ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 8, 2015-06-16 10:00

אלי אלאלוף: בוקר טוב לכולם, בוקר טוב לחברת הכנסת זהבה גלאון, אני שמח לראות אותך כאן בוועדה, במיוחד בנושא שאנחנו אמורים לדון בו.

אלי אלאלוף: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העבודה הרווחה והבריאות, 16 ביוני 2015, כ"ט בסיוון התשע"ה, שעה 10:00.

אלי אלאלוף: הנושא היום הוא מעקב אחר יישום חוק לחלוקת החיסכון הפנסיוני בין בני זוג שנפרדו.

אלי אלאלוף: הנושא עלה בפברואר השנה והיישום שלו עוד לא הגיע לאופטימום של הרצוי, לטובת אותן נשים שזקוקות לסיוע הנדרש כדי לקבל את מה שהחוק מאפשר להן.

אלי אלאלוף: הנושא מאוד רגיש, אני חייב להגיד שיש לי היכרות אתו, לא אישית, אבל באמצעות אנשים שונים, בזכות השכנות שלי אתם.

אלי אלאלוף: זה סבל לא קטן, במיוחד למשפחות של אנשים שנפרדו.

אלי אלאלוף: בנימה אישית אני רוצה להוסיף שאשתי, שהיא עורכת דין בביטוח הלאומי לשעבר התחילה לטפל בהתנדבות בשתי משפחות.

אלי אלאלוף: אתם לא יודעים עד כמה היא שמחה כשהיא ידעה שהחוק הזה נכנס לתוקף.

אלי אלאלוף: היא אמרה שהיא הייתה מרוויחה כמה מפגשים קשים.

אלי אלאלוף: אבל זה לא תלוי בנו, זה תלוי במערכות ומדובר בשתי מערכות כבדות, חזקות שאמורות ליישם א החוק הזה.

אלי אלאלוף: במיוחד האוצר, שלא הוציא את התקנות הנדרשות ומשרד הביטחון, גם מערכת לא קטנה וחזקה, אנחנו חייבים אותה חזקה בכל התחומים, אבל גם בחלק של הזכויות האנשים שקבלה מהם שירות.

אלי אלאלוף: ברשותכם, אבקש מחברת הכנסת זהבה גלאון לפתוח את הדיון, בבקשה.

זהבה גלאון: תודה רבה אדוני.

זהבה גלאון: אני רוצה ברשותך כמה הערות מקדימות.

זהבה גלאון: אני לא חברת ועדה וזו הזדמנות לברך אותך באופן רשמי לתפקיד שלך וגם לברך אותך על הדיון היום.

זהבה גלאון: אני רוצה לברך את הוועדה ואת מנהלת הוועדה, וילמה מאור, כי בעקבות חקיקת החוק פונים אלינו המון נשים שמוצאות את עצמן בסבך הבירוקרטיה בין אם בצבא ובין אם זה במקומות אחרים שתכף אפרט.

זהבה גלאון: ההתייחסות הפרטנית ואמרתי את זה גם באופן אישי, זה לא מובן מאליו.

זהבה גלאון: אני רוצה לציין את זה כי אני חושבת שזה מאוד חשוב.

זהבה גלאון: עכשיו אני מגיעה לנעה בן שבת ואני רוצה להגיד כמה משפטים מקדימים.

זהבה גלאון: החוק הזה חוקק לפני שהכנסת יצאה לפגרת בחירות.

זהבה גלאון: הוא חוקק אחרי 15 שנות התדיינות סביב הסוגיה הזו.

זהבה גלאון: אני אומרת את זה לשבחם של שני אנשים, לשבחו של יושב-ראש הוועדה הקודם וגם לשבחה של נועה היועצת המשפטית.

זהבה גלאון: היה כאן צורך ביעוץ משפטי בכל-כך הרבה גורמים, זה חוק מאוד מסובך שעדיין, כמה שקראתי ממנו, אני לא מבינה אותו עד הסוף.

זהבה גלאון: נדרשת פה הבנה גדולה גם בפנסיה והייעוץ המשפטי של הוועדה ישב על המדוכה, יחד עם כל הארגונים שנמצאים פה והחברים שלנו במשרדים הממשלתיים.

זהבה גלאון: היה ברור שיש פה עוול שצריך לתקן ונעשתה עבודה מדהימה.

זהבה גלאון: אם אני מנסה לסכם את החוק, יש שתי סוגיות מרכזיות שאותן הצלחנו להשיג בהצעת החוק הזה.

זהבה גלאון: אם בן הזוג החוסך נפטר, גם בת הזוג שלו לשעבר תוכל להמשיך לקבל את החלק שלה בחיסכון הפנסיוני שלו, זה בניגוד למצב שהיה, שאם חלילה הוא הלך לעולמו זה היה מפסיק את הזכאות שלה.

זהבה גלאון: ההערה השנייה, החוק הזה לא התעלם מהרבה נשים שקבלו את פסק הדין לחלוקת חשבון פנסיוני לפני הרבה שנים והוא אפשר לזוגות האלה, שקבלו את פסק הדין שלהם בעבר, להיכלל בחוק.

זהבה גלאון: יצאנו מפה מאוד מרוצים ויושב-ראש הוועדה הקודם אמר מעל דוכן הכנסת, שהחוק הזה מייצר חלוקה הוגנת של זכויות הפנסיה, שזה מאפשר לכל אחד מבני הזוג לנהל את הזכויות שצבר, גם אם זה באופן ישיר על-ידי חיסכון בקרן הפנסיה וגם כתוצאה של חיי השיתוף, שהם חלק אינטגרלי מהתא המשפחתי.

זהבה גלאון: אני לא יודעת כמה זמן עבר מאז הבחירות, לי זה נראה כנצח, ואנחנו מקבלים הערות ואני רוצה להתייחס לאחת מהן.

זהבה גלאון: ההערה הראשונה היא לגבי הצבא.

זהבה גלאון: על פי החוק ניתנה לגופים השונים תקופת התארגנות ל-6 חודשים.

זהבה גלאון: כי זה חוק מסובך, שאפשר יהיה להטמיע אותו, להתארגן אליו וליישם אותו החל מפברואר 2015.

זהבה גלאון: מתברר מפניות שמגיעות אלי, שבצבא לא מיישמים את החוק ונשים שפונות לקבל את זכויות הפנסיה שלהן, אומרים להם שהחוק לא מיושם, שעדין אין נהלים, שהם לא יודעים איך ליישם את החוק, כל מיני הסברים.

זהבה גלאון: אני חושבת שזו הזדמנות לשאול למה מדור השכר של הצבא לא מיישם את החוק?

זהבה גלאון: מי אחראי לזה?

זהבה גלאון: לדעתי זה מחדל.

זהבה גלאון: חצי שנה זה זמן מספיק ארוך כדי לאפשר להתארגן, למרות שמדובר בגוף בירוקרטי.

זהבה גלאון: יש עוד הרבה סוגיות שהן סוגיות שנוגעות לבעייתיות בסעיפי החוק עצמם, לא רק בבעייתיות שבהטמעה, ביכולת לקבל או לממש את הזכויות.

זהבה גלאון: את זה אני ארצה לשמוע בהמשך.

זהבה גלאון: תודה רבה אדוני ושוב תודה על העלאת הנושא.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: בשבילנו זה מעקב אחרי ביצוע הממשלה, זה תפקידה השני של הכנסת, לא רק חקיקה אלא גם מעקב כדי לראות אם מיישמים.

אלי אלאלוף: אני רק רוצה להגיד שאני בטוח שקודמי עשה את זה טוב, אבל אנחנו נשים את הדגש בוועדה על יישום ההחלטות, החוקים והתקנות, עם לוח זמנים ברור.

אלי אלאלוף: להתחייב עם תאריך, לא נוכל להשאיר את זה פתוח.

אלי אלאלוף: מזה באה לפעמים הרשלנות - סליחה על הביטוי הקשה - והפגיעה באזרח.

אלי אלאלוף: נציג צה"ל בבקשה.

<אל"מ סמי שמואל הולצקן: אל"מ הולצקן סמי, מפקד מרכז מופת בצה"ל, אנחנו אחראים על השכר, תשלומים, רווחה פרט ויציאה לגמלאות.

<אל"מ סמי שמואל הולצקן: קודם כל חשוב לי לומר שצה"ל תמיד מכבד את החוקים של המדינה.

<אל"מ סמי שמואל הולצקן: בסך הכול החוק הזה חשוב, יש בו גם מסר חברתי.

<אל"מ סמי שמואל הולצקן: אנחנו נמצאים בעיצומה של היערכות והיא לא כזו פשוטה.

<אל"מ סמי שמואל הולצקן: זה מסתבר, לא ידענו את זה בהתחלה.

<אל"מ סמי שמואל הולצקן: כשיצאנו לדרך לא הבנו מלכתחילה את כל המשמעויות של ההיערכות לזה.

<אל"מ סמי שמואל הולצקן: כולל טיפול באוכלוסייה שהיא חדשה עבורנו, הפרודות והפרודים גמלאי צה"ל, הם עבורנו מטופלים חדשים שאנחנו צריכים לבוא אתם במגע וצריכים להיערך גם מבחינת מקום לעניין הזה ולשנות את חוקת השכר שלנו והחישובים שלנו.

<אל"מ סמי שמואל הולצקן: יש פה סוגיה של מיסוי שאנחנו צריכים לשכפל בעקבות כל מיני משמעויות על ההיוון או לא היוון וכדומה.

<אל"מ סמי שמואל הולצקן: הרבה מאוד ניו-אנסים, שאנחנו מודים שמלכתחילה לא הבנו את כלל המשמעויות.

אלי אלאלוף: כמה זמן נתנו לכם להיערכות?

<אל"מ סמי שמואל הולצקן: מהרגע שחוקק החוק חיכינו להנחיות הממונים אלינו מבחינת המדיניות.

<אל"מ סמי שמואל הולצקן: אנחנו עובדים על זה במרץ כבר כארבעה חודשים כדי להביא את זה לידי ביטוי.

<אל"מ סמי שמואל הולצקן: אנחנו נמצאים במסגרת הזו בהיערכות כרגע ונעשה את זה כמה שיותר מהר.

אלי אלאלוף: כמה זמן אתה מעריך עד גמר ההיערכות?

<אל"מ סמי שמואל הולצקן: אני מעריך שנסיים בשלושה חודשים הקרובים.

אלי אלאלוף: ה-1 באוקטובר נשמע סביר?

<נעה בן שבת: אתה מדבר גם על הגשת תקנות לוועדה?

אלי אלאלוף: נרשום דבר ראשון ברשותך, אנחנו קובעים שוב ב-1 באוקטובר, אז נתחיל להיות תובעניים יותר.

<אל"מ סמי שמואל הולצקן: האינטרס שלנו הוא להתחיל.

<נעה בן שבת: השאלה מה קורה עם הרשומים?

<נעה בן שבת: בינתיים מי שהגיש פסק דין לרישום, אתם לא יכולים להשהות אותו ולהגיד לו שהוא לא נרשם.

<נעה בן שבת: יש לזה השלכות.

<נעה בן שבת: הנושא של הרישום הוא מאוד קריטי.

<נעה בן שבת: אם מישהו נפטר לפני שאתם רושמים, יש לזה משמעויות מאוד רציניות.

<נעה בן שבת: לכן היה חשוב לנו לקבוע את המועדים, גם בחוק.

<נעה בן שבת: אנחנו לא חושבים שאפשר פה לפטור את הדברים.

<נעה בן שבת: צריך לתת אישור שיש רישום על הדברים, גם אם אתם לא יכולים כרגע לבצע, לפחות הרישום שיהיה, שייצור את הזכאות.

<נעה בן שבת: זה דבר שלא תלוי בתקנות ולא תלוי בבעלים, תלוי רק מתי רושמים.

<אל"מ סמי שמואל הולצקן: ראשית צריך לומר שביחס לכמות האנשים שאנחנו נותנים להם שירות, כמות הפניות - - -

אלי אלאלוף: יש לכם הערכה כמה אנשים?

<אל"מ סמי שמואל הולצקן: אני לא מדבר על הפרודים פרודות, אני מדבר על כלל אוכלוסיית הגמלאים שאנחנו מטפלים בהם.

<אל"מ סמי שמואל הולצקן: כרגע יש לנו כ-60 פסקי דין שהגיעו אלינו.

זהבה גלאון: מאז נכנס החוק לתוקף.

<אל"מ סמי שמואל הולצקן: כולם נרשמו מסודר בתאריך שהם הגיעו, לשאלתך, ואנחנו נעשה את הכול כדי לתת להם גם קדימות בטיפול.

<אל"מ סמי שמואל הולצקן: אנחנו רושמים אותם, עוקבים אחרים, לא זרקנו אותם בסלסלה והתעלמנו מהם.

<נעה בן שבת: אלה הרבה פסקי דין שגם קדמו לתחילת החוק.

<אל"מ סמי שמואל הולצקן: חלקם.

<קריאה: למה המידע הזה לא נמסר לאלה שפונים אליכם?

זהבה גלאון: זו שאלה טובה.

זהבה גלאון: אנחנו מבינים שאתם בבעיה.

זהבה גלאון: אפשר להביא את הסוס לבאר, אי-אפשר להכריח אותו לשתות.

זהבה גלאון: היושב-ראש תחם אתכם בלוח זמנים אבל בינתיים נשים פונות.

זהבה גלאון: נשאלה כאן שאלה, למה אתם לא עושים סוג של הודעה כמו: נשים יקרות ב-1 באוקטובר, אנחנו בתקופת התארגנות - - -

<סמי שמואל הולצקן: אגב, יש גם גברים אצלנו.

<סמי שמואל הולצקן: חשוב לומר.

זהבה גלאון: נכון.

זהבה גלאון: הערה נכונה.

זהבה גלאון: לומר להם: אנשים יקרים, אנחנו בשלבי היערכות.

זהבה גלאון: הזכויות שלכם לא תפגענה, כשב-1 באוקטובר נתחיל להפעיל את החוק על בסיס כל התקנות.

זהבה גלאון: פסקי הדין שלכם שנרשמו אצלנו יקבלו את הטיפול הנדרש ואת מה שמגיע לכם.

<אל"מ סמי שמואל הולצקן: אני מקבל את ההערה.

<אל"מ סמי שמואל הולצקן: אנחנו נעשה את זה.

זהבה גלאון: תודה רבה.

אלי אלאלוף: הבקשה רשומה.

<מרגנית שפרן: המידע של לרשום את פסקי הדין לא נמסר.

<מרגנית שפרן: אני לא נמצאת פה בתפקיד אלא כאדם פרטי.

<מרגנית שפרן: שמי מרגנית שפרן, גרושה של איש צבא קבע.

<מרגנית שפרן: אנחנו ביחסים מצוינים, הוא עודד אותי לבוא לפה היום.

<מרגנית שפרן: המידע לא נמסר.

<מרגנית שפרן: אמנם מישהי שנשמעת לי כמו חיילת צעירה אומרת שאין נהלים, אין תקנים.

<מרגנית שפרן: לא נאמר לנו שצריך לשלוח טפסים מסוימים או ניירת, כלום.

<מרגנית שפרן: מבחינתנו אין לנו מענה.

<אל"מ סמי שמואל הולצקן: לא את הכול ידענו ואנחנו עדיין לא יודעים עד הסוף.

<אל"מ סמי שמואל הולצקן: יכול להיות שהתשובה היא תשובה לא טובה, אבל נעדכן את כל מי ששולח פסק דין או פונה אלינו, שפסק הדין נרשם ואנחנו נטפל בזה.

<מרגנית שפרן: אבל חסר מידע לאן לשלוח את זה.

<אל"מ סמי שמואל הולצקן: מעבר לחוק עצמו, לא כל הנהלים והתקנות מוסדו.

<אל"מ סמי שמואל הולצקן: זה כחלק מההיערכות שלנו, עוד לא מיסדנו את כולם.

<אל"מ סמי שמואל הולצקן: חלק מזה זה משמעויות משפטיות, חלק מנהליות, חלק מכניות, אנחנו עוד לא שם לצערי.

<אל"מ סמי שמואל הולצקן: אנחנו עושים את הכול כדי שאכן נהיה ערוכים כמה שיותר מהר להיות שם ולתת מענה מלא לכל מה שצריך.

זהבה גלאון: אתה אומר שהגיעו אליכם 60 פסקי דין.

זהבה גלאון: רשמת אותם איפה שהוא.

זהבה גלאון: אם מרגנית רוצה להעביר את פסק הדין?

<אל"מ סמי שמואל הולצקן: אין עם זה בעיה.

זהבה גלאון: אבל לאן?

<אל"מ סמי שמואל הולצקן: היא מדברת על משהו אחר לגמרי, אם הבנתי אותה נכון.

<אל"מ סמי שמואל הולצקן: עובדה ש-60 הגיעו.

<מרגנית שפרן: למה אתם לא שולחים אישורים?

אלי אלאלוף: אני יודע שהנושא רגיש.

אלי אלאלוף: אנחנו נשב עד שנסיים את הדיון, אז אל תמהרו ואל תכנסו באמצע דברים של אחרים.

אלי אלאלוף: הפרוטוקול לא יכול לעקוב אחרי זה והוא כלי מאוד חשוב למעקב של כולנו.

אלי אלאלוף: אם סיימת להציג את הנושא, נשמע את נציג האוצר, כי משרד הביטחון תלוי גם בהנחיות של האוצר.

<אסי מסינג: שמי אסי מסינג, סגן היועץ המשפטי של משרד האוצר.

<אסי מסינג: אקדים ואומר שמדובר בחוק מורכב ומקיף שהיינו שותפים מלאים להעברתו ואנחנו חושבים שמדובר ברפורמה מאוד מבורכת, שעונה על שורה של קשיים שהחוק נועד לפתור אותם, מדברים שעלו כאן בדיון ועוד דברים נוספים.

<אסי מסינג: מטבע הדברים לכניסת יישום של חוק כזה, אני מדבר כרגע בכל מה שקשור לתשלומים שהאוצר משלם במישרין ולא באמצעות צה"ל, מטבע הדברים לוקח זמן ליישום עצמו.

<אסי מסינג: אנחנו ערוכים.

<אסי מסינג: ההוראות וההנחיות כולם יושמו, בכל מה שקשור להיערכות החישובית.

אלי אלאלוף: והתקנות בחתימת שר האוצר, זה כבר מוכן?

<אסי מסינג: תכף אדבר בעניין התקנות.

<אסי מסינג: אני מדבר קודם לעניין יישום החוק.

<אסי מסינג: מטבע הדברים עולות בעיות ואני מניח שעוד יעלו בעיות, בכל מה שקשור ליישום של פסקי דין ישנים שהחוק גם מתייחס לכך.

<אסי מסינג: בסופו של יום יצאו שתי קטגוריות של פסקי דין ישנים שצריך להתייחס אליהם.

<אסי מסינג: קטגוריה ראשונה של פסקי דין שתואמים וניבאו פחות או יותר איך יהיו ההוראות שנקבעו בחוק.

<אסי מסינג: מדובר בכמות יחסית מצומצמת של פסקי דין שידעו להעריך או לנבא את העתיד.

<אסי מסינג: יש פסקי דין אחרים, שיצטרכו לעשות בהם התאמות, על מנת שניתן יהיה לעשות לגביהם רישום מדויק.

אלי אלאלוף: לצערנו היום אין נציג של משרד המשפטים.

אלי אלאלוף: זה אומר שאתה פנית אליהם?

<אסי מסינג: הפניה צריכה להיות בסופו של דבר של בני הזוג לבית המשפט על מנת לתקן.

<אסי מסינג: ישנה פרוצדורה שקבועה במסגרת החוק.

אלי אלאלוף: אבל איך הם יודעים?

<אסי מסינג: הם מקבלים תשובה מאתנו.

<אסי מסינג: כשמוגש פסק דין והוא אינו עומד בתנאים של החוק, יש שתי אפשרויות: אפשרות אחת היא כמובן להמשיך וליישם אותו במסגרת מישור היחסים בין בני הזוג.

<אסי מסינג: האפשרות השנייה היא לפנות לבית המשפט ולערוך בו תיקונים, בין אם בהסכמה ובין בכפיה.

<אסי מסינג: יכולים להיות פניות בהיבט הזה.

<אסי מסינג: זה ברור שגם לבתי המשפט תהיה תקופת היערכות מסוימת לצורך הטמעה בקרב כלל השופטים בערכאות השונות, איך בסופו של יום צריכה להיות התאמה בין פסקי הדין שניתנים לבין הוראות היישום.

אלי אלאלוף: הייתה פניה מסודרת על הנושא לבתי המשפט או למשרד המשפטים?

<אסי מסינג: העניין הוא לא משרד המשפטים, אני לא יודע עד כמה הנהלת בתי המשפט יכולה לתת הוראות בהקשר הזה.

אלי אלאלוף: מנהלת הוועדה עשתה בדיקה אתמול וסיכמה עם הנהלת בתי המשפט שבעקבות הדיון היום היא תגיש להם סיכום כדי שיערכו.

<נעה בן שבת: האם ראיתם פסקי דין שצריכים את אותה ההתאמה, האם הסיקו מסקנה, האם צריך לפתוח את הדיון?

<אסי מסינג: בסופו של יום נקבעו שורה של תנאים יחסית פשוטים שפסק הדין צריך לעמוד בהם, הם מנויים בצורה מפורשת בחוק.

<אסי מסינג: יש טכניקות שונות במידה ונדרש להעביר את העניין בצורה מפורשת נוספת, בין אם בתיקון או הוספה של סעיף מפורש שמפרט בצורה ברורה ביותר את אותם סעיפים, על אף שלטעמי די בהוראות החוק כפי שהם.

<אסי מסינג: האפשרות השנייה היא באמצעות טופס בקשה, שפחות או יותר ישקף את ההופכי של פסק הדין.

<אסי מסינג: אפשר יהיה על בסיסו לפנות לבית המשפט.

<אסי מסינג: אנחנו עמלים על הטפסים הללו בימים אלה כחלק מהתקנת התקנות.

<אסי מסינג: אני מדגיש שהתקנות אינן תנאי ליישום של החוק.

<אסי מסינג: עמדנו על כך גם במסגרת חקיקתו של החוק, ששום תקנות לא יפריעו, ההתקנה של תקנות לא תפריע ליישום של החוק, הם כמובן עשויים לעזור, עשויים לייעל, אבל כדי שהתקנות יוכלו להתאים לאופן היישום אנחנו לומדים בשלבים האלה - - -

אלי אלאלוף: התקנות שלכם לא יהיו רק עבור עובדי מדינה, אלא גם עבור מערכות הביטחון?

<אסי מסינג: התקנות ששר האוצר הוסמך להתקינם, הם בכל הקשור לעובדי מדינה ועובדי כוחות הביטחון שהם אינם חיילים משרתי קבע.

<אסי מסינג: כן כל מה שקשור לפעולות של הגופים המוסדיים במדינת ישראל, שאלה קופות גמל, קרנות הפנסיה, חברות הביטוח והסדרי פנסיה תקציבית שהם הסדרי פנסיה תקציבית הסכמיים כמו עובדי רשויות מקומיות, חברות ממשלתיות וכיוצא באלה.

<אסי מסינג: אחת מהסיבות שהתקנת התקנות שמגובשת בימים אלה מתעכבת, היא הניסיון ללמוד מפרק הזמן הקצר של היישום מה באמת נדרש וכיצד ניתן יהיה ליישם את החוק בצורה היעילה ביותר והמיטבית ביותר.

אלי אלאלוף: אתה יכול לומר לנו מה מספר הפניות שהיו בעניין זה?

<אסי מסינג: למשרד האוצר כמעסיק, כמי שמשלם פנסיה תקציבית, נעשו כעשרות פניות, לא יותר מכך, שחלקם כמובן פסקי דין שכבר יושמו בעבר.

<אסי מסינג: בניגוד לצה"ל, משרד האוצר, הוראות הדין אפשרו לו ליישם פסקי דין גם לפני חקיקתו של החוק, בצורה של שלמות פשוטה.

<אסי מסינג: הדין החדש הוא כמובן שינוי מהותי.

<אסי מסינג: אני מעריך שסדר הגודל של הפניות הוא סדר הגודל של עשרות בודדות 30, 40 פניות לא יותר.

<אסי מסינג: את חלקם, כמו שאמרתי, ניתן ליישם, לחלקם צריך לעשות תיקונים במסגרת פסקי הדין שנקבעו בחוק, שניתן יהיה לעמוד בהם.

<אסי מסינג: בין אם מדובר בדוגמאות הפשוטות כמו השיעור הקבוע והמפורש של העברה מתוך פסק הדין, פירוט התקופה המשותפת ומועדי הפירוד, על מנת שניתן יהיה לראות שהמגבלות שהמחוקק קבע להעברה, פסק הדין עומד בהם.

<אסי מסינג: מדובר במספר תנאים מאוד מצומצם וברור.

<אסי מסינג: הטפסים שאנחנו עמלים עליהם, בסופו של דבר אולי גם יפשטו את התהליך והעניינים יהיו יותר ברורים.

<נעה בן שבת: הגיעו אליכם גם פניות מקופות גמל לעניין הפיקוח על הנושא של שוק ההון?

<אסי מסינג: יש פניות.

<אסי מסינג: אנחנו מטפלים בהם.

<נעה בן שבת: בנושא של פרשנות, בנושא של ההבהרה שלהם.

<אסי מסינג: יידרשו תיקוני חקיקה.

<אסי מסינג: ברור שבחוק מקיף של עשרות עמודים, על אף שניסינו שהוא יעשה את הטוב ביותר ויהיה המיטיב ביותר, מטבע הדברים יהיו דברים יהיו דברים שנצטרך לתקן או לפחות להציע לתקן.

אלי אלאלוף: מה לוח הזמנים שלכם?

<אסי מסינג: בימים אלה אנחנו עמלים - - -

אלי אלאלוף: איזה תאריך זה ברשותך?

<אסי מסינג: אני לא יודע להתחייב על תאריך.

אלי אלאלוף: אני נותן לך צ'אנס.

אלי אלאלוף: תחייב את עצמך, אם לא אני אחייב אותך.

<אסי מסינג: אני אגיד למה אני לא יודע להתחייב לתאריך.

אלי אלאלוף: זה מה שקרה בדיון הקודם.

אלי אלאלוף: לא התחייבתם למועד.

<נעה בן שבת: אני רוצה להבהיר, החוק בתוקף, זה לא שהוא קיבל דחייה ביישום, הוא חייב ליישם, שלא ייתפס שאנחנו מאשרים להם דחייה.

אלי אלאלוף: אני לא מאשר שום דחייה.

אלי אלאלוף: כרגע התחייבת שאתה עומד תוך כמה ימים, שבועות, להשלים את כל התיקונים שאתה חושב לנכון, מפני שהם מעט מסורבלים.

אלי אלאלוף: אני אומר לך, מה שקל עליך זה קשה לאזרח.

אלי אלאלוף: תן לי לוח זמנים שלך.

אלי אלאלוף: זה לא מעכב שום דבר.

אלי אלאלוף: זה לא במקום שום דבר.

אלי אלאלוף: אתה רוצה חודש קח חודש, קח חודשיים, תמשיך בעבודה השוטפת, תקל על האנשים שמחכים לדבריך, אבל תן לי תאריך.

<אסי מסינג: אני מעריך שהעבודה של הדרג המקצועי במשרד לצורך פרסום טיוטה של תקנות תושלם בשבועות הקרובים, אני מעריך שבחלק הראשון של חודש יולי.

<אסי מסינג: כמובן לאחר הפצת טיוטת תקנות להערות, קבלת הערות מהגופים השונים, הערות הציבור ככל שניתן, אתם אנחנו נביא את התקנות לשר האוצר כמקובל, לצורך פניה לאישור הוועדה במה שנדרשת הוועדה לאשר.

אלי אלאלוף: נצמיד אותך לתאריך של צה"ל ונזמין אתכם לדיון ב-1 לאוקטובר לאישור התקנות.

<אסי מסינג: אני מעריך שעד חודש אוקטובר ניתן יהיה לעמוד בזה.

<אסי מסינג: הכול כמובן כפוף לאישור של שר האוצר.

אלי אלאלוף: אוקי.

אלי אלאלוף: נמשיך להציג את הנושא על-ידי נציג סוכני חברות הביטוח צבי לב בבקשה.

<צבי לב: שמי צבי לב, נציג של לשכת סוכני הביטוח, לא של חברות הביטוח.

<צבי לב: אני מבקש לשתף אתכם במהלך היום-יומי של הדברים, איך הם קורים בשטח.

<צבי לב: יש כמה מצבים שיצרו אנומאליה בחוק החדש.

<צבי לב: העברנו קו וניתחנו את המצב של תכניות קיימות עד סוף 2003 ותכניות שקיימות מתחילת 2004.

<צבי לב: מה שהיה עד 2003, קראנו לזה תכניות ביטוח ישנות ואמרנו שאותם כרגע לא מחלקים.

<צבי לב: בתוך אותם תכניות ביטוח ישנות יש תכניות שהן לחלוטין תכניות הוניות, בדיוק כמו חסכונות בקופות גמל, שאין שום סיבה ושום מניעה שלא לחלק אותם לאלתר.

<צבי לב: לעומת זאת, לתכניות שהתחילו ב-2004 ולפחות תכניות שנמשכו מ-2004 ונפתחו עד סוף 2012, שמוגדרות לחלוקה, יש תכניות שבתוכן יש מקדם קצבה, שהוא שווה ערך רב מאוד.

<צבי לב: אם תכנית כזו תמומש, היא בשני הצדדים.

<צבי לב: גם בבן הזוג וגם בפרוד שלו.

<צבי לב: זו הערה ראשונה, יכול להיות שצריך להתייחס אחרת, גם אם התכנית היא ישנה, עדיין ניתן לחלק אותה ואם היא חדשה, להימנע מלחלק אותה, כדי לא לאבד את המקדם.

<צבי לב: כאשר קופה חדשה, שניתן לפצל אותה, ויש בתוכה מקדם, מעבירים את הכסף לבן הזוג לשעבר, פוגעים בו בזה שהוא בעצם מקבל תכנית שיש היום על המדף.

<צבי לב: התכניות שיש היום על המדף הן שונות לחלוטין.

<צבי לב: כאשר אנחנו באים לקבל את הקצבה, מי שבעצם מכתיב את קבלת הקצבה זה העמית.

<צבי לב: ההחלטה שלו מקרינה על בן הזוג.

<צבי לב: אבל מרגע הפירוד, אין בהכרח שותפות אינטרסים ביניהם.

<צבי לב: למשל, עמית יכול להחליט שמקופה לקצבה הוא רוצה להוציא את הכסף במזומן.

<צבי לב: השיקול שלו יכול להיות שונה לחלוטין מהשיקול של בן הזוג לשעבר ויכול להיות שבן הזוג לשעבר דווקא רוצה ליהנות מקצבה משום שהערך הכספי המידי של משיכת כספים, מה שאנחנו קוראים ערך פדיון הוא נמוך מהשווי הכלכלי של סך הקצבאות שיקבלו לאורך שנים, כמובן תלוי בתוחלת חיים.

<צבי לב: אני יכול להעלות על הדעת למשל למה עמית רוצה למשוך את הכסף במזומן.

<צבי לב: או שהסתבר לו שתוחלת החיים שלו התקצרה דרמטית והוא רוצה את הכסף ביד, או שהוא נתון במצוקה כלכלית.

<צבי לב: אבל מרגע הפירוד זה לא עניינו של בן הזוג לשעבר.

<צבי לב: אם התכנית היא תכנית קצבתית והוא קיבל חלק מהזכויות, למה הוא אנוס לקבל את זה במזומן?

<נעה בן שבת: יש מגבלות מסוימות, החוק קובע מרגע רישום ההערה על פעולות מסוימות.

<צבי לב: אם מסתכלים על סעיף 19 שמדבר על זה, אם העמית מושך במזומן, בן הזוג לא יכול לקבל קצבה.

<צבי לב: אם הוא יחליט למשוך כקצבה, אז בן הזוג רשאי להחליט מה הוא רוצה.

<נעה בן שבת: אתה מדבר על הקופות הישנות?

<צבי לב: אני מדבר על 19(ד)(1)(א).

<צבי לב: אחרי זה גם על 19(ד)(2)(ב).

<צבי לב: אני מנסה לומר שבפרקטיקה ניתקל יותר ויותר בתופעות, שכדי לא לאבד זכויות קצבתיות, שבערך העתידי שלהם גבוהות מקבלת מזומן ביד, אנחנו מתחילים לראות תופעה, שהולכת ומסתמנת, שבני זוג פשוט מחליטים לחיות בנפרד ולא לאבד את הזכויות הפנסיוניות.

<צבי לב: הם לא מחלקים את הכסף ביניהם.

אלי אלאלוף: אז הם עושים הסכם ביניהם?

<צבי לב: כן.

<צבי לב: הם חיים בנפרד ובבוא היום מחלקים ביניהם את הפנסיה.

<וילמה מאור: מה קורה אם העמית מת?

<צבי לב: הם לא נפרדו.

<צבי לב: היא שארה ואז היא בעלת כל הזכויות.

<אבי יחזקאל: היא לא שארה.

<אבי יחזקאל: היא המוטב, בביטוח זה מוטב.

<אבי יחזקאל: יכול להיות שהוא ישנה את המוטב, היא חשופה.

<אבי יחזקאל: אין כאן שארים.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: נמשיך בבקשה.

<מינה אורגד: שמי מינה אורגד, מנכ"ל עמותת גרנית.

<מינה אורגד: ברשותך, מספר מילים לפני שאני מתחילה להתייחס לחוק, כי בכל זאת אני יושבת מספר שנים בוועדה הזו.

<מינה אורגד: אז קודם כל ברכות להיבחרך, כבוד הוא לנו.

אלי אלאלוף: תודה.

<מינה אורגד: תודה רבה מעומק הלב לזהבה גלאון, שמלווה אותנו כבר מספר שנים.

<מינה אורגד: תודה נוספת לצוות הנפלא הזה שיושב לידך, וילמה, נעה ושאר הצוות המדהים.

<מינה אורגד: תודה גם לגלי עציון שמלווה אותנו לאורך הרבה שנים.

אלי אלאלוף: מי זו עמותת גרנית?

<מינה אורגד: עמותת גרנית זו עמותה שהוקמה בשנת 2000 ועוזרת לנשים לייצב ולתכנן את העתיד הכלכלי שלהם במצב של גירושים, מתוך מה שנצבר בתקופת החיים המשותפים.

<מינה אורגד: הצעת החוק הזו מתגלגלת בכנסת כבר 15 שנה וסוף סוף עבר קריאה שנייה ושלישית.

<מינה אורגד: בחצי השנה האחרונה קיבלנו עשרות פניות של נשים.

<מינה אורגד: אני לא אתייחס כרגע לזה, יש הרבה בעיות בתוך החוק ואני מקווה שבתקופה הקרובה נדבר גם על הבעיות האחרות.

<מינה אורגד: אבל הבעיה העיקרית בכל הסיפור הזה, כתוצאה ממה שעלה פה על-ידי נציגים של משרד האוצר וצה"ל, דברנו עם צה"ל, עם רשויות מקומיות, עם משרד הביטחון ועם המשטרה ועם עוד הרבה גורמים.

<מינה אורגד: הם דוחים אותנו בלך ושוב, יש תשובה, אין תשובה, הם מתחמקים ולא עונים.

<מינה אורגד: מה שמטריד אותי מאוד זה סעיף 30 בחוק.

<מינה אורגד: שיש זמן מוגבל של שנתיים וכבר השנתיים הולכות להיגמר.

<מינה אורגד: בעיה נוספת היא שאנשים לא יודעים.

<מינה אורגד: גם נשים וגם גברים שהחוק הזה נוגע להם, לא יודעים על קיום החוק.

<מינה אורגד: הממשלה לא פרסמה אותו.

<מינה אורגד: זה לא פורסם בשום מקום.

<מינה אורגד: אני יכולה להגיד לך בוודאות ש-99% לא יודעים.

אלי אלאלוף: אולי זה קצת תפקידכם?

<מינה אורגד: איך?

אלי אלאלוף: אני מתחייב שאתם תעשו את זה טוב יותר מהממשלה.

<מינה אורגד: איך?

<מינה אורגד: אנחנו יכולים להתקשר.

<מינה אורגד: התקשרנו.

<מינה אורגד: אבל אנחנו מגיעים לפסיק קטן מכל אותם האנשים, שהחוק הזה אמור להיטיב עימם.

<מינה אורגד: זה חוק ממשלתי ואין פרסום בשום מקום.

<מינה אורגד: נניח שנגיע עם השנים לכולם, למה הסעיף הזה קיים, עוד מעט זה נגמר.

<מינה אורגד: בינתיים יש עמית גרוש או גרושה שנפטרים, יש כל מיני סיבות.

<מינה אורגד: לכן אני מאוד רוצה להתייחס מעבר ליישום ותודה שקבעת מסגרת של זמן.

אלי אלאלוף: לזה יש תשובה.

אלי אלאלוף: אולי באמת, חברת הכנסת גלאון, זה מחייב תיקון חקיקה.

אלי אלאלוף: אולי תהיי מוכנה להוביל את זה ואני אתמוך בזה יחד אתך?

זהבה גלאון: הוועדה.

אלי אלאלוף: אני מוכן לעשות את זה אתך.

זהבה גלאון: בסדר.

זהבה גלאון: אני מאוד אשמח.

אלי אלאלוף: כי זה הדבר, להאריך משנה לשנתיים.

<נעה בן שבת: אתם מוכנים להאריך את המועדים לרישום?

<אסי מסינג: התחלתי ואמרתי שאנחנו שוקלים שורה של תיקונים, בין היתר גם הדבר הזה נשקל.

אלי אלאלוף: קלעתם לדעת גדולים.

<נעה בן שבת: במיוחד אם מתברר שההיערכות לוקחת הרבה זמן.

<קרן הורוביץ: שמי עורכת דין קרן הורביץ, מרכז רקמן באוניברסיטת בר-אילן.

<קרן הורוביץ: אנחנו מפעילים קליניקה שנותנת סיוע משפטי לנשים ואנחנו שומעים הן מעורכי הדין האחרים והן מלקוחות שלנו, שהשנה הזו לא מספיקה.

<קרן הורוביץ: אני רוצה לכוון את משרד האוצר לסעיף.

אלי אלאלוף: אז זה חלק מהתיקונים שאתם רוצים לעשות?

אלי אלאלוף: למרות שזה תיקון שדורש שינוי חקיקה?

<אסי מסינג: כן.

אלי אלאלוף: זה יותר טוב אם זה יבוא מכם.

אלי אלאלוף: זו הערה נכונה.

<גלי עציון: זה יכול להיות תיקון נקודתי שאפשר לעשות אותו.

<גלי עציון: הוא תיקון פשוט יחסית.

<גלי עציון: אני עורכת דין גלי עציון מנעמ"ת.

<גלי עציון: אני מלווה את החוק כבר זמן רב.

<גלי עציון: זה חוק מאוד מורכב ובעוד הרבה דברים האבק עוד צריך לשקוע כדי להבין מה קורה.

<גלי עציון: הנושא של השנה הוא מאוד קריטי ורלוונטי לכאלה שהם כבר גמלאים, שממש זקוקים לזה ולא מודעים בכלל.

<גלי עציון: אני מצטרפת לחברותי, כמו שמשרד המשפטים עושה פרסום לאחרונה של חקיקה חדשה בנושא הטרדה מינית מאוד חשובה, ככה משרד המשפטים יכול בהחלט לעשות פרסום, או שמשרד האוצר יעשה פרסום של החוק הזה.

<גלי עציון: בדקנו את זה וניסינו שלשכת עורכי הדין תעשה פרסום כלשהו.

<גלי עציון: ישנה בעיה שעורכי דין ילכו אחורה ויתחילו לקרוא - - -

אלי אלאלוף: אני לא מכיר עורך דין שלא אוהב להצליח כדי לקבל את מה שמגיע לו.

<גלי עציון: יש פה גם עניינים אתיים וגם עניינים של רשלנות מקצועית.

<גלי עציון: לכן עדיף שיבוא מגורם ממלכתי בלתי תלוי.

<גלי עציון: זה הדבר הנכון לעשות.

אלי אלאלוף: אתם אומרים שזה בדרך-כלל או משרד האוצר או משרד המשפטים?

<גלי עציון: לדעתי אלה הגורמים המתאימים.

אלי אלאלוף: אנחנו נפנה אליהם.

<אסי מסינג: לא הצלחתי להבין את ההצעה.

<גלי עציון: שיהיה פרסום.

<אסי מסינג: בניגוד למה שנאמר, החוק הזה כן פורסם.

<אסי מסינג: לא פה הבעיה.

<אסי מסינג: הבעיה היא איתור האוכלוסייה הספציפית, שפרסום לא יעזור בעניין הזה.

<אסי מסינג: ברור שלא בכל המקרים ממילא ירצו ליישם את החוק.

<אסי מסינג: השאלה אם הוא כרוך בעלויות, זה עניין לשיקול דעת.

<אסי מסינג: לא בטוח שהבעיה היא בעיית פרסום.

אלי אלאלוף: אני חייב להצטרף לדבריו, הוא צודק.

אלי אלאלוף: מדובר באנשים במצוקה, הם לא יקראו את העיתונים.

אלי אלאלוף: יש פה תפקיד לחברה האזרחית, להביא את זה לידיעתם.

<גלי עציון: אני קצת חלוקה על זה, זה כמו "הר הכסף".

<גלי עציון: האוצר עשה פרסום יפה בנושא של הכספים האבודים.

אלי אלאלוף: את יודעת עוד כמה נושאים הוא לא פרסם?

אלי אלאלוף: מדובר באנשים מאוד חלשים, עובדים זרים למשל.

<גלי עציון: זה לא בהכרח כולם אנשים חלשים.

<גלי עציון: אלה אנשים שלא מודעים לעובדה שבמות בן הזוג הם יישארו בלי פנסיה.

אלי אלאלוף: במילים אחרות זו אותה כוונה, אלה אותן אוכלוסיות.

<גלי עציון: אנחנו מחכים לתקנות אבל אני רוצה להביא מהשטח, גם בבתי המשפט יש בלגן מאורגן, בוקה ומבולקה.

<גלי עציון: מגישים את זה בכל מיני צורות וצריך להתייחס במסגרת התקנות גם עם משרד המשפטים לדרך הנכונה להגיש את זה.

<גלי עציון: כי יש כאלה שמגישים את זה בצורה מסוימת וזה עולה להם X ויש כאלה שמגישים את זה בצורה מסוימת וזה עלה Y. הבנתי שהנהלת בתי המשפט לא פה היום אבל כדאי מאוד שתהיה ההשתלמות עומק בנושא, זה באמת נושא מאוד סבוך.

<גלי עציון: אנחנו רואים עדין, עם כל הכבוד, שופטים שעדין לא מכירים את הנושא והיה כדאי שיכירו.

<נעה בן שבת: את חושבת שזה בגלל חוסר אחידות?

<נעה בן שבת: בגלל שעדין לא הטמיעו את העניין, או שאלה יכולים להיות מקרים שונים, מקרה שפסק הדין כבר אומר את הדברים, אבל לא בצורה כל-כך מסודרת.

<נעה בן שבת: או יכול להיות שהדברים חוזרים לבית המשפט כדי שיכתוב מחדש פרטים שהוא עוד לא כתב בפסק הדין.

<גלי עציון: גם וגם.

<נעה בן שבת: אז יכול להיות שבגלל זה נוצרו שני מסלולים?

<גלי עציון: לא.

<גלי עציון: שני מסלולים זו פשוט שיטה.

<גלי עציון: יש כאלה שפונים ומבקשים פסיקה, אז זה כמו בקשה בתיק בית משפט ויש כאלה שמבקשים תיקון הסכם ואז זה כמו לפתוח תיק חדש.

<גלי עציון: גם עורכי הדין וגם השופטים לא ידועים בדיוק מה הפרוצדורה הנכונה ולכן זה קצת בלגן.

<גלי עציון: אגב, חלק מהעניין שמקבלים פסקי דין, מה שאתם שולחים חזרה לבתי מפשט זה הרבה פעמים פסקי דין ששופטים עושים ערבוביה מצוברות כספים וצוברות זכויות ומקבלים החלטה לחלק פנסיה צוברת זכויות, לחלק אותה חלוקת רוחב.

<גלי עציון: יש בלגן.

אלי אלאלוף: בין הדברים ששמענו מנציג האוצר, שהוא מכין טפסים בהתאם לזה להגשה לבית המשפט

<אסי מסינג: כן.

<אסי מסינג: אני לא בטוח שזה יפתור את העניין.

<אסי מסינג: בסופו של יום זה מאוד תלוי באיזה סוגי מוצרים יש לבני הזוג ואותם מבקשים לחלק.

<אסי מסינג: מי שצריך לעשות את העבודה אלה עורכי הדין שמטפלים בסכסוך ובית המשפט.

<אסי מסינג: אם לא תהיה הכוונה שלהם, הטפסים לא יעזרו.

<גלי עציון: אם למשל יהיה מקום לציין בטופס אם זו פנסיה צוברת זכויות או צוברת כספים אז הם יידעו שהם צריכים להתייחס למשהו כזה.

<גלי עציון: היום יש כאלה שבכלל לא מבינים את זה.

<אסי מסינג: אני רק מדגיש שהכוונה בטפסים, כרגע לפחות, ובהסכמה שיש לנו לפי החוק, אלה טפסים להגשת הבקשה.

<אסי מסינג: על בסיסם ניתן יהיה ללמוד ולהקיש מזה, בבקשות שיוגשו בבית המפשט, אבל אלה שני דברים נפרדים.

<אסי מסינג: הבקשה, הכוונה היא הבקשה לגוף המשלם.

אלי אלאלוף: חשבתם לקיים דיון עם אנשי משרד המשפטים?

<אסי מסינג: משרד המשפטים הוא לא הבעיה.

<אסי מסינג: הבעיה הוא שבסופו של דבר כלל השופטים בערכאות, שמטפלים בכל הקשור לחלוקת - - -

אלי אלאלוף: זה יכול להיות בתי דין.

<אסי מסינג: אלה בתי דין רבניים ובתי משפט לענייני משפחה שמטפלים בחלוקת רכוש, הם יצטרכו להכיר גם את הנושא הזה.

אלי אלאלוף: וזו הנהלת בתי המשפט שמדריכה אותם.

זהבה גלאון: הערה לנקודה זו, יש למערכת בתי המשפט מערך שנקרא מערך להשתלמות שופטים.

זהבה גלאון: אני יכולה להגיד מהניסיון שלי, חוקקתי מספר חוקים מאוד משמעותיים במובן של שינוי תודעה.

זהבה גלאון: ראינו שלוקח הרבה זמן לשופטים להפנים.

זהבה גלאון: אני לא אומרת את זה כביקורת, לא תמיד מספיקים להתאים את עצמך למציאות המשתנה ולעיתים הכנסת מהירה יותר בהתאמה למציאות המשתנה.

זהבה גלאון: צריך לפנות להנהלת בתי המשפט בבקשה להכניס את הנושא הזה למערכת השתלמות שופטים.

זהבה גלאון: עשינו את זה בסחר בנשים, עשינו את זה בהטרדות מיניות ועוד בכמה וכמה סוגיות.

זהבה גלאון: זה צריך לבוא בצורה מסודרת, שילמדו את הנושא מאנשים מנוסים כמו עורכת דין גלי עציון ואחרים.

זהבה גלאון: החוק כל-כך מורכב ומסובך, מעבר לעניינים הבירוקרטיים יש גם את העניין התודעתי.

זהבה גלאון: בעניין הפרסום, אנחנו רואים שלוש בעיות: אחת, התאמה של תקנות - קבעת לוח זמנים גם לצבא וגם לאוצר ואני חושבת שזה נכון.

זהבה גלאון: נצטרך לעשות תיקוני חקיקה, נאסוף את כל התקנות.

זהבה גלאון: בסופו של דבר, השאלה היא איך מתמודדים עם זה שהפרסום הזה צריך להגיע לקבוצות מוחלשות, כי הן הנזקקות.

זהבה גלאון: לא רק הן, אפשר לחשוב על שורה של מודלים, שיהיה סוג של פרסום ממוקד, גם לקבוצות מוחלשות.

זהבה גלאון: אם נגיד שזה יהיה באתר של משרד האוצר זה לא פותר את הבעיה לקבוצות האלה.

אלי אלאלוף: אם יישמו את דו"ח העוני, יש שם מרכז למיצוי זכויות לאוכלוסיות האלה.

אלי אלאלוף: דרך 11 הלשכות המתוכננות, שיקבלו שם את ההדרכה, גם עורכי הדין לא רק הנזקקים.

אלי אלאלוף: זו אחת הטענות היום של האזרחים המוחלשים, שבאמת אין להם כתובת מדויקת שיכולה לתת להם תשובות משולבות למצבים שלהם.

אלי אלאלוף: נעשה ולא נחכה להחלטה של הקמת המרכזים, למרות שהתחילו משהו ברווחה, הם קוראים לזה מרכזי עוצמה.

<נעה בן שבת: אם אפשר להעיר לעניין פסקי הדין.

<נעה בן שבת: אם אני מבינה נכון, פסק הדין לא אמור להגיד איך יעשו ואם יחלקו.

<נעה בן שבת: הוא אמור לקבוע את השיעור שנתון לבן הזוג לשעבר ואת אותם נתונים שאמורים להיות מצוינים.

<נעה בן שבת: להגיד, זה הנכס שהוא בר היזון, כך וכך אחוזים הם השיעור להעברה, מועד הפירוד הוא כזה וכזה ולהביא בחשבון את כל הפרמטרים כדי לקבוע.

<נעה בן שבת: הוא לא צריך לקבוע את הדרך כי הדרך קבועה בחוק.

<אבי יחזקאל: שמי אבי יחזקאל, אקטואר של ההסתדרות.

<אבי יחזקאל: דבר ראשון הוא לגבי עלות פנסיית השארים-2.8%.

<אבי יחזקאל: אני לא יודע איך זה נקבע אבל זה יקר מידי וגם לא שוויוני בין בני הזוג לשעבר.

<אבי יחזקאל: נניח אישה שמקבלת 10% פנסיית שארים, שני בני הזוג, זו פנסיה מלאה, היא תשלם 2.8% וגם אם פנסיית השארים שלה תהיה 50% מפנסיית השארים היא תשלם 2.8%.

<אבי יחזקאל: זאת אומרת נקבע שיעור אחיד, הוא לא אקטוארי, הוא לא מספר שמייצג.

<אבי יחזקאל: אם אני מסתכל אחורה ומבקשים מאנשים תשלום רטרואקטיבית אחורה, המציאות היא שמשלמים מאוד יקר, מפספסים ולא רוכשים את המוצר הזה כי לפעמים זה מגיע לעשרות אלפי שקלים אז מוותרים על המוצר.

<אבי יחזקאל: לגבי ה-2.8% אם מדברים על תיקונים, יש מקום לבדוק אותו אקטוארית או כלכלית, לעשות טווח גילאים ולראות אם זה נכון.

<אבי יחזקאל: דבר שני הוא לגבי פוליסת ביטוח, אם יש פוליסה ישנה ורוצים לחלק אותה, חברת הביטוח לפי החוק פותחת היום פוליסה חדשה.

<אבי יחזקאל: אנחנו יודעים שהתנאים של הפוליסה הישנה מיטיבים יותר, כי הם דברו על מקדם הבטחה, מקדם פנסיה מובטח, לפעמים זו הבטחת תשואות.

אלי אלאלוף: זה מה ששמענו מצבי לב, שהוא לא ממליץ לשנות.

<אבי יחזקאל: לפעמים יש גם הבטחת תשואה, שגם את זה יכול להיות שמאבדים, אז נוצר מצב, כמו שאמר נציג לשכות סוכני הביטוח, שבני זוג מוותרים על אפשרות החלוקה היום ומחכים לעתיד.

<אבי יחזקאל: אין לי בעיה עם זה אם הוחלט בין בני הזוג, אבל אם הם מחלקים את זה היום, אני לא אוהב שהרווחים נשארים בחברות הביטוח, כי זה מייצר להם רווח אקטוארי, גם פיננסי, על התשואות, לאן הולכת תשואה, גם לגבי רווח אקטוארי וזה נשאר בחברת הביטוח.

<אבי יחזקאל: אם מדברים על תיקונים, גם זה נושא שאני אשמח שייכנס לתיקון.

אלי אלאלוף: אסי, יש לך מה להגיד?

<אסי מסינג: לא כל-כך הבנתי את ההערה שניה.

<אסי מסינג: לגבי ההערה הראשונה בנושא המקדם, הוא חושב ועמד בבסיסי הוועדה הציבורית שישיבה על המדוכה.

<אסי מסינג: הוא מגלם את כלל העלות הכרוכה בהוספת השארים, מודבר באחד החידושים המשמעותיים של החוק.

<אסי מסינג: השיטה שנבחרה, בשים לב לכך שמדובר בקרנות ותיקות והסדרי פנסיה תקציבית שבהם ההתחייבויות האקטואריות הן אדירות מבחינת ההיקפים, נבחרה השיטה כך שקבוצות בני הזוג שנהנים מהתוספת למעשה מממנים את העלות.

<אסי מסינג: במסגרת החוק נקבע גם סעיף שמאפשר לשר האוצר, באישור ועדת העבודה והרווחה, לעדכן את המקדמים ככל שמתברר שהם אינם משקפים את העלות האקטוארית המלאה.

<אסי מסינג: ככל שבעתיד יתברר שמדובר בשינוי למעלה או למטה, יוצע כמובן העדכון.

<אסי מסינג: להבנתנו בשלב זה אין שום צורך לעדכן.

<אסי מסינג: מדובר בעבודה אקטוארית שנעשתה בזמנו, לפני הגשת החוק, גם לוועדה וגם לפני הגשת החוק בפני הממשלה, כך שהיא מבוססת מבחינת המקדמים ולא נדרש שינוי בעניין הזה.

<אסי מסינג: לגבי ההערה השנייה, נקבעו שורה של מנגנונים שמאפשרים קבלת החלטות שלעיתים היא לא משותפת.

<אסי מסינג: כלומר כל אחד והאינטרסים שלו, תוך הבנה של תכליתו של המוצר, שבראש ובראשונה רוב המוצרים מיועדים לתשלום קצבה וברירות מחדל, מה קורה כשעמית מבקש לבחור בהון או בקצבה ומה קורה כשבן זוגו מבקש ואיך זה משליך.

<אסי מסינג: כמובן שלעיתים יכולות להיות החלטות שונות ואינטרסים שונים, שעשויים להגיע למסקנה של בני הזוג שאין צורך לחלק את המוצר, אלא לקבל החלטה משותפת שממשיכים לנהל אותו במשותף.

<אסי מסינג: באשר לדרישה לחייב חברות ביטוח לבטח מבוטחים חדשים לפי תנאים ישנים, על כך היה דיון רב במסגרת דיוני הוועדה.

<אסי מסינג: חלק לא קטן מהעניין הזה נערך אז.

<אסי מסינג: כפי שפרטנו אז, יש קושי רב ביותר לחייב חברת ביטוח לבטח משיהו שמעולם לא בוטח בה, בתנאים ישנים ועל סמך המאפיינים האקטואריים של אותו מבוטח.

אלי אלאלוף: לא הבנתי כלום מההסבר.

אלי אלאלוף: זה מספק אותך אבי?

<אבי יחזקאל: לא.

<אבי יחזקאל: לגבי התשובה הראשונה, שנקבעה ועדה אקטוארית, הוועדה הזו התחילה ב-2008, 2009 מאז השתנו דברים.

<אבי יחזקאל: אולי זו ההזדמנות, אם אנחנו במסגרת תיקונים, בואו נעשה ועדה קטנה נוספת, של שניים, שלושה אקטוארים נסגור את הסיפור וזהו.

<אבי יחזקאל: מה זה כלל הוצאות?

<אבי יחזקאל: אנחנו לא יודעים.

<אבי יחזקאל: אני רק יודע להגיד שיש אי שוויון.

<אבי יחזקאל: אם ניקח שתי גרושות באותו שכר ובאותו גיל.

<אבי יחזקאל: אחת תקבל 10% פנסיית שארים והשנייה תקבל 50% מפנסיית השארים.

<אבי יחזקאל: הן משלמות אותו דבר למרות שהסכום שכל אחת מקבלת הוא שונה.

<אבי יחזקאל: זאת אומרת, הביטוח שכל אחת רוכשת לעצמה הוא שונה, אבל הן משלמות אותו דבר.

<נעה בן שבת: אבל מדובר באחוזים.

<אבי יחזקאל: מהקצבה המלאה.

<אבי יחזקאל: השיעור של פנסיית השארים - - -

<נעה בן שבת: מחושב לפי הקצבה אחרי הפחתה.

<אבי יחזקאל: אחרי הפחתה והנגזרת של שיעור ההעברה.

<אבי יחזקאל: יכול להיות ששיעור ההעברה נקבע 10%, כי היא הייתה נשואה 5 שנים והשנייה הייתה נשואה 20 שנה, זה שיעור העברה של 50%.

אלי אלאלוף: אולי זה עלות טיפול?

<אבי יחזקאל: אני לא יודע.

<אבי יחזקאל: לא שמעתי על עלות טיפול.

<אסי מסינג: אין עניין של עלות טיפול.

<אסי מסינג: בסופו של דבר החוק קבע מי הגורמים המוסמכים לעדכן את המקדמים.

<אסי מסינג: הדבר נעשה לאחר בחינה ארוכה.

אלי אלאלוף: מתי נעשתה הבדיקה האחרונה?

<אסי מסינג: הבדיקה נעשתה סביב עבודת הוועדה ב-2010 וסביב הגשת הצעות החוק לכנסת נעשתה בדיקה נוספת.

<נעה בן שבת: הוועדה לא דנה בעניין הזה, היא התבססה על ההערכות שהיו בפני ועדת שוחט.

אלי אלאלוף: יש לי הצעה טכנית ברשותך, קודם כל תתחילו עם התיקונים שאתם רוצים להביא.

אלי אלאלוף: תנו התייחסות שהביא לנו אבי יחזקאל.

אלי אלאלוף: אנחנו נתייחס במסגרת התיקונים שלכם להערה הזו, שנראית לי הגיונית.

אלי אלאלוף: אם עשיתם בדיקה בלוח זמנים שהולך אחורה יותר מידי, כבר יש צורך לעדכן.

אלי אלאלוף: תתייחס לזה בדו"ח שלך ואנחנו נדון בזה במסגרת הדיונים שיתקיימו באוקטובר.

<אביבה עיני: שמי אביבה עיני, אני נמצאת כאן בשני כובעים.

<אביבה עיני: בכובע אחד אני מעמותת גרנית ובכובע השני אני גרושה לאיש קבע, גמלאי צה"ל.

<אביבה עיני: ברשותך אדבר מהכובע השני.

<אביבה עיני: בקשר לפרסום, כאישה גרושה אני זוכרת את פרסום הממשלה לגבי מסלול מזונות.

<אביבה עיני: דברנו על שכבות חלשות, זה דווקא הגיע יפה מאוד לכל מי שהייתה צריכה והיום זה צובר תאוצה.

<אביבה עיני: בקשר למסמכים שהעלו בהתחלה, אני אישית שלחתי פסק דין שאושר על-ידי בית המשפט לצה"ל, במרץ, ועד היום, כמה שניסיתי לקבל אישור בכתב על מסמכים שהגשתי כדי שתהיה לי הוכחה משפטית שבאמת המסמכים הגיעו, לא הצלחתי להגיע לזה.

אלי אלאלוף: סמי, למה היא לא קבלה תשובה?

<אל"מ סמי שמואל הולצקן: היא שלחה במרץ, בפברואר חוקק החוק, עוד לא ידענו על מה מדובר בכלל.

אלי אלאלוף: קבלת בדואר מסמך.

אלי אלאלוף: בדרך-כלל חייבים לאשר קבלת מסמך תוך שלושה שבועות.

<אביבה עיני: אפילו אישור בפקס שהמסמכים אצלם.

<אל"מ סמי שמואל הולצקן: אמרנו שנתקן את הדברים האלה.

<מינה אורגד: נקודה נוספת ברשותך בעניין הזה, צה"ל הוא בונקר וקשה מאוד לאישה שרוצה להגיש - - -

<אל"מ סמי שמואל הולצקן: לא רק נשים, יש גם גברים גרושים לנשות קבע.

<אל"מ סמי שמואל הולצקן: החוק מדבר על שני המינים.

<אל"מ סמי שמואל הולצקן: אנחנו צריכים לתת שירות מצוין לשני המינים.

<מינה אורגד: לא משנה המין, מהניסיון האישי שלי, צה"ל הוא בונקר.

<מינה אורגד: קשה מאוד לאישה או גבר, גרוש או גרושה, להגיע אליכם לתת את המסמכים ולקבל אישור.

<אל"מ סמי שמואל הולצקן: אמרתי קודם, לקח לנו זמן ללמוד את הדברים, אנחנו נתקן את זה.

<אל"מ סמי שמואל הולצקן: גם את הקשר האישי בינינו לבין הפונים אלינו.

<מינה אורגד: תודה רבה.

אלי אלאלוף: נציג רשות המיסים נמצא?

אלי אלאלוף: יש לך התייחסות לדברים?

<צור גינת: שמי צור גינת מרשות המיסים.

<צור גינת: אלינו לא הגיעו פניות, לפחות אני לא פגשתי פניות כאלה.

<צור גינת: הפניות שהגיעו הם מגופים שבקשו פירוש למה שנאמר.

<צור גינת: העברנו הרבה הדרכות בנושא המיסוי, בין לעורכי דין ובין למסגרות שהוזמנו, זו בינתיים הפעילות היחידה, עוד לא נתקלתי בתיק.

<צור גינת: אנחנו בהכנה של חוזר שמפרט, זה קצת שונה ממה שרגילים ברשות המיסים, זו זווית ראיה אחרת ולכן אנחנו כותבים חוזר שידריך את האנשים שלנו כיצד להתייחס לזה.

אלי אלאלוף: אפשר לצרף אותך לרשימה של ה-1 באוקטובר?

<צור גינת: אפשר.

<צור גינת: כשאנחנו מפרסמים חוזר, הוא תלוי בהרבה גופים חיצוניים.

<צור גינת: ככל שתלוי בנו זה יהיה ב-1 באוקטובר.

<אבי יחזקאל: לגבי ההערה השנייה שלי, קבעת קודם שנציג האוצר ייתן תשובות לגבי ה-2.8%.

<אבי יחזקאל: אני אשמח גם לקבל תשובות לגבי השארת הרווחים בחברת הביטוח.

<אבי יחזקאל: לגבי ההערה השנייה שלי, יש מצב שלא בכוונה, אבל חברות הביטוח מרוויחות מזה שבני זוג שמתגרשים - - -

אלי אלאלוף: אין כמו להרוויח בלי להתכוון.

<אבי יחזקאל: אבל לא צריך לעזור להם, הן עושות את זה יפה מאוד בלי עזרה.

<אבי יחזקאל: אפשר למנוע את זה איכשהו אם נכניס את זה גם במסגרת הבדיקות, שהרווחים האלה יישארו בין בני הזוג.

<אבי יחזקאל: לא משנה איך החלוקה תהיה בינם לבין עצמם, אבל שהרווחים יישארו בתא המשפחתי ולא בחברות הביטוח.

<נעה בן שבת: אתה מדבר על זה שחלק מהמקדם יחושב - - -

<אבי יחזקאל: לא רק מקדם, נניח תשואה.

<אבי יחזקאל: יש פוליסות ביטוח ישנות שנושאות תשואה, גם קופות גמל.

<נעה בן שבת: כתבנו שבכל מקרה זה שונה.

<אסי מסינג: קבענו שורת תנאים של חלוקה.

<אסי מסינג: אני מוכרח להגיד שלא כל-כך ברור לי.

<אבי יחזקאל: אבל המקדם.

<אסי מסינג: לא ניתן לחייב חברת ביטוח לבטח בשנת 2015 לפי מקדמים של שנות ה-90 על מבוטח שמעולם לא בוטח שם.

<אסי מסינג: נראה לי מובן מאליו.

<אסי מסינג: זה לא עניין של רווחים ולא של שום דבר אחר.

<אסי מסינג: הבקשה שלו מבקשת לקחת, במקום שיהיה על מבוטח אחד מקדם, לקחת ולחלק את החיסכון לשני מבוטחים.

<אבי יחזקאל: זה לא מה שאמרתי.

<אבי יחזקאל: לא אמרתי לתת לאישה את אותו מקדם.

<מינה אורגד: אבל למה לא?

<אבי יחזקאל: כי אפשר אז להבין את חברות הביטוח, התוחלת שלה יותר גדולה והסיכון שלה יותר גדול.

<אבי יחזקאל: אני מדבר על משהו אחר, אפשר לחשב את הנזק.

<אסי מסינג: אם אני מבין נכון, ההצעה שמובאת כאן, שנדונה כבר בוועדה, מדברת על לחייב את חברות הביטוח שקבעו מקדמים מובטחים על בסיס הנחות אקטואריות לפני שנים רבות.

<אסי מסינג: לקחת את אותו מקדם המתאים לבן הזוג לשעבר ולקבוע אותו, בניגוד למקדמים הקיימים היום.

<אסי מסינג: המצב למעשה שהוא מחייב את חברת הביטוח לבטח מישהו שמעולם לא בוטח, עם מקדמים שהיו נכונים לפני 20,30 שנה.

אלי אלאלוף: יש רק מרכיב אחד, המרכיב של הבן זוג שאמור להתחלק.

אלי אלאלוף: כל השאר הוא צריך לקבל לפי התחלת הביטוח.

<אסי מסינג: הבעיה שהוא לא מעולם בוטח עדין בחברת הביטוח.

<אסי מסינג: לכן אתה מחייב את חברת הביטוח, אגב סכסוך בין בני זוג, לצרף מבוטח בתנאים נוספים שהיו לפני שנים רבות.

<אסי מסינג: זה דבר מאוד בעייתי לטעמי, גם באלמנט הביטוח וגם באלמנט התערבות המחוקק.

<אסי מסינג: לכן, בפני בני הזוג עומדות מספר אפשרויות.

<אסי מסינג: ראשית אפשר להשאיר אתה מוצר כמו שהוא ובבוא העת, כשבן הזוג לשעבר יקבל באמצעות קבלה - - -

אלי אלאלוף: לא הייתי נותן עצה כזו לאשתי היקרה.

<אסי מסינג: האפשרות השנייה היא לעשות פיצול כמו שהוצע בחוק.

<אסי מסינג: במובן הזה העמית, ככל שניתן לחלק את אותו חיסכון, בן הזוג לשעבר, יהיה רשאי להצטרף לחברת הביטוח לפי התנאים שקיימים היום של ההצטרפות.

<אסי מסינג: זו לא בחירה של חברות הביטוח, זה לא שהן נהנות מהעניין הזה.

אלי אלאלוף: ועוד איך.

אלי אלאלוף: חברות הביטוח לא יכולות לקחת את אותה קופה משפחתית לחלק אותה ולקבוע תנאים חדשים לקופה הזו.

אלי אלאלוף: זה בלתי נסבל.

אלי אלאלוף: הם חסכו ביחד והגיעו למצב שהגיעו, זה לא אומר שאותה קופה צריכה חוקים חדשים.

אלי אלאלוף: עכשיו יטילו עליה את כל הרע שהיה באותה תקופה?

אלי אלאלוף: אני חושב שיש פה רק שני מרכיבים שצריך להתחשב בהם כדי לפתוח את הקופה החדשה: המצב הבריאותי והגיל של הפרטנר שנפרד.

אלי אלאלוף: אין סיבה שישנו את התנאים של הקופה.

<נעה בן שבת: גם הנושא הזה הוא לתיקון חקיקה.

<נעה בן שבת: היום החוק קובע שהחשבון החדש בפוליסת הביטוח היא בהתאם לתנאים הנהוגים בעת פתיחת החשבון החדש ואם אנחנו רוצים לשנות, אנחנו צריכים לעשות את זה גם בשינוי חקיקה.

<צבי לב: אבל אז זה גורם עוול.

<צבי לב: אם את נותנת את התנאים הנוכחיים את גורמת עוול.

<מינה אורגד: הרבה נשים ויתרו על הזכות של החוק הזה, כי הם היו צריכים לשלם סכום מאוד גבוה.

<מינה אורגד: 2.8 זה סכום מאוד גבוה לנשים אז הן פשוט ויתרו על זה.

<נעה בן שבת: את מדברת על אנשים שיש להם פסק דין ישן, הן רוצות להצטרף להסכם עם קצבת השארים לכן הן היו צריכות לשלם את דמי ההפחתה.

<מינה אורגד: נכון.

<מינה אורגד: זה מגיע לאלפי שקלים והם ויתרו על זה.

<מינה אורגד: דבר נוסף, יש אפליה בין גברים ונשים.

<מינה אורגד: הנשים זה 2.8% והגברים זה 1.4%.

<מינה אורגד: זה כפול ובתוחלת החיים יש הבדל של 4 שנים בלבד.

<מינה אורגד: זה התבסס על זה.

אלי אלאלוף: למה יש את ההפרש?

<נעה בן שבת: גם ההפרש הזה נקבע לפי מה שהמליצה הוועדה.

<אסי מסינג: ההבחנה בין נשים לגברים מבוססת על אבחנה אקטוארית של ההבדל בתוחלת החיים בין נשים לגברים.

<אסי מסינג: תוך הבאה בחשבון שהמאפיינים הדמוגרפים הקיימים בהסדר הפנסיה התקציבית הוא בקרנות של ההסדר.

זהבה גלאון: בסוף הם קוברים אותנו.

<עידו רחמני: שמי עידו רחמני, מומחה פנסיוני, יועץ לאנשים שפורשים לפנסיה.

<עידו רחמני: אני רוצה להציע משהו לעניין מה שנאמר, שאי-אפשר לתת תנאים ישנים בזמן חדש כמו היום, אפשר לעשות משהו פשוט.

<עידו רחמני: בכל מקרה ומקרה לעשות חשבון של כמה חברת הביטוח הרוויחה רווח אקטוארי תיאורטי מזה שבן הזוג לא יקבל את מקדם הקצבה יותר טוב או התשואה המובטחת.

<עידו רחמני: נניח שבמקום 600,000 שהם יצטרכו לתת לו, נותנים לו רק 500,000.

<עידו רחמני: את אותם 100,000 אפשר פשוט לתת לתא המשפחתי, בין אם כסכום חד פעמי רשום, שישולם כקצבה או כמקדם קצבה שהוא באמצע, בין מה שהיום לבין מה שהיה פעם.

<עידו רחמני: אפשר לחשב את זה ואגב, חברות הביטוח בכל מקרה חייבות לחשב את זה כי הן עושות דוחות כספיים לעצמן ומפרסמות את זה אחרי זה לציבור.

<עידו רחמני: הן יודעות כמה הן מרוויחות מכל מקרה ומקרה.

<עידו רחמני: מדובר בסכומים גדולים, זה לא משהו שהם לא יחשבו וזה ייבלע איפה שהוא.

<עידו רחמני: הן מחשבות את זה ואפשר פשוט להגיד להם שיתנו את הרווח האקטוארי הזה, אפילו להשאיר להם אחוז או שניים לניהול, כמו שהן אוהבות לקבל מהרווח הזה, ותנו את זה חזרה לתא המשפחתי.

<עידו רחמני: זו בעיה פתירה אם יש רצון.

אלי אלאלוף: תודה על העצה.

אלי אלאלוף: היא נראית מסור

אלי אלאלוף: בלת אבל עם הרבה היגיון.

<עידו רחמני: היא לא מסורבלת, אני מדגיש שהם עושים את החשבון.

<נעה בן שבת: הייתה הצעה לתקן את המקדמים.

<נעה בן שבת: אמרת שאי-אפשר הרי לתת את המקדם המקורי שנקבע לפי מינו של בן הזוג.

<אבי יחזקאל: אפשר, זה לא שאי-אפשר.

<נעה בן שבת: אבל הצעת כן לתקן את המקדם.

<נעה בן שבת: אתה יכול לחזור על ההצעה שלך?

<אבי יחזקאל: את מדברת על ה-2.8%?

<נעה בן שבת: לא על גובה המקדם, אלא על מקרה של קופה שנקבעה עם מקדם ראשוני על פוליסת ביטוח ישנה ועכשיו נפתחת פוליסת חדשה.

<נעה בן שבת: החשבון החדש שנפתח נפתח כרגע לפי המקדמים החדשים.

<נעה בן שבת: מצד אחד אמרת שאתה מבין שאתה לא יכול ללכת עם המקדם הקודם כי הוא הותאם למינו של בן הזוג המקורי, אבל אתה אומר שלא צריך לפי התנאים הנהוגים היום.

<נעה בן שבת: מה אתה מציע?

<נעה בן שבת: איזה תיקון?

<אבי יחזקאל: הייתי מציע, כמה שזה נשמע מסורבל, הרווח שנשאר בחברת הביטוח, להשאיר אותו בתא המשפחתי.

<אבי יחזקאל: אפשר לחשב בקלות את הרווח הזה, משאירים אותו.

אלי אלאלוף: איך מחשבים עם זוגות חד מיניים.

<נעה בן שבת: המקדמים קובעים לפי המין של בן הזוג.

<אבי יחזקאל: אם מדובר בזוגות מאותו מין, אז המקדם צריך להישאר אותו דבר.

<מינה אורגד: שוב הגברים מרוויחים.

אלי אלאלוף: בנהלים שלכם, אסי, מתחשבים בזה?

זהבה גלאון: זו סוגיה רצינית.

<אסי מסינג: החוק יצא מנקודת מוצא, כדי לפתור את הבעיה הזו הולכים לפי המין של בן הזוג לשעבר.

<אסי מסינג: לגביו אין שאלה ולכן לפיו עושים את המקדמים.

<אסי מסינג: הוא כמובן מה שמשפיע על תוחלת החיים ולכן זה הדבר הנכון ביותר.

אלי אלאלוף: מצד אחד אני חייב להגיד שזה חוק מדהים שמתקן ומחזק את החלק השני שהוא בדרך-כלל חלש יותר.

אלי אלאלוף: מצד שני, תעשו שזה יהיה אנושי, שיהיה מובן נגיש ולא מסורבל.

אלי אלאלוף: מה שקל לכם, זו החלה קשה מאוד לאזרחים.

אלי אלאלוף: ברשותכם, אני מודיע שנתכנס בתחילת אוקטובר, אחרי שנעיין בפרוטוקולים ונראה למה התחייבנו.

אלי אלאלוף: תודה רבה לכולם הישיבה נעולה.