמן: ברשותך אני רוצה להעיר לגבי הכסף.

יעקב ליצמן: כשהייתי בתפקיד הקודם קראתי לאנשי המשרד ואמרתי להם שמי שמצונן הולך לרופא ומקבל מרשם לאקמול, הוא נכנס בדחילו ורחימו לבית מרקחת, משלם 15 שקל ומקבל אקמול.

יעקב ליצמן: האקמול הזה עולה לקופת החולים 95 אגורות – בדקתי.

יעקב ליצמן: באתי לקופת חולים - - - אמרו לי, בצדק, שיש תרופות למחלות קשות שתוקצבו ל-100 חולים אבל יש 200 חולים.

יעקב ליצמן: אמרתי: צודק, בואו נבדוק.

יעקב ליצמן: לקחנו חברה – אני לא זוכר אם את מקינזי או אחרת – התברר שיש לי שם 145 מיליון שקל.

יעקב ליצמן: לכן אני אומר, מבלי להיכנס כרגע לדיונים ולפרטים – תשאירי את זה לחלונות יותר גבוהים אצלכם – אם את בוכה על סיגריות, אני אבכה על אקמול.

יעקב ליצמן: בסופו של דבר נפסיק את זה וננסה ליישר את זה.

אלי אלאלוף: אדוני סגן השר, לאור הדיווח – אני נוטה להאמין לכל מי - - -

יעקב ליצמן: לא ערערתי.

אלי אלאלוף: אני בטוח שלא ערערת.

אלי אלאלוף: אני אומר שהרצון לעשות יותר מטעם הכללית, אני מברך עליו.

יעקב ליצמן: את זה הייתי מקבל בשתי ידיים.

אלי אלאלוף: אז בוא נעזור שיהיו יותר גופים כאלה שיעשו למען ההתמודדות עם הנושא הכול כך כאוב.

אלי אלאלוף: יעל גרמן, בבקשה.

יעל גרמן: אני חייבת לומר שר בא ושר הולך, שרה באה ושרה הולכת ואני חייבת לומר שהנתונים של משרד הבריאות - - -

יעקב ליצמן: זה שלא אמרת סגן שר בא והולך - - -

יעל גרמן: אני מקווה, אדוני סגן השר, שאתה תהיה שר.

יעל גרמן: מאוד מקווה.

יעקב ליצמן: לא, לא.

יעקב ליצמן: אין צורך.

יעל גרמן: זו תקוותי.

יעל גרמן: אני חושבת שמן הראוי שיהיה למשרד הבריאות שר וגם מן הראוי שאתה תהיה שר.

יעל גרמן: על כל פנים, אני יכולה לספר שבשנת 2013, כאשר אני נכנסתי לתפקיד, משרד הבריאות הגיש דוח על פעולותיו בתקופתו של סגן השר ליצמן והיום סגן השר ליצמן מגיש דוח על פעולותיה של השרה לשעבר.

יעקב ליצמן: איזה דוח יותר טוב?

יעל גרמן: כולם, דרך אגב, משתפרים.

יעל גרמן: הולכים יורדים – זה שיפור.

יעל גרמן: זה מה שנקרא: לרדת זה לעלות.

אלי אלאלוף: אפשר לעשות דוקטורט על זה.

יעל גרמן: אני אומרת את זה רק כדי לתת מחמאה לעובדים שנשארים ועושים את עבודתם נאמנה, יישר כוח – נמצאים כאן אתנו פרופסור איתמר גרוטו, חיים הספרי – אני חושבת שהעבודה לאורך כל השנים מוכיחה את עצמה.

יעל גרמן: עם זאת, אין ספק שלא די בכך.

יעל גרמן: אם אנחנו יודעים ש-50% מהמעשנים ימותו 10 שנים בטרם זמנם, אלה הנתונים, אז מה שאנחנו עושים עדיין לא מספיק.

יעל גרמן: לכן אני מבקשת לחזור להצעת חוק שדווקא עברה בתקופתו של סגן השר ליצמן - -

יעקב ליצמן: דיברנו על זה לפני שבאנו.

יעל גרמן: - - וכאשר הגעתי החלנו עליה דין רציפות אבל כאשר היא הגיע לוועדת הכלכלה – כאן הערה ראשונה: להערכתי צריך למשוך את הצעת החוק מוועדת הכלכלה ולהעביר אותה לוועדה שלך, אדוני היושב-ראש, ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כי יש לזה קשר גם לעבודה וגם לרווחה וגם לבריאות - - -

<עמוס האוזנר: אפשר לחזור לחוק המקורי.

<עמוס האוזנר: החוק המקורי בוועדת העבודה והרווחה.

יעל גרמן: נכון, עמוס צודק.

יעל גרמן: הצעת החוק הזן צריכה, קודם כל, להגיע בחזרה לוועדה הזו.

יעל גרמן: שנית, צריך ללכת במקרה הזה לאחור ולאכוף את הסעיפים.

יעל גרמן: היו שם מספר סעיפים שהקימו מהומת עולם, ואני אומרת את זה כאן בגלוי, בגלל לובי פסול של העיתונות.

יעל גרמן: אחד הסעיפים אמר שיש לאסור על כל פרסום של סיגריות - - -

יעקב ליצמן: דיברנו על הנושאים האלה כשלא היית כאן.

אלי אלאלוף: לא נורא.

יעקב ליצמן: לא נורא, אבל זה - - -

אלי אלאלוף: נבין יותר טוב.

יעל גרמן: אני עדיין מוצאת לנכון לחזור על הנאמר.

יעקב ליצמן: אני לבד העליתי את זה.

יעל גרמן: אני אשמח - - -

יעקב ליצמן: אני נגד הסעיף הזה.

יעל גרמן: אז ודאי שיש לי מה לומר, כי אני בעד.

יעקב ליצמן: בגלל זה אני בתפקיד ואת לא.

יעל גרמן: זה בסדר גמור, אני מכבדת מאוד את הבחירות ואני מכבדת את מקומך ואת תפקידך, כבוד השר, אין לי שום כוונה לפגוע בתפקידך.

יעל גרמן: אבל יש בהחלט כוונה להביע את דעתי כחברת כנסת - - -

<לאה רוזן: מעבר לעמדה אישית, אנחנו חתומים על אמנה בינלאומית.

<לאה רוזן: אנחנו חייבים, יש לנו מחויבות - - -

יעל גרמן: אני רוצה לציין 3 דברים: ראשית, כמו שלאה אמרה, אנחנו מחויבים.

יעל גרמן: אנחנו חתומים על אמנה בינלאומית.

יעל גרמן: באמנה הבינלאומית כל מדינה מתחייבת לאסור על פרסום של עישון בעיתונות, זה קודם כל.

יעל גרמן: לא בכדי האמנה מדברת על כך.

יעקב ליצמן: בארצות הברית אין פרסום?

יעל גרמן: הם לא חתומים.

<לאה רוזן: 85% מהמדינות באירופה חתומות על הסעיף הזה.

יעל גרמן: אבל המחקרים מראים שבאותן מדינות שבהן אסרו כליי על הפרסום, מספר המעשנים ירד ב-9-8 אחוזים ובאותן מדינות שבהן התקפלו – ואני קוראת לזה בריש גלי התקפלו – בפני הלובי האדיר של בעלי העיתונות ושל כל מי שסמוך על שולחנם ותלוי ברצונם הטוב ועשו כל מיני פתרונות ביניים: כן יפרסמו פרסום נגד עישון אבל באותה מידה גם יפרסמו אזהרות כנגד העישון בשליש הגודל וכולי – באותן מדינות העישון ירד באחוז אחד בלבד.

יעל גרמן: השאלה שאני מעמידה כאן ליושב-ראש הוועדה – אני מצטערת שאין לי כאן

יעל גרמן: עוד חברים - -

אלי אלאלוף: היו.

יעל גרמן: אבל אני מאוד מקווה שכאן, בוועדה הזו, יהיה רוב בניגוד לוועדת הכלכלה, שם לא הצלחתי להשיג רוב ולכן עצרתי – לא רציתי שהחוק יעבור עם התיקון הרע שאומר שלא יהיה איסור מלא אלא אפשר יהיה לפרסם אבל לצד הפרסום יהיה גם פרסום של משרד הבריאות.

יעל גרמן: בעיני זה עורבא פרח, זה לא שווה, זה לא יביא למטרה שלשמה אנחנו שואפים והיא ירידה נוספת במספר המעשנים.

יעל גרמן: אני קוראת לך, אדוני היושב-ראש, לעמוד על כך שהנוסח המקורי של החוק, אותו נוסח שעבר בהחלטת ממשלה של רציפות שאותו נוסח הוא זה שיהיה ושיחול איסור מלא על פרסום בעיתונות, כדי שאנחנו נמשיך במגמה המבורכת שישנה – אבל אינה דיה – של הורדת מספר המעשנים ולתת סיכוי לאנשים לחיות.

אלי אלאלוף: תודה רבה, יעל.

אלי אלאלוף: אני אלמד את הנושא, ברשותך, בהתייעצות גם אתך וגם עם סגן השר.

אלי אלאלוף: יש לי בעיית זמן: בעוד 14 דקות סוגר את הישיבה, שיהיה ברור.

אלי אלאלוף: בבקשה, נציג הסתדרות הרופאים.

אלי אלאלוף: אבל לפני כן, ביקשתי מפיני קבלו להישאר כדי להגיד לו משפט.

אלי אלאלוף: אני מודה בהיכרות הוותיקה שלנו – אני רוצה לבקש מכם, מהשלטון המקומי, לקחת יותר ברצינות את הנושא.

אלי אלאלוף: לא ראיתי בחיים שלי פקח שנותן קנס על עישון.

<פיני קבלו: יש נתונים.

אלי אלאלוף: הלוואי שאני טועה ולכן אני מבקש שתעבירו לנו נתונים, תעבירו למשרד הבריאות שאמור לרכז את כל הנתונים, בלוח זמנים סביר – עד חודש זה סביר לשניכם לקבל את זה?

אלי אלאלוף: כי אנחנו נקיים דיון נוסף בנושא של העישון בעוד מקסימום חודשיים-שלושה והיינו רוצים להיות עם נתונים בדוקים של נושא האכיפה על-ידי כל הגופים, כולל אלה שלא נמצאים פה.

אלי אלאלוף: אנחנו נעשה את העבודה מאחורי הוועדה לקבל מכולם את הנתונים כדי שנדע מה קורה עם צה"ל, עם המשטרה וכולי כדי להבין מה קורה בנושא הזה.

אלי אלאלוף: תודה רבה, פיני.

<יעל בר-זאב: אני נציגת ההסתדרות.

<יעל בר-זאב: יושבת-ראש החברה הרפואית למניעה ולגמילה מעישון בהר"י ומנהלת המרכז - - -

אלי אלאלוף: ואתה - - -

<עמוס האוזנר: אני עורך הדין האוזנר, יושב-ראש המועצה למניעת עישון.

<עמוס האוזנר: אני יזמתי את החוק שבגללו אנחנו יושבים כאן.

אלי אלאלוף: העניבה עשתה שתראה כמו דוקטור.

אלי אלאלוף: אני משתדל למצוא משפט הומוריסטי אבל לא הולך לי בזמן האחרון.

<יעל בר-זאב: אני בלי עניבה אבל אני מייצגת את ההסתדרות הרפואית, את החברה הרפואית למניעה ולגמילה מעישון ואני גם מנהלת את המרכז לגמילה מעישון של אוניברסיטת בן גוריון.

<יעל בר-זאב: אני מאוד מתחברת למה שאמרת לפני זה, שצריך פעילות משולבת.

<יעל בר-זאב: יש תכנית של ארגון הבריאות העולמי עם האמנה שאומרת מה צריך לעשות.

<יעל בר-זאב: יש תכנית לאומית שאושרה בהחלטת ממשלה ב-2011 של מה שצריך לעשות.

<יעל בר-זאב: לא צריך עוד לדון במה שצריך לעשות – אנחנו יודעים מה צריך לעשות, חלק מזה אמרה חברת הכנסת יעל גרמן: הגברת האיסור על פרסומות.

<יעל בר-זאב: אבל חסרה לנו בארץ רשות שתעסוק בזה.

<יעל בר-זאב: בתכנית הלאומית היה כתוב שצריכה לקום יחידה.

<יעל בר-זאב: לא קמה יחידה.

<יעל בר-זאב: יש רשות לאומית למלחמה בסמים, יש רשות לאומית למלחמה בתאונות דרכים – דברים שהורגים הרבה-הרבה פחות.

אלי אלאלוף: אולי צריך לשלם?

<יעל בר-זאב: 18% מהתמותה בישראל כל שנה היא כתוצאה מעישון.

<יעל בר-זאב: אין אף גורם אחר שהורג כל-כך הרבה וזה הדבר היחיד שלא מתוקצב בנפרד.

<יעל בר-זאב: צריכה לקום יחידה שתתוקצב, יחידה שתהיה משולבת ממשרדים אבל תהיה בתוך משרד הבריאות, שתתוקצב לנושא הזה ותוכל לטפל גם בהסברה, גם באכיפה, גם בחינוך, גם בגמילה, גם באיסור פרסום ובכל הדברים האלה.

<יעל בר-זאב: לא יכול להיות שהמדינה מוציאה כמעט 13 מיליארד ₪ בשנה על הנושא של העישון, מרוויחה 6 מיליארד מהמיסוי, זאת אומרת יש לה חוסר בתקציב כתוצאה מזה שחברות הטבק מרוויחות, ומשקיעה בקושי 6 מיליון.

<יעל בר-זאב: מי שסובל מזה הם בעיקר האנשים העניים.

<יעל בר-זאב: העישון הוא אחד הגורמים העיקריים שמעמיק את העוני.

<יעל בר-זאב: מי שמעשן הם בעיקר אנשים מרקע סוציו-אקונומי יותר נמוך, שהם חסרי השכלה, פחות משכילים ואנחנו לא עוזרים להם.

<יעל בר-זאב: צריכה לקום קרן ייעודית לנושא הזה שתקבל אחוז מהמיסוי.

<יעל בר-זאב: 60 מיליון היו יכולים לעשות הרבה במדינה שלנו.

<יעל בר-זאב: זה מה שעושים במדינות אחרות כדי לטפל בנושא הזה שהו א החשוב ביותר.

<יעל בר-זאב: אין אף גורם אחר שהורג יותר אנשים בישראל.

<יעל בר-זאב: תודה רבה.

אלי אלאלוף: תודה לך וסליחה שנתנו לך את רשות הדיבר באיחור כי מיקדת את הבעיות הקשורות לנושא העישון.

אלי אלאלוף: אחר כך נשב בצד ונרשום כמה דברים שנאמרו בקצב כזה מהיר, כנראה שאת חיה את זה טוב.

<חן שמילו: זה בנייר העמדה שהגשנו.

אלי אלאלוף: ראיתי את זה, עשיתי שעורי בית.

אלי אלאלוף: אני מזהה את כל ההערות שיש, כולל את חוסר ההקמה של היחידה במשרד הבריאות, שבאמת זה אחד המפתחות להתמודדות.

אלי אלאלוף: זה לא הסוף – רק ההתחלה של ההתמודדות.

אלי אלאלוף: תודה לך, יעל, מכל הלב.

אלי אלאלוף: אני לא מבין למה לוביסט צריך לדבר.

<אהוד דחבש: אני לא לוביסט, אני מנכ"ל התאחדות בעלי אולמות וגני אירועים בישראל.

אלי אלאלוף: אז תן לנו דקה.

<אהוד דחבש: אני, כמנכ"ל התאחדות, מבקר את האנשים שיצאו נגד התאחדות בעלי האולמות.

אלי אלאלוף: זה לא תפקידך.

אלי אלאלוף: שום צנזורה על הדברים.

<אהוד דחבש: לא, לא.

<אהוד דחבש: ההתאחדות, קודם כל, מברכת את פעילות משרד הבריאות וקידמה בברכה את כל הנושא.

<אהוד דחבש: אבל מאידך אנחנו צריכים לראות שאותם בעלי אולמות, שמקבלים אורחים מוזמנים, החוק מחייב אותם בכמה דברים: 1.

<אהוד דחבש: לא לשים מאפרות; 2.

<אהוד דחבש: לשים שילוט שאין עישון במקום.

<אהוד דחבש: להסביר לאדם שיכור, הוא שתה לא מעט ודקה או - - -

אלי אלאלוף: המעשנים לא שיכורים.

<אהוד דחבש: לאחר מכן, כשאתה פונה לרשות המקומית – פיני יצא מהחדר – לשלוח איש לאכוף, אוכפים על בעל האולם לא על המעשן.

<אהוד דחבש: אנחנו כבעלי אולמות מוצאים שאוכפים עלינו את החוק.

<אהוד דחבש: אנחנו לא עבריינים.

<אהוד דחבש: מי שעבריין זה אותו מעשן שאליו צריכים לפנות.

יעל גרמן: גם וגם.

<אהוד דחבש: לא ראינו מעשן אחד באולם שנתבע על-ידי הרשויות.

אלי אלאלוף: יש לנו תגובה מהייעוץ המשפטי של הוועדה.

אלי אלאלוף: בבקשה.

<נעה בן שבת: אתם צריכים לאכוף את החוק הזה על האנשים.

<נעה בן שבת: אתם צריכים להעיר להם.

<אהוד דחבש: הערנו להם ופנינו לרשות המקומית.

אלי אלאלוף: הקשבנו לך לפני דקה.

אלי אלאלוף: תן בבקשה לייעוץ המשפטי לגמור.

יעקב ליצמן: מה אתה עושה כשמישהו שובר אצלך כיסא?

יעקב ליצמן: מה אתה עושה?

<אהוד דחבש: כשמישהו שובר כיסא אני יכול לחייב את בעל האירוע.

<אהוד דחבש: השאלה באילו נסיבות.

יעקב ליצמן: או שאת מצלצל למשטרה או שאתה אומר - - -

<אהוד דחבש: לא, לא למשטרה.

<אהוד דחבש: אבל פה החוק אומר להתקשר לעירייה ולהזמין פקח.

יעקב ליצמן: מי ששובר לך את הקירות, לא יודע - - -

<אהוד דחבש: עישון זה על המעשן לא על בעל האירוע.

אלי אלאלוף: אני מבקש לסכם.

אלי אלאלוף: לא במקרה 4-3 דוברים ציינו את העישון באולמות שמחה.

אלי אלאלוף: תיקחו את זה לתשומת לבכם.

אלי אלאלוף: אם הייתה אכיפה זה היה מונע מצבים לא נעימים.

אלי אלאלוף: אני מאלה שקמים ועוזבים את האולם בגלל עישון, זה כבר לא משמח להיות שם.

<עמוס האוזנר: אפשר לדבר, אדוני?

<עמוס האוזנר: אני יזמתי את החוק הזה, בזכותי אנחנו יושבים פה.

יעקב ליצמן: זה לא אותו חוק שאתה - - -

<עמוס האוזנר: החוק הזה, חוק חובת הדיווח - - -

יעקב ליצמן: הכותרת - - -

אלי אלאלוף: עורך הדין עמוס האוזנר, בבקשה, יש לך 2 דקות.

<עמוס האוזנר: הדבר השני שיזמתי זה החוק שכרגע דיברו עליו כאן, החוק של חבר הכנסת גלעד ארדן.

<עמוס האוזנר: החוק שמחייב את בעלי האולמות באמת לאכוף את החוק כפי שהם אוכפים כל דבר, כפי שאדם לא יעשה את הצרכים באמצע האולם שלו.

<עמוס האוזנר: החוק הזה, אדוני, לפי הניסיון שלנו, מאז שנת 2007 החוק הזה נותן הרבה יותר מדי הגנות לבעלי אולמות.

<עמוס האוזנר: היום לא אוכפים את החוק מפני שהוא נותן הרבה הגנות לבעל המקום.

<עמוס האוזנר: מי שנחשף לעישון במקום צריך לראות איזה מאמצים עשה בעל המקום: פנה לרשות המקומית, לא פנה לרשות המקומית.

<עמוס האוזנר: אדוני, אתה אחראי שיהיה סדר במקום, אתה אחראי שיהיו שם מתקני כיבוי אש, אתה אחראי לזה שלא יהיו שם מפגעים תברואתיים אחרים, אתה תדאג לזה שלא יעשנו.

<עמוס האוזנר: האחריות עליך.

<עמוס האוזנר: קיבלת רישיון עסק – אתה אחראי למה שקורא אצלך בעסק ואל תספר לי שהמעשנים שולטים בעסק שלך.

<עמוס האוזנר: הם לא שולטים, אתה שולט בעסק שלך ולא אנשים.

<עמוס האוזנר: נקודה שנייה, הנושא של הנזק הכלכלי העישון גורם במדינת ישראל.

<עמוס האוזנר: מערכת הבריאות נמצאת במשבר קשה: אין מיטות בבתי החולים.

<עמוס האוזנר: העישון אחראי ל-10% מהתקציב של מערכת הבריאות.

<עמוס האוזנר: הזכירו כאן את חברות הטבק שמתעשרות על הנושא הזה.

<עמוס האוזנר: בית המשפט העליון אמר שתפקידו של שר האוצר, לא של שר הבריאות, לדאוג לזה שתהיה חקיקה שתאפשר לתבוע את חברות הטבק.

<עמוס האוזנר: בנושא הזה, לצערי, עדיין אין התקדמות.

<עמוס האוזנר: אנחנו מדברים פה על סכום מצטבר של משהו כמו 38 מיליארד שקלים.

<עמוס האוזנר: בארצות הברית ניתן פסק דין של 245 מיליארד דולר בשנת 1998-1997.

<עמוס האוזנר: היום לממשלות ארצות הברית יש סמכות לקבל סכומים עצומים מחברות הסיגריות.

<עמוס האוזנר: בקנדה ניתן לפני שבועיים פסק דין שחייב את חברות הטבק לשלם סכום של 61 מיליארד דולר כתוצאה מהנזקים האלה של העישון.

<עמוס האוזנר: רבותי, כולנו סובלים במערכת הבריאות מפני שחברות הטבק מתעשרות.

<עמוס האוזנר: התפקיד של הכנסת ושל שר האוצר בהקשר הזה הוא לדאוג שהמצב הזה ייפסק.

<עמוס האוזנר: הנקודה השלישית והאחרונה, הנושא של חדרי עישון במקומות ציבוריים.

<עמוס האוזנר: בכל העולם הנושא ירד מהפרק.

<עמוס האוזנר: ירד מהפרק באמנה הבינלאומית שהזכירו כאן שאנחנו צד לה.

<עמוס האוזנר: לא צריכים להיות חדרי עישון.

<עמוס האוזנר: ד"ר לאה רוזן שדיברה פה קודם עשתה מחקר: כאשר יש חדרי עישון, העשן לא יודע שהוא צריך באותו החדר ולא לטייל בחדרים אחרים.

אלי אלאלוף: תלך לסוף הפרוזדור.

יעקב ליצמן: ברגע שתעשה את זה בכנסת, נמשיך את זה במקומות אחרים.

אלי אלאלוף: זה בכנסת.

<עמוס האוזנר: זה בכנסת, נכון.

<חיים גבע-הספיל: הצענו וביקשנו ממינהל הכנסת.

יעקב ליצמן: הוא היה כאן, חבל שלא אמרת לו.

<עמוס האוזנר: נכון, גם על זה מתלוננים.

<עמוס האוזנר: רבותי, הגיע הזמן לעבור לשיטת חקיקה מודרנית ולהיפטר מחדרי העישון.

<עמוס האוזנר: למעשה, רבותי, כאשר יש לכם מיזוג אוויר מרכזי במקום מסוים, אם יש חדר עישון אז בעצם כל המקום הוא חדר עישון אחד גדול.

<עמוס האוזנר: נקודה נוספת, רבותי, מה בדבר העובדים במקומות הציבוריים האלה?

<עמוס האוזנר: למה אנחנו מחייבים עובדים בבתי קפה, במסעדות, באולמות חתונות, לעבוד בחדרי עישון?

<עמוס האוזנר: אנחנו כופים עליהם לספוג כמויות עצומות של רעלי סיגריות רק בגלל שהם עובדים במקום הזה.

<עמוס האוזנר: זו הייתה הטענה הבסיסית שלנו.

אלי אלאלוף: אני מצטער, נשארה לי דקה.

<איריס דגן: דקה לקופה השנייה בגודלה?

<איריס דגן: "מכבי" שירותי בריאות.

אלי אלאלוף: דקה אחת.

<איריס דגן: אני מנהלת קידום בריאות ב"מכבי".

<איריס דגן: אני מצטרפת לכל הנאמר.

<איריס דגן: אני רוצה לחדד שמעבר לסדנאות גמילה מעישון יש ל"מכבי" את המרכז הטלפוני לגמילה מעישון שנותן ייעוץ פרטני ומאפשר לכלל המבוטחים, לכלל האוכלוסייה, גם למי שלא מתאים להגיע לקבוצה, לקבל מענה.

<איריס דגן: אנחנו מדברים על שיעורי גמילה של 80%.

<איריס דגן: זאת אומרת יותר גבוהים אפילו מאשר בסדנאות שאנחנו מקיימים.

<איריס דגן: אני קוראת למשרד הבריאות להקים מערך טלפוני ארצי, לאומי, שיכול לאפשר לאוכלוסייה נרחבת יותר לקבל שירות כזה כמו מוקדים אחרים בעולם.

<איריס דגן: זה קיים, זה נגיש, בהרבה מדינות אירופה.

<איריס דגן: וכמובן לתקצב.

<איריס דגן: יש פה קריאות מקופות אחרות.

<דיאן לוין: אנחנו גם עושים את זה שנה בהצלחה מצוינת: 83%.

<איריס דגן: אני חושבת שאנחנו מספיק שנים עם ניסיון, ניסיון של 6 שנים בנושא – השירות הזה מוכיח את עצמו.

<איריס דגן: אנחנו מוגבלים תקציבית.

<איריס דגן: אני קוראת בהחלט למשרד הבריאות שוב, להקים מוקד ארצי שיאפשר נגישות והרחבה של המענה שהקופות נותנות היום.

<איריס דגן: אנחנו נותנים כמיטב יכולתנו ויכולים לתת הרבה יותר.

<איריס דגן: תודה.

אלי אלאלוף: יפה.

אלי אלאלוף: תודה.

<עדנה פלג-אולבסקי: אני הדוברת של האגודה למלחמה בסרטן.

<עדנה פלג-אולבסקי: אנחנו עושים המון הסברה בכל המדיות האפשריות, המון הדרכה יחד עם משרד הבריאות, יחד עם משרד החינוך.

<עדנה פלג-אולבסקי: נכנסים לבתי ספר, מכיתות ו' כבר מדברים על נזקי עישון.

<עדנה פלג-אולבסקי: אנחנו מעלים את המודעות הנזקים של העישון.

<עדנה פלג-אולבסקי: אני מצטרפת פה לקריאה: התקציבים שלנו הם פסיק לעומת התקציבים של חברות הטבק, יש להם תקציב פרסום אדיר; אם זה פרסום סמוי ואם זה פרסום גלוי.

<עדנה פלג-אולבסקי: אנחנו לא תמיד מודעים לפרסום שלהם אפילו.

<עדנה פלג-אולבסקי: הם הגיעו לאוניברסיטאות וגייסו סטודנטים למנהל ולשיווק, להיות משוקים של חברות הטבק, בסמוי ובגלוי.

<עדנה פלג-אולבסקי: יחד אם אחת האוניברסיטאות הגדולות בארץ מנענו את הפעילות הזאת.

<עדנה פלג-אולבסקי: הפעילות שלהם מתפרסת בכל הארץ, בכל המקומות.

אלי אלאלוף: שם האוניברסיטה סודי?

<עדנה פלג-אולבסקי: אוניברסיטת תל אביב.

אלי אלאלוף: לפחות זה מציל אותנו בבן גוריון.

אלי אלאלוף: אנחנו בבן גוריון בסדר.

<עדנה פלג-אולבסקי: מנענו את האירוע הזה ואנחנו מונעים הרבה אירועים כאלו של גיוס סטודנטים, גיוס צעירים, להיות משווקים של חברות הטבק.

<עדנה פלג-אולבסקי: אנחנו עושים הסברה רבה והדרכה בבתי ספר.

<עדנה פלג-אולבסקי: אני קוראת פה ומצטרפת לחברת הכנסת יעל גרמן ולכל מי שדיבר: צריך למנוע כמה שאפשר את הפרסום של חברת הטבק ולהעלות את המיסוי על מוצרי טבק, זה הוכח בכל העולם כאמצעי יעיל לצמצום העישון.

אלי אלאלוף: ברשותכם, אין לי ברירה אלא לסכם.

אלי אלאלוף: ראשית, להודות על ההשתתפות שלכם, לנציגים של משרד הבריאות שיודעים לייצג גם את הקדנציות הקודמות וגם את הנוכחית.

אלי אלאלוף: תודה על העבודה שלכם, אבל אתם צריכים לעשות יותר.

אלי אלאלוף: אתם צריכים לעשות יותר במיוחד – פה אני פונה אל סגן השר – לעשות הכול כדי להקים את המרכז או הרשות למלחמה בעישון.

אלי אלאלוף: אני ממליץ לבדוק את האפשרות לשלב את זה עם המלחמה בסמים.

אלי אלאלוף: אם זה כך, ההסברה דומה מאוד וצריך להתמודד כמו באלכוהול וכמו בסמים, כולל סיגריות וכל תת-הפתרונות.

אלי אלאלוף: אני מציע ומבקש לשים את הדגש השנה, ברשותם, על אכיפה שצריכה להיות בכל תחומי החיים האפשריים, בכל המסגרות האפשרויות של המדינה בלי יוצא מן הכלל.

אלי אלאלוף: אני אומר לכם שאני בטוח שאתם יודעים טוב ממני איפה הילדים, איפה האוכלוסייה בסיכון בנושא הזה.

אלי אלאלוף: ברגע שאמרנו את המילה "פגיעה בעניים ויותר" זה מחייב את כולנו.

אלי אלאלוף: העוני לא רק משמים, זה גם ובמיוחד בזכות העשייה שלנו.

אלי אלאלוף: אנחנו מבקשים גם ממשרד הביטחון באמצעות אנשי צה"ל, גם מהשלטון המקומי, לתת לנו את הדיווחים.

אלי אלאלוף: גם ממשרד החינוך אני מבקש דוח שייתן לנו את האפשרויות.

אלי אלאלוף: המשרדים שציינתי לפני כן, חיים, תבקש מהם לתת לך דיווחים.

אלי אלאלוף: אנחנו רוצים שתהיה חקיקה שתתוקן כדי להגיע לכל האביזרים השונים, כפי שאמר סגן השר, ואנחנו נקדם את זה בהקדם האפשרי, בצורה המהירה ביותר ונקיים דיון, אני מקווה, תוך שלושה חודשים, אחרי שכל הדברים האלה יגיעו לשולחננו ונוכל לראות שיש מעשים – זה רק עניין של עשייה.

אלי אלאלוף: תודה רבה לכולם.

אלי אלאלוף: הישיבה נעולה.