ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 7, 2015-06-16 10:00

דוד אמסלם: רבותיי, בוקר טוב לכולם, אני מתכבד לפתוח את ועדת הפנים בנושא: "הפגנות סוערות נגד עריפי תאגיד המים אל-עין".

דוד אמסלם: מי שהגיש את ההצעה אלה חברי הכנסת אורי מקלב, איציק שמולי, חמד עמאר ועבדאללה אבו מערוף.

דוד אמסלם: נפתח במגישי ההצעה.

עבדאללה אבו מערוף: אדוני היושב-ראש, אורחים נכבדים, בוקר טוב לכולם.

עבדאללה אבו מערוף: כל הכבוד לנציגים שהגיעו.

עבדאללה אבו מערוף: התבקשתי להגיד שחבר הכנסת עמאר מתנצל שהוא לא יכול היה להגיע.

עבדאללה אבו מערוף: התבקשתי להעביר לכם את מה שהוא ביקש.

עבדאללה אבו מערוף: אני אדבר בקיצור על חוק תאגידי מים, למה אנחנו בבוקר כאן.

עבדאללה אבו מערוף: זה עלה מעל במת הכנסת, דיברנו על זה.

עבדאללה אבו מערוף: אנחנו לא במקרה כאן בוועדת הפנים.

עבדאללה אבו מערוף: הכנסת החליטה שהעניין חשוב מאוד.

עבדאללה אבו מערוף: למה?

עבדאללה אבו מערוף: כי המטרה שלנו שהאזרח יקבל את השירות.

עבדאללה אבו מערוף: המטרה שלנו היא טובת האזרח.

עבדאללה אבו מערוף: בגלל זה אנחנו כאן מתכנסים.

עבדאללה אבו מערוף: אני לא אכנס עכשיו לכל ההיבטים של החוק, איך זה היה והכל, אבל השאלה אם מבחינה מעשית, מבחינת פרקטיקה הוא אכן נותן את המטרות שבשבילן הוא חוקק.

עבדאללה אבו מערוף: אני לא מדבר על כל התאגידים, אני מדבר על התאגיד הספציפי אל- עין.

עבדאללה אבו מערוף: מדובר ב-9 כפרים גדולים מאוד, אזור גדול מאוד.

עבדאללה אבו מערוף: התאגיד מתנהל שם.

עבדאללה אבו מערוף: לא במקרה האזרחים התחילו לראות שיש דברים שהם לא לפי החוק או לא לפי מטרת החוק, לכן הנושא עלה והייתה הפגנה גדולה.

עבדאללה אבו מערוף: הזמנו היום את האנשים.

עבדאללה אבו מערוף: בתאגיד הזה לא רק שיש עניינים ניהוליים ושירות לא נכון עבור מה שהאזרח מבקש, יש גם עניינים אחרים של התנהגות אישית, העלאת מחירים, חריגות וכל מיני דברים.

עבדאללה אבו מערוף: יכול להיות שבתאגידים אחרים החוק עובד.

עבדאללה אבו מערוף: אנחנו נדון עכשיו על העניין הזה, נשמע את הנציגים שהגיעו.

עבדאללה אבו מערוף: אני לא במקרה העליתי את הנושא.

עבדאללה אבו מערוף: אנחנו נעשה דיון על מנת לקבל החלטה איך להתנהג עם תאגיד אל-עין לטובת האזרח.

עבדאללה אבו מערוף: נקבל את ההחלטות המתאימות.

עבדאללה אבו מערוף: אני חושב ש-7 מועצות מקומיות מתוך 9 הן בעד שהעלינו את הנושא, הן בעד שנפתור את הבעיות בתאגיד בצורה הנכונה.

עבדאללה אבו מערוף: יש פתרונות לזה.

עבדאללה אבו מערוף: רוב המועצות מסכימות שהשירות יחזור אליהן, שכל עניין המים יחזור לגבייה ולחסות המועצה המקומית, לא להשאיר את התאגיד הזה מונופול.

עבדאללה אבו מערוף: דרך אגב, אחד הדברים שהופיע בחוק הוא תחרות.

עבדאללה אבו מערוף: אין תחרות, אין דוחות, אין פרויקטים לטובת הצרכן, לטובת האזרחים שנעשו.

עבדאללה אבו מערוף: אין דוחות כספיים.

עבדאללה אבו מערוף: לא נעשה אף פרויקט לטובת האזרחים במשך כל השנים.

עבדאללה אבו מערוף: זה המצב.

דוד אמסלם: אני רוצה להתנצל בשמו של חבר הכנסת אורי מקלב שגם חתם על ההצעה לסדר.

דוד אמסלם: הוא פשוט בוועדה אחרת, הוא לא יכול היה להגיע.

דוד אמסלם: אני מתכוון לעשות דיון מקיף בנושא של תאגידי המים.

דוד אמסלם: היות וזה במסגרת ההצעה לסדר, הייתי חייב לבוא ולכנס את זה כאן.

דוד אמסלם: מבחינתי אתם יכולים לדבר , הכל בסדר, אבל אני מתכוון לעשות דיון מקיף לא באל- עין, זה פחות חשוב לי כרגע.

דוד אמסלם: חשוב לי לתקוף את כל הנושא, את כל המכלול שלו.

דוד אמסלם: האמן לי, אני מכיר אותו.

דוד אמסלם: יש פה גם חבר טוב שלי, דוד, שהיה מנכ"ל הגיחון.

דוד אמסלם: אנחנו מכירים את זה גם מכאן, גם לנו יש כאן תאגיד מים.

דוד אמסלם: אני מכיר את האבולוציה שלו.

דוד אמסלם: מספיק שנים הייתי בעירייה.

דוד אמסלם: מאגף זה הפך להיות תאגיד.

דוד אמסלם: התייעצתי גם עם תומר, היועץ המשפטי של הוועדה.

דוד אמסלם: אני רוצה כרגע לאסוף את החומרים, להיכנס יותר לתמונה, לאסוף את האינפורמציה, ללמוד אותה יותר לעומק, ואז נעשה דיון הרבה יותר ממצה, לדעתי גם הרבה יותר ארוך.

דוד אמסלם: זאת התכנית.

איציק שמולי: תודה, אדוני היושב-ראש.

איציק שמולי: אני שמח על משפט הפתיחה שלך.

איציק שמולי: זה נושא שליווה את הכנסת הקודמת.

איציק שמולי: כל פעם כשהמסך הזה יורד אני מקבל חשש כי אז אני יודע שהולכים להלאות אותנו בנתונים על הפחת, על כמה הם התייעלו, על כמה הכל בסדר בעולם התאגידים.

איציק שמולי: רק מה שוכחים לספר?

איציק שמולי: שרק התעריף לבדו עלה בעשור אחד בלמעלה מ-100%, שהשירות שאותו נותנים התאגידים הוא בהרבה מאוד מקומות בארץ לא מספיק שקוף, גם אם הוא מופיע באתר האינטרנט.

איציק שמולי: למה אני מתכוון?

איציק שמולי: יבוא מישהו, יחליף לך שעון בבניין או בחצר, ויום אחד תקבל חשבון של מאות או אלפי שקלים.

איציק שמולי: תאמין לי, יש דוגמאות למכביר.

איציק שמולי: אנחנו בכנסת הקודמת הובלנו מהלך מאוד מאוד עיקש לביטול הניתוקים של המים בכל רחבי הארץ.

איציק שמולי: אני שמח שביד אחת עם הממשלה - צריך להגיד להם גם מילה טובה על זה - הצלחנו להגיע להבנות במסגרת ועדת הכלכלה.

איציק שמולי: אני חושב, אדוני היושב-ראש, שאתה מיסגרת את הדיון נכון.

איציק שמולי: אם להיות הגון, מה שקורה בתאגיד אל-עין זה רק קצה הקרחון, זה רק סימפטום לבעיה כללית וגדולה יותר, שנקראת ההתנהלות של תאגידי המים בישראל.

איציק שמולי: אתה יודע, אנחנו במשך שנתיים יושבים בוועדת הכלכלה, גם לעיתים בוועדה הפנים, ובא יושב ראש רשות המים ומסביר לנו שוב ושוב ושוב כמה משק המים הוא משק כספי סגור, כמה אי אפשר בגלל שזה משק כספי סגור לתת הנחות מפליגות ולגעת בתעריפים, והנה אני רואה לפני שבועיים אצל סבר פלוצקר ב"ידיעות אחרונות" תגלית מרעישה ביותר.

איציק שמולי: באה רשות המים ואומרת - זה לא שנפלתי מהכיסא מרוב הפתעה - שמשק המים הוא בעצם פתוח, אין משק כספי סגור, אין בעיית מים ואין שום דבר.

איציק שמולי: זאת אומרת שגם על התעריפים הגיע הזמן שנתחיל לדבר במדינת ישראל.

איציק שמולי: לעצם העניין, אדוני היושב-ראש.

איציק שמולי: תאגיד אל-עין נותן שירות ל-9 ישובים במגזר הדרוזי.

איציק שמולי: התלונות שם הן התלונות הידועות.

אוסאמה סעדי: זה לא רק דרוזי.

איציק שמולי: תודה על התיקון.

איציק שמולי: אני לא ידעתי את זה.

איציק שמולי: על כל פנים, התלונות שהגיעו אלינו , למגישים, למי שהגיש את ההצעה לסדר, הן תלונות לא רק לגבי תעריף הגבייה שהוא קבוע, אלא לגבי תעריפים שונים של הנחת תשתיות וכל מיני שירותים שאתה לעיתים נדרש לקבל מתאגיד המים.

איציק שמולי: קיבלנו תלונות חמורות מאוד לגבי השירות שניתן באותו התאגיד - שירות, בלשון המעטה, שאינו מסביר פנים לתושבים, שירות שהוא קשיח, שירות שמסתכל על הצרכנים בדיוק כפי שהם, קהל שבוי שאפשר לעשות איתו פחות או יותר מה שרוצים.

איציק שמולי: חשבנו שאם הנושא של ההתנהלות של תאגידי המים הוא נושא שראוי לדיון בפני עצמו ולרפורמה בפני עצמה בכנסת, נכון יהיה כבר בשלב הזה להביא את הסיפור של תאגיד המים באל-עין, לשים אותו על סדר היום של הכנסת.

איציק שמולי: אני אסגור ואומר שאני יודע שאין תמימים בסיפור של תאגידי המים.

איציק שמולי: אני יודע שלא כל האשמה רובצת על כתפי התאגידים, יש עוד שחקנים שונים ומשונים שקשורים לעולם המים שמשחקים משחק כפול בסיפור הזה, אבל כל עוד תאגידי המים נמצאים בפרונט ותאגידי המים, אולי במידה מסוימת של וולונטריות, מוכנים להמשיך ולהיות אלה שנמצאים מול האזרח ובשם החלטות הממשלה לתת שירות שהוא לא מספיק טוב ולגבות תעריף שהוא יותר מידי גבוה, מבחינתי אתם הכתובת.

אוסאמה סעדי: כבוד היושב-ראש, חבריי חברי כנסת, אורחים נכבדים, אהלן וסהלן.

אוסאמה סעדי: אני חושב שמדובר בנושא שהוא חשוב מאוד, כאוב מאוד במגזר הערבי, אבל לא רק.

אוסאמה סעדי: אני חושב שמדובר בבעיה כלל ארצית, במיוחד במגזר הערבי.

אוסאמה סעדי: נושא המים צריך להיות מצרך בסיסי, יסודי שאפילו אנשים עניים, שכבות חלשות, שקופים צריכים לקבל.

אוסאמה סעדי: אנשים הגיעו למצב שהם התחילו לעשות חשבון כמה כסף לשים בצד כל חודש או כל חודשיים על מנת לשלם את חשבונית המים.

אוסאמה סעדי: אני מבין את הרקע של הקמת התאגידים, שהיו כשלים במועצות, שחשבונות מים לא שולמו, שהיו ניתוקי כפרים למשך שבועות, אבל לא יכול להיות מצב שחשבונית מים בכפר מסוים למשפחה מסוימת הייתה 200 שקל לחודש, ואחרי התאגיד היא פי 2 או פי 3.

<קריאה: פי 4.

אוסאמה סעדי: פי 4.

אוסאמה סעדי: לא יכול להיות.

אוסאמה סעדי: אין שום הסבר לכך שהמחירים של המים עלו במאות אחוזים.

אוסאמה סעדי: כפי שאמרת, אדוני היושב-ראש, הבעיה היא ארצית, הבעיה היא לא בתאגיד אל -עין.

אוסאמה סעדי: אני מכפר עראבה, יש שם תאגיד שנקרא מי הגליל, שמאגד בתוכו 7 כפרים: דיר אל-אסד, בענה, מג'ד אל-כרום, דיר חנא, נפח, עראבה, סכנין .

אוסאמה סעדי: מדובר באוכלוסייה שמונה כ-104 אלף.

אוסאמה סעדי: יש את אותן בעיות, את אותן תלונות.

אוסאמה סעדי: התעריף לבנייה למטר ביוב ומים עלה, אדוני היושב ראש, ב-1.5.2015 מ-70 שקל ל-160,170 שקל.

<אלעריד ויסאם: 167.

אוסאמה סעדי: 167.

אוסאמה סעדי: כשהתחלנו לבדוק את הנושא הזה והגיעו אלינו תלונות, אני לא יודע על סמך מה - -

דוד אמסלם: הדיון הזה מתחלק לשני חלקים.

דוד אמסלם: אני מציע להתמקד כרגע בתעריף המים, לא בתעריף התשתית.

דוד אמסלם: תעריף התשתית הוא סיפור אחר, בוא נשים אותו בצד.

דוד אמסלם: אני רוצה להתעסק בתעריף המים ובשירות, כי זה הנושא שמעניין את רוב התושבים.

דוד אמסלם: הם מקבלים כל חודש חשבון.

אוסאמה סעדי: גם תעריף הבנייה - -

דוד אמסלם: זאת סוגיה אחרת, אני לא רוצה להיכנס אליה כרגע.

<אלעריד ויסאם: הבעיה שלנו עם תאגיד אל-עין היא גם תעריפי המים.

דוד אמסלם: ידוע.

<אלעריד ויסאם: כל מה שקשור להיטלי הביוב, שזה השירותים לרשת הביוב ורשת המים, חיבור הבתים.

אוסאמה סעדי: אני מסכים עם ההצעה שלך שבאמת צריך לקיים דיון כללי לא רק בתאגיד ספציפי, אלא לקבל את כל הנתונים.

אוסאמה סעדי: אנחנו מדברים על תאגידים שהם לא חברה פרטית, הם לא תאגידים רווחיים.

אוסאמה סעדי: אני מבקש שנקבל נתונים מרשות המים, מהתאגידים עצמם, למה התעריף למטר עלה ב-200%, מה הסיבה.

אוסאמה סעדי: אני מבקש לקיים דיון מעמיק ולקבל נתונים, כדי שבסופו של דבר נקבל החלטה.

זוהיר בהלול: תודה לך, אדוני היושב-ראש.

זוהיר בהלול: האגדה מספרת שמלחמות פרצו על רקע ניסיון השתלטות על מקורות מים, אבל זאת לא רק האגדה, זה כמובן סיפור אמיתי.

זוהיר בהלול: הרקעים גם התווספו עם הזמן.

זוהיר בהלול: אם פעם זה היה רק מים, אז עכשיו יש עוד שיקולים נוספים.

זוהיר בהלול: המים, שהם מתת אלוהים, הפכו להיות הסיפור של עשירים ועניים.

זוהיר בהלול: איך יכול להיות, רחמנא ליצלן, שמים, שהם זכות בסיסית של אדם, הפכו להיות נחלתם של העשירים, כאשר העניים נאנקים כדי לקבל מים במחירים סבירים?

זוהיר בהלול: אני לא בקיא בדקויות הפעילות של אל- עין - כמובן שהתעדכנתי באופן שטחי דרך התקשורת - אבל בעיני, למרות שאני יושב בבית המחוקקים בפעם הראשונה בחיי, חוק איננו קדוש.

זוהיר בהלול: אם הפרויקט הזה נחל כישלון קולוסאלי, אפשר להוריד אותו מהמדף.

זוהיר בהלול: מה הבעיה?

דוד אמסלם: אתה יודע שבמדינת ישראל, אם תבדוק ארגונים, גם כשהם מסיימים את תפקידם יש להם את הדינאמיקה של עצמם להמשיך לחיות.

דוד אמסלם: אף גוף לא מחסל את עצמו, גם אם הוא לא רלוונטי.

זוהיר בהלול: טוב, זה מכוח האבולוציה.

זוהיר בהלול: ברור לי שדברים לא מתים מוות פתע.

זוהיר בהלול: אם תאגידי המים, הפרויקט הזה נחל את הכישלון הקולוסאלי הזה, אפשר להוריד אותו מהמדף ולחפש פתרונות אחרים.

זוהיר בהלול: מה הסיפור?

זוהיר בהלול: אני עיתונאי.

זוהיר בהלול: בכל נימי נפשי אני עדיין לא מחוקק, אני יותר עיתונאי.

זוהיר בהלול: אני חושב שהעניין הזה של הפוליטיזציה בסיפור הזה הוא עניין מאוד מאוד קריטי, כי המחירים מעמירים בשל העובדה שכל אחד מנסה לתת כיסוי תחת לאחר, גם לרצות את האחר.

זוהיר בהלול: יחסי הגומלין האלה בין תאגידי המים לרשויות המקומיות הם יחסים מורכבים, הם יחסים שיש בהם רווח והפסד, תועלתנות וגם רווחים סמויים, לכן מי שמשלם את המחיר זה הצרכן שאל"ף, מתמודד עם מחירים מעמירים, ובי"ת, מתמודד, למרות שביקשת שלא לדבר על זה, עם תשתיות הולכות ומוחרבות לאט לאט.

זוהיר בהלול: מה עשינו?

זוהיר בהלול: אם תאגידי המים לא מסוגלים לשפר את התשתיות ולאפשר לצרכן לשלם מחירים סבירים, אז לדעתי אנחנו מדברים על פרויקט שצריך לחשוב על ההיתכנות שלו.

זוהיר בהלול: תשמע, אדוני היושב-ראש, כאשר אנחנו מדברים על עניים ועשירים, ואתמול דיברנו על עניים ועשירים, אנחנו מדברים על עיקולים טורדניים.

זוהיר בהלול: רודפים את התושבים.

זוהיר בהלול: מה זה העיקולים האלה?

זוהיר בהלול: אתם יודעים שלגבי חשמל הנטייה של בית המחוקקים היא למנוע את ניתוקי החשמל בשל אי תשלומי חשבוניות חשמל.

זוהיר בהלול: אם בחשמל עסקינן, קל וחומר כאשר אנחנו מדברים על מים.

זוהיר בהלול: מים חשובים הרבה יותר מחשמל.

זוהיר בהלול: אני חושב שהמפגש הזה מאוד חשוב.

זוהיר בהלול: אני מאוד מרוצה שהדברים האלה יושבים על השולחן שלך, דודי, מכיוון שאנחנו חושבים שאתה כיושב ראש ועדת הפנים יכול לנווט את הפרויקטים החשובים והקריטיים האלה ביד רמה.

זוהיר בהלול: אנחנו לרשותך כדי לנסות ולשפר את מצבם העגום של האנשים שיושבים כאן.

<אלעריד ויסאם: אני תושב ג'דיידה-מכר.

<אלעריד ויסאם: בג'דיידה- מכר אנחנו משנת 2010 מחוברים לתאגיד אל-עין.

<אלעריד ויסאם: המנכ"ל של תאגיד אל-עין נמצא באולם שבו אנחנו נמצאים.

<אלעריד ויסאם: אני פגשתי אותו לפני 4,5 חודשים.

<אלעריד ויסאם: זה באותו יום שבחור מהכפר בשם אלמישמי הגיע לביתו לאחר שהביוב הוצף.

<אלעריד ויסאם: הוא גר בשכונה חדשה, בבית מושקע של 2 מיליון שקל.

<אלעריד ויסאם: הביוב, לצערנו, הוצף לעבר השכונה.

<אלעריד ויסאם: כשהוא בא הביתה הוא ראה את הבת שלו משחקת בגושי הצואה של האנשים.

דוד אמסלם: לא צריך לתאר את העניין.

דוד אמסלם: אין צורך להיכנס לפרטים.

<אלעריד ויסאם: הוא פשוט לקח שני דליים של חרא, סליחה על הביטוי, הלך לתאגיד אל-עין ושפך אותם שם.

<אלעריד ויסאם: מאז שהגיע תאגיד אל-עין אנחנו ב-9 הכפרים רק סובלים.

<אלעריד ויסאם: כיום, בתאגיד אל- עין שולחים לנו חשבוניות כאלו.

<אלעריד ויסאם: חשבוניות כאלו אמורות להיות חשבוניות לתקופה שבין 55 יום עד 63 יום.

<אלעריד ויסאם: יש חשבוניות שמתייחסות ל-93 ו-100 ימים.

דוד אמסלם: מה זה "כאלו"?

דוד אמסלם: אני לא רואה את החשבון.

דוד אמסלם: תאר לנו.

<אלעריד ויסאם: יש לנו תקופה שהיא מה-1.3 עד 7.5 בחשבונית הזאת.

דוד אמסלם: זה חודשיים.

<אלעריד ויסאם: זה בסדר.

דוד אמסלם: מה לא בסדר?

<אלעריד ויסאם: יש פה חשבונית של אדם אחר, חשבונית שמתייחסת לתקופה של 73 יום, כאשר התקופה אמורה להיות חודשיים.

<אלעריד ויסאם: יש 6 תקופות.

דוד אמסלם: אתה אומר שזה לא טוב לתת לו 3.5 חודשים?

<אלעריד ויסאם: קודם כל, זה אסור.

<קריאה: מחשבים את זה כחריגה.

דוד אמסלם: אני רוצה להבין את הרעיון.

<אלעריד ויסאם: אתה בתור צורך מים משלם עבור הכמות החריגה.

<אלעריד ויסאם: זה אומר שתצטרך לשלם יותר כסף.

<אלעריד ויסאם: לכל אדם מוקצב 3.5 קוב לתקופה של 60 יום.

<אלעריד ויסאם: ברגע שאתה בא וצורך יותר, אתה משלם עבור החריגה.

דוד אמסלם: לא כדאי שעכשיו נדבר על החשבונית הספציפית הזאת.

דוד אמסלם: ממה נפשך?

דוד אמסלם: אם נעשה תיקון סופר, הבן אדם בא ומתקן אותה.

דוד אמסלם: אם לאדם נשלח חשבון אחרי 3 וחצי חודשיים ומגיע לו פטור, נניח, על תעריף מסוים, מחשבים לו את זה.

דוד אמסלם: אם הייתה טעות, הוא צריך לבוא.

דוד אמסלם: לא נראה לי שאם הם גובים אחרי 4 חודשים בגלל טעות שלהם או בגלל שלומיאליות, לא משנה מה הסיבה - -

<אלעריד ויסאם: זאת לא טעות.

דוד אמסלם: אני לא רוצה להיכנס לחשבון הספציפי.

<אלעריד ויסאם: גם המנכ"ל פה, נבקש ממנו.

דוד אמסלם: אם יש טענה שהתאגיד לא מזכה או לא נותן לאזרח את מה שמגיע לו על פי החוק, תעלה את זה והוא יתייחס, אבל אם הטענה היא לגבי החשבון הספציפי הזה, אין עניין להיכנס אליו.

דוד אמסלם: אני אסביר לך איך זה עובד בתאגידים האלה.

דוד אמסלם: ברור לך שהם עובדים על בסיס תשלום מסוים.

דוד אמסלם: הם צריכים להכניס כסף כמה שיותר מהר.

דוד אמסלם: לפי הכללים הם שולחים חשבון פעם בחודשיים.

דוד אמסלם: אם הם שולחים פעם ב-3 חודשים, מי שמפסיד מזה זה הם, בגלל שהם לא מצמידים לך את זה.

<אלעריד ויסאם: זה לא נכון.

<אלעריד ויסאם: הם שולחים 6 תקופות במשך השנה.

<אלעריד ויסאם: באותן 6 תקופות הם מכניסים איך שבא להם.

<אלעריד ויסאם: בשנה שעברה שלחו הרבה חשבוניות ל-2000 תושבים בג'יידה-מכר.

<אלעריד ויסאם: על דרך מה?

<אלעריד ויסאם: על דרך הערכה.

דוד אמסלם: אתה עכשיו עושה שקשוקה.

<אלעריד ויסאם: למה?

דוד אמסלם: אני אסביר גם מדוע.

דוד אמסלם: אני לא רוצה ללכת לשם.

דוד אמסלם: אני רוצה לעשות את הדיון הכולל.

דוד אמסלם: בחברת חשמל ובכל החברות שיש להם מונים, הם לא שולחים כל חודש שיקרא את המונה.

דוד אמסלם: מה הם עושים?

דוד אמסלם: נגיד שהם שולחים לך חשבון פעם בחודשיים.

דוד אמסלם: הם אומרים: חשבון אחד נעשה הערכה, בחשבון השני נתקן.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: הסיבוב של קריאת המונה עולה כסף.

<אלעריד ויסאם: בחברת חשמל, אדוני היושב-ראש - -

דוד אמסלם: יש היגיון בכל החברות האלו.

דוד אמסלם: עזוב את החשבון הזה.

דוד אמסלם: אם יש דברים ברמת המהות, תעלה אותם.

<אלעריד ויסאם: קודם כל, זה לא שקשוקה.

<אלעריד ויסאם: הדבר האחד והיחידי זה שתאגיד אל-עין לא מחזיר כסף.

דוד אמסלם: מה זאת אומרת?

דוד אמסלם: אם הוא גובה ממך אקסטרה, הוא לא מחזיר לך?

<אלעריד ויסאם: לא מחזיר.

<אלעריד ויסאם: הוא יגבה יותר ויותר אם הוא יצליח.

<אלעריד ויסאם: חשבוניות אמורות להתקבל בידי הלקוח 25 יום מהיום שבו החשבונית מוכנה.

<אלעריד ויסאם: בכל הנוגע לתקופה מ-10.4 עד ל-10.6, הם אמורים להכין את החשבוניות עד 5.7.

<אלעריד ויסאם: את החשבוניות הם מכינים בסוף יולי, תחילת ספטמבר.

<אלעריד ויסאם: לפי החוק זה אסור.

<אלעריד ויסאם: אמרת שאתה לא רוצה שאני אביא לך כל חשבון וחשבון, אבל זה מה שקורה אצלנו בכפרים.

<אלעריד ויסאם: מה שיותר חשוב זה עניין התשתיות.

<אלעריד ויסאם: התשתיות 5 שנים נמצאות שם.

<אלעריד ויסאם: את כל התשתית שהייתה מוכנה לגבי מערכת הביוב קיבלו בהלוואה של 20 שנה קדימה.

דוד אמסלם: מה היה לכם לפני, בורות ספיגה או ביוב רגיל?

<אלעריד ויסאם: יש את שניהם.

דוד אמסלם: גם היום?

<אלעריד ויסאם: גם היום.

<אלעריד ויסאם: יש לנו 3 שכונות חדשות - 5 שנים תאגיד אל-עין נמצא שם - שעדיין לא מחוברות לרשת ביוב כמו שצריך.

דוד אמסלם: אתם מוכנים לשלם אגרת ביוב?

<אלעריד ויסאם: יש כאלה שכבר שילמו, אדוני.

דוד אמסלם: עו"ד ויסאם, במדינת ישראל כל יחידת דיור משלמת אגרת תשתיות, ביוב.

דוד אמסלם: אין חינם.

<קריאה: אדוני, אנחנו משלמים.

<קריאה: הוא לא ידע להסביר את זה.

דוד אמסלם: כל מי שבונה בית במדינת ישראל משלם אגרת ביוב וניקוז.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: הוא משלם על התשתית עצמה כמו שהוא משלם על הבית שלו.

דוד אמסלם: מה קורה?

דוד אמסלם: יש מקומות שבעצם לא היו בהם תשתיות בעבר, אף אחד בעבר לא שילם.

דוד אמסלם: יש הרבה מקומות כאלה בישראל.

דוד אמסלם: כשבא פלוני ואלמוני ובונה בית, מחייבים אותו באגרה.

דוד אמסלם: מה לעשות ש-80% מהדיירים לא מוכנים לשלם בגלל שלאחד יש פתרון של בור ספיגה.

דוד אמסלם: הוא אומר: מתאים לי, לא רוצה לשלם.

דוד אמסלם: דרך אגב, מדובר על עשרות אלפי שקלים ליחידת דיור.

דוד אמסלם: צריך להבין את זה.

דוד אמסלם: אפשר שני מצבים לעשות, אני אומר לך את זה באחריות.

דוד אמסלם: אני מכיר את זה, כי בירושלים, בעיקר באזורים של מזרח ירושלים, חלק גדול לא היו מחוברים למערכות.

דוד אמסלם: אין בעיה לעירייה או לתאגיד לבוא לרחוב, לכפות על האנשים האלה לשלם כל אחד 30 אלף שקל ולעשות את המערכת.

דוד אמסלם: אני חושב שזה לא נכון.

דוד אמסלם: איך הם יתמודדו עם הסכום הזה?

דוד אמסלם: זאת בעיה.

דוד אמסלם: פתאום אתה מגלגל לבן אדם שלא מבקש כלום, הוא מסתדר.

דוד אמסלם: אני לא רוצה להיכנס לנושא של התשתיות, הוא יותר מורכב.

דוד אמסלם: כשנעשה את הדיון היותר מורכב שנקדיש לו איזה 4 שעות, אני אכנס גם לסוגיה הזאת.

דוד אמסלם: אתה מגרה אותי להיכנס ככה בנגיעה, לכן אני מספר קצת מה קורה שם.

דוד אמסלם: תזכור, התשתיות זה דבר יקר.

דוד אמסלם: התאגיד לא אמור לממן אותן.

<אלעריד ויסאם: אנחנו אמורים לממן.

<אלעריד ויסאם: אנחנו שילמנו.

<אלעריד ויסאם: לא קיבלנו כלום.

דוד אמסלם: בדרך כלל, אם יש ברחוב 10% ששילמו ו-90% לא מוכנים לשלם, התאגיד לא יעשה, הוא רק יניח את הצנרת, אלא אם כן יש לו לקדם מימון לכל הנושא הזה והוא יכפה את זה על התושבים בתשלום.

דוד אמסלם: אין ארוחות חינם, צריך להבין את זה.

דוד אמסלם: האחריות של התאגיד היא להחליף מערכות קיימות שכבר שילמו עליהן והן נוזלות או לא מתפקדות.

דוד אמסלם: זה בהחזקה השוטפת.

דוד אמסלם: כאשר אתה רוצה לבנות תשתית חדשה לבניין חדש, אתה רוצה לחבר אותו למערכת והוא לא שילם אף פעם - - אתה צריך להבין את הבעייתיות.

דוד אמסלם: זה לא קורה במקומות החדשים.

דוד אמסלם: במקומות שנבנו בהם בתים ב-10, 20 שנים האחרונות זה לא קורה, בגלל שהם כבר חויבו ושולמו.

דוד אמסלם: איפה זה קורה?

דוד אמסלם: באזורים היותר ותיקים של העיר, לפעמים באזורים עוד לפני קום המדינה ששם אף אחד לא רוצה להתעסק איתם, אף אחד לא רוצה לכפות עליהם.

דוד אמסלם: אני חושב שזה בצדק, שהדברים האלה צריכים לבוא בהבנה, בהידברות, לא בכוח.

<אלעריד ויסאם: אני לא אחזור לגבי אל-עין בנוגע לרשתות הביוב.

<אלעריד ויסאם: אני אחזור לענייני המחירים.

דוד אמסלם: תישאר שם.

<אלעריד ויסאם: אני אחזור לשם.

<אלעריד ויסאם: לצערנו, אני רואה שאתה, מר דוד אמסלם, סנגור טוב לתאגיד אל- עין, אתה מנסה להגן עליהם.

עבדאללה אבו מערוף: להיפך.

דוד אמסלם: אתה עכשיו מדבר בשמי?

דוד אמסלם: אני מציע שתדבר רק בשמך.

<אלעריד ויסאם: בחודש אוגוסט 2014 שלחנו מכתב לתאגיד אל- עין, רק שלצערי עד היום לא קיבלנו מהם שום תשובה.

<אלעריד ויסאם: זה מסביר באיזה מצב נמצא האזרח והתושב בג'דיידה-מכר כאשר כמה עורכי דין פונים, לא אחד או שניים, גם לא בשם בן אחד או שניים אלא בשם אנשים רבים מכפר ג'דיידה- מכר, ועד היום, שנה לאחר מכן, לא מקבלים שום תשובה.

<אלעריד ויסאם: זה צריך להדליק רמזור אדום בפני הוועדה לגבי איך התאגיד הזה מתנהל, איך הוא מתייחס לתושבים ולאזרחים.

<אלעריד ויסאם: הממשלה החליטה והכנסת באה וחוקקה את חוק התאגידים, רק שלצערי לא נשאר אף אחד לבוא ולפקח על אופן ניהולם והתנהלותם של אותם תאגידים.

<אלעריד ויסאם: זרקו את התושב הפשוט לבוא להילחם בתאגידים האלה.

<אלעריד ויסאם: אני מאוד אשמח שתצא מפה עבודה לפירוקו של תאגיד אל-עין.

<טייסר אבו רמוז: אני מפורום המים.

<טייסר אבו רמוז: הבעיה שלנו במזרח העיר היא בעיה כפולה.

<טייסר אבו רמוז: דיברת על מזרח ירושלים.

<טייסר אבו רמוז: אני בא מאזור שבו האוכלוסייה חסרת אונים, אין לה ייצוג בעיריית ירושלים וגם לא בכנסת ישראל.

דוד אמסלם: איפה זה "אצלנו"?

<טייסר אבו רמוז: מזרח ירושלים.

דוד אמסלם: איפה אתה גר?

<טייסר אבו רמוז: אני גר בשכונה הכי ענייה במדינת ישראל.

דוד אמסלם: איך קוראים לה?

<טייסר אבו רמוז: כפר סילואן והסביבה.

<טייסר אבו רמוז: אנשים שם חסרי אונים, אין להם ייצוג בכנסת.

<טייסר אבו רמוז: אני שואל את חברי הכנסת, מי מייצג את מזרח ירושלים.

דוד אמסלם: אני מייצג אותך.

<טייסר אבו רמוז: אני מקבל את זה בשמחה.

דוד אמסלם: אתה לא רוצה?

<טייסר אבו רמוז: בכבוד.

דוד אמסלם: גם שמולי.

<טייסר אבו רמוז: היינו אצלו כמה פעמים.

דוד אמסלם: אני מבטיח לך שגם אבו מערוף יקבל אותך באהבה, הוא איש מיוחד.

<טייסר אבו רמוז: אהלן וסהלן, אני מקבל את כולם, אפילו מזמין את כולם לבית שלי.

<טייסר אבו רמוז: המחיר לקוב מים במזרח העיר עולה כפול ממחיר קוב מים במערב העיר.

<טייסר אבו רמוז: יש לי נתונים.

<טייסר אבו רמוז: אני לא רוצה לדבר יותר מידי.

<טייסר אבו רמוז: אם במערב העיר משלמים 7 שקל לקוב מים, ואנחנו בעיר מיוחדת כמו שטוענים, אז אנחנו משלמים יותר מ-14 שקל לקוב מים.

<טייסר אבו רמוז: איפה הצדק?

<טייסר אבו רמוז: יש לי נתונים.

<טייסר אבו רמוז: אני יכול להראות לכל חברי הכנסת את הנתונים שנמצאים אצלי.

<טייסר אבו רמוז: האנשים כואבים וחסרי אונים.

דוד אמסלם: דרך אגב, אני מבקש שתצלמו לי את החשבוניות, תביאו לי את זה כחומר למידה לגבי הדיון הגדול שאני רוצה לעשות.

<טייסר אבו רמוז: חבר הכנסת דיבר על המים.

<טייסר אבו רמוז: אפילו בקוראן שלנו כתוב שבני האדם שותפים ל-3 דברים: המים, האש והמרעה.

<טייסר אבו רמוז: כמו שדיברנו קודם, מלחמות פרצו בגלל המים.

<טייסר אבו רמוז: אנחנו לא רוצים להגיע למצב הזה.

דוד אמסלם: מעניין אותי מה שאמרת.

דוד אמסלם: אני אבדוק את זה באופן אישי.

<נבואני נזיה: אני אחד מהחבר'ה שארגנו את ההפגנה נגד תאגיד המים אל-עין.

<נבואני נזיה: אני שמח שהמנכ"ל פה.

<נבואני נזיה: זאת פעם ראשונה שאני רואה, מכיר.

<נבואני נזיה: תודה לכל התומכים, לחברי הכנסת שנמצאים פה, כולל שמולי, כולל כל החברים שם.

<נבואני נזיה: הדיון הוא מעמיק.

<נבואני נזיה: בקשה אחת: תיקחו אותנו ברצינות רבה כמארגני ההפגנה.

<נבואני נזיה: תאגיד המים הוא תאגיד, בעיני ובעיני כל תושבי האזור, שזה כל 9 הכפרים, שלא בא לתת שירות, הוא מהווה מפגע כלכלי חברתי של כל הכפרים האלה.

<נבואני נזיה: אנשים היום חוששים להעלות את התאגיד.

<נבואני נזיה: אנשים קמים בבוקר ואומרים: "אני אשלם לכמה מים שאני אקבל".

<נבואני נזיה: תעריפי המים הגיעו לשחקים.

<נבואני נזיה: משק המים מוכר אותו לתאגיד, כפי שהוא מכר אותו לרשויות המקומיות, במחיר זול מאוד.

<נבואני נזיה: אנחנו משלמים כפול 5 ו-6 עבור קוב מים.

<נבואני נזיה: בנוסף, לא ייתכן שעבור חיבורי המים והביוב אנחנו משלמים 6000 שקל.

<נבואני נזיה: אתה טועה, כולם מחוברים.

<נבואני נזיה: בורות ספיגה היו לפני איזה 40 שנה, קצת אחרי קום המדינה.

<נבואני נזיה: כולנו משלמים.

<נבואני נזיה: מי שלא משלם לא מחברים אותו.

<נבואני נזיה: איך זה יכול להיות?

<נבואני נזיה: אני, סתם אזרח, לא משנה מאיפה אני וכלום, אם אני רוצה שיחתמו לי על היתר בנייה, אני חייב לשלם לתאגיד המים 46 אלף עבור חיבור מים וחשמל, חיבור מים וביוב.

<נבואני נזיה: לאן הגענו?

דוד אמסלם: אתה מדבר על ישנים או שרק על חדשים?

<נבואני נזיה: אני מדבר כללי.

דוד אמסלם: אם כללי, איך אתה אומר שאני טועה?

<נבואני נזיה: לפי תעריפי המים הקיימים, מדובר ב-46 אלף שקל עבור חיבור מים וביוב.

<נבואני נזיה: הדבר הזה בלתי סביר.

<נבואני נזיה: לדבר הזה אנשים לא מתחברים.

<נבואני נזיה: אני מודיע פה כסגן ראש רשות שאנשים יתחילו לעשות בורות ספיגה, שזה עוד מפגע, כתוצאה מהתעריפים היקרים האלה.

דוד אמסלם: יש לכם היום בורות ספיגה?

<נבואני נזיה: אין לנו בורות ספיגה.

דוד אמסלם: אתה רוצה שאני אראה לך איך נראה בור ספיגה?

דוד אמסלם: אני אקח אותך למזרח ירושלים, אני אראה לך.

<נבואני נזיה: צריך להפסיק לדבר על בורות ספיגה, זה לא קיים יותר.

דוד אמסלם: תגיד לי לגבי ג'וליס.

דוד אמסלם: יש באזורים ישנים במדינת ישראל בורות ספיגה.

דוד אמסלם: יש אצל יהודים, לא רק אצל ערבים.

דוד אמסלם: לא אצלך.

דוד אמסלם: אולי נעלבת שאמרתי שגם אצלכם.

<נבואני נזיה: הוא מעלה את המחירים לשמיים בגלל בורות ספיגה?

<נבואני נזיה: דיברת על חשבונות והוכחות.

<נבואני נזיה: יש לי פה שני מצבים.

<נבואני נזיה: בית פרטי, שגרים בו אבא, אימא ובן אחד, השאר בחו"ל, מקבל חשבון מים לתקופה של 72 יום.

<נבואני נזיה: אחרי 60 יום, ופה אני קצת חוזר על מה שהוא אמר, זה נחשב כחריגה.

<נבואני נזיה: זאת עבירה על החוק.

<נבואני נזיה: אסור לו לשלוח לי חשבונית מעבר ל-60 יום.

<נבואני נזיה: למה הוא שולח מעבר ל-60 יום?

<נבואני נזיה: כדי שאני אשלם את החריגה.

<נבואני נזיה: כמה עולה חריגה?

<נבואני נזיה: 15 שקל.

<נבואני נזיה: אני צריך לממן לתאגיד המים את המשכורות, את הרכבים, את בניין הפאר שיושבים בתוכו?

<נבואני נזיה: כתושב, כאזרח פשוט אני אמור לסבסד את המשכורות שלהם, את הרכבים שלהם, את בניין ההשכרה שלהם?

<נבואני נזיה: זה לא יקרה יותר בג'וליס, בירכא ובכל הכפרים.

<נבואני נזיה: אני מודיע בפני שמולי, בפניך ובפני כולם, אנחנו אנשים שומרי חוק, יש לנו את הזכות להתגונן.

<נבואני נזיה: קיימנו הפגנה.

<נבואני נזיה: נמשיך לקיים הפגנות.

<נבואני נזיה: לא נעזוב את הכנסת.

<נבואני נזיה: אני יודע לעשות את העבודה בצורה מסודרת.

<נבואני נזיה: לא נעזוב את הכנסת, את ועדת הפנים, את חברי הכנסת עד שתאגיד המים הזה יפורק.

<נבואני נזיה: אנחנו לא רוצים תאגיד מים.

<נבואני נזיה: 6700 שקל משלם אדם פרטי על חודשיים.

<נבואני נזיה: שאלת האם מחזירים כסף.

<נבואני נזיה: קבלן אינסטלציה, שהוא מורשה חתימה מטעמם, הודיע לתאגיד שהנזילה היא בתוך השעון, בקומה של השעון, עוד לפני שהמים יוצאים ללקוח עצמו.

<נבואני נזיה: לא באו לתקן.

<נבואני נזיה: הקבלן, האחראי שלהם חתם.

<נבואני נזיה: הם לא רצו להכיר בבן אדם.

<נבואני נזיה: הם לא רצו להחזיר לו כסף.

<נבואני נזיה: מה, זה שוד?

<נבואני נזיה: מה, אנחנו אמורים לסבסד אתכם?

<נבואני נזיה: ממש לא.

<נבואני נזיה: אם מישהו חושב ככה, אני מודיע פה בפני כל האנשים שזה לא יקרה.

<נבואני נזיה: אנחנו נילחם בכל הכוח.

<נבואני נזיה: אנחנו יודעים להילחם.

<נבואני נזיה: יש פה עוד מסמך אחד בנוגע לבן אדם שיש לו עסק עונתי.

<נבואני נזיה: עונה אחת הוא עובד, עונה אחת לא.

<נבואני נזיה: הוא קיבל 14 וחצי אלף שקל חשבון מים על עונה שהוא לא עובד.

<נבואני נזיה: זה אולם חתונות.

<נבואני נזיה: איך מגיעים למצבים כאלה?

<נבואני נזיה: זה שחור על גבי לבן.

<נבואני נזיה: אלה המסמכים של תאגיד המים.

<נבואני נזיה: תאגיד המים לא מוכן לבטל ולא מוכן למחוק את החובות אלה.

<נבואני נזיה: האדם לא אשם, יש נזילה בתוך השעון.

<נבואני נזיה: האדם פנה אליהם יותר מפעם אחת: תבואו, תחליפו את השעון הזה, תתקנו.

<נבואני נזיה: אתם לא עושים את העבודה.

<נבואני נזיה: אני אומר את זה בפה מלא ובגאווה.

<נבואני נזיה: גם המהנדס שלך לא עושה את העבודה.

<נבואני נזיה: הייתי בתאגיד יותר מפעם אחת.

<נבואני נזיה: שמתם שם פלדלת נגד ירי, נגד אש.

<נבואני נזיה: לא נותנים לי להיכנס.

<נבואני נזיה: כסגן ראש רשות אני רוצה לשבת עם המהנדס, אני לא יכול להיכנס.

<נבואני נזיה: זה עסק פרטי שלכם?

<נבואני נזיה: ממש לא.

<נבואני נזיה: אתם נציגי ציבור.

<נבואני נזיה: חייבים לקבל אותנו.

<נבואני נזיה: לא יכול להיות מצב כזה, לא יימשך מצב כזה.

<אסתר צדוק: אני מייצגת אנשים שסובלים כמוני.

<אסתר צדוק: אני אימא למשפחה ברוכת ילדים.

<אסתר צדוק: הייתי בצינוק של הוצאה לפועל.

<אסתר צדוק: אני אומרת צינוק, כי לא ישנתי לא יום ולא לילה.

<אסתר צדוק: הוצאה לפועל ממש חנק אותנו.

<אסתר צדוק: איימו להוציא אותנו מהבית, למכור את הבית שלנו בשביל לשלם למים.

<אסתר צדוק: אחי, שיהיה בריא, בא איתי לגיחון.

<אסתר צדוק: הם אמרו שהם יעשו לנו פריסה ושנשלם את השוטף בכדי שנצא מהוצאה לפועל.

<אסתר צדוק: ברוך השם יצאנו מהצינוק הזה.

<אסתר צדוק: אני עכשיו נאבקת איך לשלם את השוטף פלוס הפריסה.

<אסתר צדוק: זה מחנק.

<אסתר צדוק: זה גרם לי לאסתמה.

<אסתר צדוק: אני כל הזמן בקוצר נשימה רק כדי לחפש איך לשלם את השוטף ואת הפריסה.

<אסתר צדוק: זה כמו מרדף.

<אסתר צדוק: אני רוצה שכל חברי הכנסת ידעו את זה.

<אסתר צדוק: אומרים לי הרופאים בקופת חולים: "לכי לקבל קצבת נכות".

<אסתר צדוק: רוצים לעשות אותי נכה?

<אסתר צדוק: הממשלה צריכה לשלם עלי עכשיו ביטוח לאומי במקום שאני אעבוד בכבוד.

<אסתר צדוק: אני עבדתי.

<אסתר צדוק: עזבתי את העבודות שלי בגלל האסתמה.

<אסתר צדוק: ממה נגרמה האסתמה?

<אסתר צדוק: כל הזמן הייתי במרדף.

<אסתר צדוק: המצב הנפשי שלי התערער בגלל החובות.

<אסתר צדוק: על מה זה?

<אסתר צדוק: על מים, על משהו קיומי.

<אסתר צדוק: זה לא קוטג', זה לא עגבנייה.

<אסתר צדוק: אני יכולה לבחור לא לקנות קוטג', אני יכולה לבחור לא לקנות עגבניות.

<אסתר צדוק: מים זה קיום.

<אסתר צדוק: איך מעלים את המחיר ב-50%?

<אסתר צדוק: איך חברי כנסת יכולים לשבת בשקט בכיסא שלהם ולדעת שהם לוקחים את הקיום של האזרחים?

דוד אמסלם: יש לי הרבה אמפתיה לסיפור שלך.

דוד אמסלם: יש במדינת ישראל הרבה אנשים שנמצאים במצבים מאוד מאוד קשים.

דוד אמסלם: אני יכול לספר לך שזה לא רק בנושא מים.

<אסתר צדוק: מים זה קיום.

דוד אמסלם: יש מצוקה גדולה לאנשים שצריכים תרופות מסוימות, שהם בסכנת חיים אמיתית.

דוד אמסלם: עדיין המדינה לא מספקת להם את זה.

דוד אמסלם: אני לא רוצה לשתף אתכם בנושאים האישיים שלי, אבל אני הייתי שם.

דוד אמסלם: אני לא בא לכאן לדבר כרגע על בעיה פרטית של כל בן אדם.

דוד אמסלם: אנחנו צריכים לבנות או להתייחס לדברים שנמצאים במסגרת כלל אזרחי מדינת ישראל.

דוד אמסלם: במסגרת הבדיקה אנחנו נתייחס לתעריף המים.

דוד אמסלם: זה הנושא המהותי.

דוד אמסלם: אותנו מעניין כרגע, כמו שאמר חבר הכנסת שמולי, מה האזרח משלם.

דוד אמסלם: אם האזרח היה משלם מחיר סביר, אני מניח שהדיון לא היה מתקיים.

דוד אמסלם: מה איכפת לי מה התאגיד עושה בינו לבין עצמו?

דוד אמסלם: זה פחות חשוב.

דוד אמסלם: אנחנו לא ועדת חקירה.

דוד אמסלם: בגלל שאנחנו מבינים שיש בעיית קצה לאזרח אנחנו קיימנו את הדיון הזה.

דוד אמסלם: אם את רוצה לשתף אותי בנושא הפרטי שלך, זה לא בדיון.

<אסתר צדוק: זה מצוקה של הרבה אנשים כמוני.

דוד אמסלם: במדינת ישראל ובעולם האזרחים משלמים עבור המים.

דוד אמסלם: זה לא מוצר חינם.

דוד אמסלם: הלוואי שהמדינה הייתה מחליטה שהתושבים מקבלים מים חינם.

דוד אמסלם: זה מוצר בסיסי, אין על זה מחלוקת.

דוד אמסלם: זאת נקודת המוצא.

דוד אמסלם: צריך לבדוק כמה משלמים.

דוד אמסלם: זה מה שנעשה.

<אסתר צדוק: לא התכוונתי לקבל בחינם, לא ביקשתי בחינם, אבל קצת היגיון.

<אסתר צדוק: להעלות את מחיר המים ב-50%?

דוד אמסלם: אנחנו הולכים לבדוק את הסוגיה הזאת במהותה.

דוד אמסלם: זה הנושא שאנחנו הולכים לבדוק.

דוד אמסלם: אני לא רוצה לספר לכם את התהליכים שאני הולך לעשות לפני כן.

דוד אמסלם: אני קודם צריך לעשות עבודה, כדי שאני לא אגיד לו: תגיד לי למה אתה מעלה את המים סתם.

דוד אמסלם: אני צריך לעשות עבודה עם עצמי כמה המחיר עולה, כמה עולה לו.

דוד אמסלם: אני אעשה בדיקה כמה עולה התשתית, כמה עולים המים המותפלים.

דוד אמסלם: אני מכיר את הנושא.

דוד אמסלם: אני צריך לעשות עבודה עם עצמי כדי להיות מוכן לדיון מול התאגידים, אחרת אנחנו שואלים, הם עונים ובזה זה נגמר, אנחנו לא יודעים לקבל החלטה.

דוד אמסלם: זאת עבודה שאני אמור לעשות.

דוד אמסלם: התחלתי לגלגל אותה עם היועץ המשפטי לוועדה, תומר, לראות מה המצב המשפטי.

דוד אמסלם: אני לא רוצה להלאות אתכם.

דוד אמסלם: הדיון הזה עלה בגלל שהייתה הצעה לסדר.

דוד אמסלם: אם לא הייתה הצעה לסדר, לא הייתי מעלה את הדיון בשלב הזה.

דוד אמסלם: אנחנו מכירים את הנושא, האמינו לי.

דוד אמסלם: אני מכיר אותו כאזרח, בטח עכשיו כשהוא מתגלגל לפתחי.

דוד אמסלם: גם חברי הכנסת כבר דנים פה.

דוד אמסלם: כמו ששמולי אמר, זאת לא הפעם הראשונה.

דוד אמסלם: אנחנו, בעזרת השם, נכין את עצמנו לדיון.

<אסתר צדוק: התכוונתי שהמדינה מעדיפה שאנשים יעזבו את עבודה שלהם במקום שיעבדו וישלמו מסים.

דוד אמסלם: מה אני אמור לעשות עם המשפט שאמרת?

<אסתר צדוק: זה עניין כלכלי של המדינה.

דוד אמסלם: את אמרת משפט שיכול להיות שהוא נכון.

דוד אמסלם: מה אני, שמולי או אבו מערוף אמורים לעשות איתו?

דוד אמסלם: מה זה "המדינה"?

דוד אמסלם: שם למעלה?

דוד אמסלם: אני יודע לבוא ולפרק מחיר, תעריף, תאגיד.

דוד אמסלם: אני יודע לפרק את זה לרמה אופרטיבית, לייצר החלטה.

דוד אמסלם: אני לא בקטע של להוציא כעסים.

דוד אמסלם: אני הבנתי מהדברים שלך, מהתמצית שלהם, שני דברים.

דוד אמסלם: אחד, מחיר המים לא הוגן.

דוד אמסלם: שניים, גם אם לא היה לך כסף, לקחו אותך להוצאה לפועל.

דוד אמסלם: אני חושב שזה לא נכון, כי מדובר במוצר בסיסי.

דוד אמסלם: יש אולי דרכים אחרות לגבות ממך.

דוד אמסלם: אני הבנתי את זה.

דוד אמסלם: את צודקת בעניין הזה, אבל מפה אני מתקדם.

<דוד דהאן: קודם כל, ברכות על המינוי לראשות הוועדה.

<דוד דהאן: אני הובלתי כאן את הנושא הזה .

<דוד דהאן: לפני 3 שנים נקראתי להצטרף לפורום המים, שזאת קבוצה של מעל 10 אנשים בעירייה.

<דוד דהאן: הצטרפתי אליהם, למדתי את הנושא.

<דוד דהאן: הייתה איתנו גם נציגה מהאגודה לזכויות האזרח, עו"ד טלי ניר, שפשוט בנתה טיוטה של חקיקה.

<דוד דהאן: ישבנו על החקיקה הזאת, לתקן, להוסיף ולהוריד.

<דוד דהאן: במעל 10 דיונים שנמשכו תקופה של כמה חודשים טובים בנינו את החקיקה הזאת.

<דוד דהאן: יזמתי פגישה עם השר.

<דוד דהאן: קודם כל, יזמתי פגישה עם השר מאיר כהן, שהיה שר הרווחה, לצורך העברת חקיקה בנושא של ההנחות, כמו שהיה אז ברשויות, לבטל את כל הניתוקים, לבטל את כל החובות המצטברים, את הריביות וההצמדות שמחוב של 1000 שקל זה מגיע ל-50 אלף שקל למשפחה עם 13 ילדים שיש להם בקושי לקנות לאוכל.

<דוד דהאן: מאיפה יש להם את כל הדבר הזה?

<דוד דהאן: כשזה היה ברשויות, הרשויות היו מתחשבות, היו מורידות את הדברים האלה, אבל פה, בתאגידים הם לא רואים כלום, לא מעניין אותם שום דבר.

<דוד דהאן: אני רוצה להציב כמה יעדים כאן לצורך כל הטיפול הזה.

<דוד דהאן: לקחתי את האנשים גם מול בית ראש הממשלה.

<דוד דהאן: עשינו הפגנה עם מלא ילדים, עם מגה פון מול בית ראש הממשלה: אדוני ראש הממשלה, אין לנו מים להתקלח.

<דוד דהאן: גם כל רשתות הטלוויזיה היו בסיפור הזה.

<דוד דהאן: הובלנו את כל העניין הזה.

<דוד דהאן: באנו וישבנו עם מאיר כהן בפגישה.

<דוד דהאן: הוא ניסה להעביר את זה בוועדת שרים לחקיקה.

<דוד דהאן: בוועדת שרים לחקיקה הוא נתקע בהתנגדות של סילבן שלום, שאמר שזה בתחום סמכותו.

<דוד דהאן: הוא לא נתן לנו להעביר את זה מתחום האנרגיה והמים.

<דוד דהאן: ישבתי עם סילבן, אבל בדיוק בא השגריר האמריקני דן שפירו.

<דוד דהאן: הוא הבטיח לי שיושב ראש רשות המים יכניס בחקיקת משנה את העניין של ביטול הניתוקים.

<דוד דהאן: אמרתי לסילבן שלא יכול להיות שהאוכלוסיות החלשות יספגו את הנזק הזה שהן לא יכולות לעמוד בו בכלל.

<דוד דהאן: הוא אמר לי: אין בעיה, אין בעיה.

<דוד דהאן: זה נכנס לוועדת הפנים, לוועדת הכלכלה.

<דוד דהאן: זה התחלק בין שתי הוועדות.

<דוד דהאן: באתי לברוורמן.

<דוד דהאן: באתי גם למירי רגב.

<דוד דהאן: אמרתי להם: שום דבר, רק חקיקה ראשית, אל תסכימו לחקיקת משנה בנושא הזה.

<דוד דהאן: יושב ראש רשות המים בא אלי, ניסה לשכנע אותי, ניסה לומר: בואו, תראו, אנחנו נבוא לקראתכם.

<דוד דהאן: ראיתי שהוא לא בא לקראתנו בשום דבר.

<דוד דהאן: בחקיקה משנה הוא ניסה להעביר את זה אליהם.

<דוד דהאן: כבוד היושב-ראש, אני אומר כאן, לא לוותר בעניין הזה של חקיקה ראשית של הכנסת.

<דוד דהאן: אני רוצה להציג את היעדים.

דוד אמסלם: אני אגיד לך איך אני רואה את הדברים ואת צורת הפעולה שלי.

דוד אמסלם: אותנו מעניין – אני מניח שאני מדבר פה בשם חבריי - להביא את הנושא הזה לקצה כמה שיותר מהר.

דוד אמסלם: הרבה פעמים חקיקה ראשית זה סיפור ארוך.

דוד אמסלם: יכול להיות שבתקנה מסוימת אנחנו יכולים להביא את זה מחר בבוקר.

דוד אמסלם: נטכס עצה בינינו איך לעשות את זה הכי מהר שאנחנו יכולים.

<דוד דהאן: תראה, אני רוצה להציע כאן את היעדים.

<דוד דהאן: יהיה לכם קל להמשיך עם זה הלאה.

<דוד דהאן: הצבת יעדים: אחד, התנהלות בלתי הוגנת של התאגידים זה דבר ברור כלפי האזרחים.

<דוד דהאן: צריך יישר את ההדורים, פשוט לבטל את כל ההתנהלות הבלתי הוגנת הזאת כלפי כל האזרחים.

דוד אמסלם: אתה רוצה שנוציא אותם לסוף שבוע שיעשו סולחה?

דוד אמסלם: לא הבנתי.

דוד אמסלם: אתה צודק.

דוד אמסלם: מה לעשות?

<דוד דהאן: אני יכול לתת לך דוגמה ממני.

<דוד דהאן: אני עברתי את זה בנתניה.

דוד אמסלם: מה אנחנו אמורים לעשות עם ההערה הזאת?

<דוד דהאן: חייבים להביא את זה לחקיקה.

איציק שמולי: היושב-ראש אמר שהוא הולך לעשות דיון אסטרטגי על סיפור התאגידים.

איציק שמולי: אני חושב שבישיבה האסטרטגית נוכל לקבל את התובנות שלכם, של הארגונים החברתיים לגבי מה צריך לשנות.

איציק שמולי: ברור לך שגם אם עכשיו תגיד דברי אלוהים חיים, זה לא הדיון שבו נוכל לעשות עם זה משהו.

<דוד דהאן: אנחנו ניתן את כל מה שצריך מבחינתנו לבנייה של חקיקה או לתוספת תיקון לחוק.

<דוד דהאן: כל מה שצריך ניתן מעצמנו.

<דוד דהאן: נעשה את כל מה שצריך לעשות.

<דוד דהאן: לגבי ההנחות, ביטול ניתוקים בכלל, כל הנושא הזה צריך לבוא לביטול סופי.

<דוד דהאן: זה רק עד 1000 שקל.

<דוד דהאן: ביטול של ריבית והצמדה לגבי חובות.

<דוד דהאן: זה כמו אצלה .

<דוד דהאן: יש אדם נוסף בפורום המים עם 13 ילדים שניתקו לו את המים.

<דוד דהאן: השאירו אותו עם 13 ילדים בלי מים.

<דוד דהאן: היה לו סך הכל חוב של 5000 שקל.

<דוד דהאן: הם רוצים ממנו 70 אלף שקל.

<קריאה: זה רשות המים, לא התאגידים.

<דוד דהאן: זה תאגיד הגיחון.

<דוד דהאן: יש גם מקרה נוסף של אדם ששוכר דירה וחי מקצבה.

דוד אמסלם: דוד, אני לא רוצה להיכנס לזה.

דוד אמסלם: אני אתן סתם דוגמה.

דוד אמסלם: אם מדובר במפעל הייטק בירושלים שמגלגל מיליארד דולר ולא שילם את המים, אתה לא חושב שצריך לתת לו לשלם?

<דוד דהאן: אוכלוסיות חלשות לא יכולות לשלם, אין להן מאיפה לשלם.

דוד אמסלם: צריך לעשות דיפרנציאציה בינו לבין אישה שהיא אם חד הורית עם 5 ילדים.

דוד אמסלם: זה ברור.

<דוד דהאן: בתאגידים אין את זה.

<דוד דהאן: ברשויות זה היה.

דוד אמסלם: אנחנו נלך לשם.

<דוד דהאן: אני רוצה להודות לאיציק שמולי.

<דוד דהאן: היה לי איזו שהיא מחלוקת עם מנהלת ועדת הכלכלה.

<דוד דהאן: בדיונים האחרונים לא השתתפתי.

<דוד דהאן: איציק לקח על עצמו את הכל, הוא הוביל את הנושא.

<דוד דהאן: הוא הוביל את זה לחוף מבטחים, לאי קטן.

<דוד דהאן: זה עדיין לא מספיק.

<דוד דהאן: אנחנו בתוך אי קטן.

<דוד דהאן: צריך לפתח את זה לכלל ישראל.

<דוד דהאן: אני מצדיע לו על כל מה שהוא עשה.

<דוד דהאן: כאן אנחנו נתרום מבחינתנו את כל מה שצריך לבניית החקיקה, לתוספת תיקון לחוק.

<דוד דהאן: כל מה שצריך אנחנו כאן.

דוד אמסלם: אני רוצה להודות לארגונים החברתיים שעושים את הדברים בהתנדבות, באיכפתיות.

דוד אמסלם: זה לא דבר מובן מאליו.

דוד אמסלם: שאפו.

<אוסאמה ברכאת: התחלנו את המאבק 2 בחורים.

<אוסאמה ברכאת: המאבק התגלגל לחצי מדינה או יותר.

<אוסאמה ברכאת: הגענו עד לפה.

<אוסאמה ברכאת: אנחנו כולנו משלמים מים, אבל המחיר לא מקובל עלינו, לא נקבל אותו, נחזור לרחוב, נסגור כבישים.

<אוסאמה ברכאת: יש לי פנייה אליכם.

<אוסאמה ברכאת: יש לנו חשבונית לא חוקית.

<אוסאמה ברכאת: אני לא יודע מה תעשו, ועדת חקירה או לא ועדת חקירה, אדוני המנכ"ל.

<אוסאמה ברכאת: יש תפקידים ללא מכרזים, תעריפי בנייה.

<אוסאמה ברכאת: המנכ"ל מופיע יומיים בשבוע.

<אוסאמה ברכאת: אני לא יודע כמה הוא מקבל משכורת.

<אוסאמה ברכאת: יש דירקטור שאי אפשר להחליף אותו.

<אוסאמה ברכאת: אנחנו לא בסוריה, אדוני.

<אוסאמה ברכאת: אי אפשר להחליף את הדירקטור שמנהל את התאגיד.

<אוסאמה ברכאת: ביקשנו הרבה.

<אוסאמה ברכאת: המנכ"ל לא טרח לשבת איתנו בישיבה של רבע שעה.

<אוסאמה ברכאת: כל מהנדס מ-9 הכפרים שלח לתאגיד המים יותר מ-100 מכתבים על ליקויים.

<אוסאמה ברכאת: לא התייחסו לראשי המועצות.

<אוסאמה ברכאת: איפה הכסף?

<אוסאמה ברכאת: מול מי הם עובדים?

<אוסאמה ברכאת: אדוני, אנחנו נחזור לכביש, נסגור צמתים, לא נקבל שום פתרון.

<אוסאמה ברכאת: אני לא יודע מה תעשו פה, אבל אנחנו חוזרים לכביש.

דוד אמסלם: אני מבין את הכעס.

<אוסאמה ברכאת: אני מבין שלא תוכלו לעזור.

<אוסאמה ברכאת: זאת לא הישיבה הראשונה.

<אוסאמה ברכאת: הייתי פה בהרבה נושאים.

<אוסאמה ברכאת: זה אותו דבר.

<אוסאמה ברכאת: כשאנחנו מדברים, האנשים של הממשלה מחייכים, צוחקים.

<אוסאמה ברכאת: המנכ"ל חייך כשכל אחד דיבר.

<אוסאמה ברכאת: לא כואב לו כלום.

<אוסאמה ברכאת: כל הנציגים של הממשלה חייכו.

<אוסאמה ברכאת: אני יודע שזה לא יעזור לנו.

דוד אמסלם: אם אתה יודע שזה לא עוזר, אני מציע לך לא לדבר, גם לא לבוא.

<אוסאמה ברכאת: ביקשתי מהחברים שיצאו, הם לא רוצים לצאת.

<אוסאמה ברכאת: מארגני ההפגנה לא רוצים לצאת.

דוד אמסלם: אין בעיה.

דוד אמסלם: אם אתה מרגיש מיותר כאן, אתה יכול לקום ולצאת.

<אבו טריף עמי: כל ההפגנה וכל הבלגן הם על המחיר היקר, הסבל של האזרח ותוספת המע"מ.

<אבו טריף עמי: אני לא יודע מאיפה זה יצא לנו.

<אבו טריף עמי: המדינה מרוויחה מזה, לצערי.

<אבו טריף עמי: מצער אותי שראשי הרשויות לא נמצאים כאן.

<אבו טריף עמי: זה דבר מאוד מצער.

<אבו טריף עמי: אני לא יודע איזה שיתוף פעולה יש ביניהם.

<אבו טריף עמי: נורא כואב לראות שרק כמה אזרחים נמצאים פה.

<אבו טריף עמי: תודה רבה לחבר הכנסת אבו מערוף על היחס שנתנו לנו.

<אבו טריף עמי: כמו שאמר חברי אוסאמה, אנחנו נמשיך להילחם בכל הכוח.

<אבו טריף עמי: אנחנו לא רוצים את תאגיד אל- עין אצלנו.

<אליהו יצחק: כבוד היושב ראש, כבוד חברי הכנסת, אנחנו חברי פורום מים מעל 5 שנים, נלחמים בשיניים למען עם ישראל, לא משנה דת, גזע ומין.

<אליהו יצחק: אני גאה שהיושב-ראש סוף סוף הבין כמה האזרח הקטן סובל מהתאגידים.

<אליהו יצחק: אני לא רשות מחוקקת.

<אליהו יצחק: אני לא קובע עניינים ולא שום דבר.

<אליהו יצחק: תראו מי בא לכאן, האנשים שבאמת רוצים לחיות, לא האנשים שאנחנו מפרנסים אותם, אם זה מנכ"לי תאגידי הגיחון, עורכי הדין שלהם וכל רשות המים.

<אליהו יצחק: אני מבקש שיבואו לדיון הזה המנכ"לים, הסמנכ"לים ועורכי הדין של התאגידים, על מנת שישמעו מה האזרח הקטן סובל.

<אליהו יצחק: לוקחים לו את האוכל של הילדים.

<אליהו יצחק: אני לא רוצה שלא רק כשנמצא מבקר המדינה מנכ"ל הגיחון יגיע או עורכי הדין .

<אליהו יצחק: גם לבית משפט העליון הם עשו טובה שהם הגיעו.

<יוסי בנישתי: אין למשרד הפנים התייחסות קונקרטית לדיון הזה.

<יוסי בנישתי: אנחנו רואים את הדיון כחלק מהתמונה הכללית של תאגידי המים.

דוד אמסלם: אתם עושים רגולציה עליהם?

<יוסי בנישתי: לא.

דוד אמסלם: אתה מביע את עמדתך האישית?

דוד אמסלם: אתם קשורים לנושא של המים?

<יוסי בנישתי: אנחנו קשורים דרך הרשויות המקומיות, אנחנו לא רגולטור של המים.

דוד אמסלם: מה עמדתכם לגבי התאגידים?

<יוסי בנישתי: לא היינו חלק מהוועדה שמונתה בממשלה הקודמת לדון בנושא הזה ולהעביר המלצות.

<יוסי בנישתי: אני לא יודע אם יש המלצות של אותה ועדה, אבל יש לנו עמדה עקרונית.

<יוסי בנישתי: עדיין לא הצגנו אותה לשר.

<יוסי בנישתי: אני מעדיף שאחרי שנציג אותה לשר, נבוא לפה.

דוד אמסלם: אנחנו נזמן אתכם לדיון שנעשה.

דוד אמסלם: אני מעריך שזה יהיה סדר גודל של חודשיים מהיום, אלא אם כן נפלתי לפגרה.

דוד אמסלם: זה יהיה בחודשיים הקרובים.

דוד אמסלם: אני מבקש שתבואו מגובשים אחרי ששאלתם את השר וחזרתם ותיקנתם וחזרתם.

דוד אמסלם: אנחנו מבקשים את העמדה הסופית של משרד הפנים.

<אלעריד ויסאם: צריך לשאול את שר הפנים לגבי ראשי המועצות שבניהם הם קבלנים.

<גלעד פרננדס: אין ספק שיש תאגידי מים שרשות המים רואה בהם אמצעי ולא מטרה כדי לספק את התושבים.

<גלעד פרננדס: כאשר יש כמה מיליוני צרכנים תמיד יהיו מקרים של חשבון גבוה או דברים כאלה שצריכים לטפל בהם נקודתית.

<גלעד פרננדס: אין בכלל שאלה בזה.

דוד אמסלם: הפניות של החבר'ה פה הגיעו אליכם?

<גלעד פרננדס: לפי מה שאני יודע, בכל מה שמגיע אלינו לפניות הציבור אנחנו מטפלים.

<גלעד פרננדס: לא קיבלנו פניות כאלו.

דוד אמסלם: אני את הדיון הזה עשיתי בעקבות הצעה לסדר של החברים.

דוד אמסלם: הם קיבלו מ-6,7 ראשי רשויות פנייה, עם מכתבים ספציפיים.

דוד אמסלם: האם קיבלתם אותם, מישהו פנה אליכם?

דוד אמסלם: בדקתם את זה לפני הדיון הזה?

דוד אמסלם: אולי הגיע אליכם ואתם לא יודעים.

<ניר וילנר: חשבונות ספציפיים לא קיבלנו.

<אפי דביר: אם אתה שואל ספציפית על אל- עין, אני יכול לענות ספציפית על הסוגיה שעלתה פה, לא על חשבונות המים.

<אפי דביר: אני חושב שיש פה קצת ערבוב בין נושא מחירי המים ודמי ההקמה, שאלו שאלות אלינו כרשות מים, לבין התפקוד של התאגיד.

<אפי דביר: בהקשר של התפקוד של התאגיד, אני כבר מעל לשנה מלווה את הקשיים בתאגיד הזה.

<אפי דביר: בשבועיים האחרונים פנו אלי ראשי הרשויות.

<אפי דביר: נפגשתי איתם בלוחות זמנים מאוד זריזים.

<אפי דביר: הם טוענים להרבה דברים לא תקינים שמתנהלים, לדבריהם.

<אפי דביר: אני כבר התחלתי בהליך בדיקה מאוד מאוד מהיר.

<אפי דביר: ביקשתי לקבל את כל הנתונים, את כל הדברים שלטענתם לא מתנהלים באופן תקין.

<אפי דביר: הרוב, ממה ששמתי לב, זה סביב נושא המחירים, נושא דמי ההקמה והחיבורים שבטעות מחברים אותם לתאגיד, למרות שזאת החלטה של מועצת רשות המים.

<אפי דביר: כל חיבורי הביוב שאמרו פה זאת לא החלטה של תאגיד אל-עין.

דוד אמסלם: כמו שאמרתי, נעשה דיון רחב.

דוד אמסלם: כרגע יש פה טענות של אנשים שבאו מרחוק.

דוד אמסלם: אני מרגיש שהבטן שלהם מתהפכת מכעס, שהם מרגישים כבולים.

דוד אמסלם: אני לא מתייחס כרגע אם הם צודקים או לא.

דוד אמסלם: עם התחושה שלהם אי אפשר להתווכח, זה ברור.

דוד אמסלם: הם נסעו מהצפון לכאן, עזבו את העבודה.

דוד אמסלם: הם מדברים מנהמת ליבם.

דוד אמסלם: אתה מרגיש את הכעס.

דוד אמסלם: משהו הצטבר פה.

דוד אמסלם: אני פונה אליך כרגולטור על תאגידי המים.

דוד אמסלם: אני מניח שחלק מהרגולציה זה גם לבדוק את הטענות ברמת השירות, ברמת המחירים, בכל רמה.

דוד אמסלם: הייתי מציע ומבקש - אני מניח שחבריי יצטרפו אלי בעניין - שתיזום איתם פגישה.

דוד אמסלם: תיסע אליהם כדי לבדוק מה מפריע להם.

<אפי דביר: זה כבר קרה, נסעתי אליהם.

<אבו טריף עמי: הייתי במועצה בירכא.

<אבו טריף עמי: לא הכניסו אותי לשם.

<אבו טריף עמי: הוא אמר שאף אחד לא ייכנס.

<קריאה: היית עם ראשי המועצות בירכא?

<אבו טריף עמי: לא מעניין אותו אף אחד.

<אבו טריף עמי: הגיעו אליו הרבה מכתבים.

דוד אמסלם: כשהאזרח צודק, הוא יודע שהוא צודק.

דוד אמסלם: לפעמים הוא טועה באינפורמציה.

דוד אמסלם: כשאתה מסביר לו, אז גם אם קשה לו הוא מבין שאתה צודק.

דוד אמסלם: אני לפעמים חושב שהכעסים נובעים לא מרמת התוצאה, מרמת ההסבר.

דוד אמסלם: אזרח רגיל שמרגיש שאחד משלטונות החוק לא מכבד אותו או פוגע בזכויותיו, בלי קשר כרגע כמה עולה או לא עולה, הוא מתפוצץ בבטן ולא מצליח להבין את זה.

דוד אמסלם: בסופו של עניין צריך סבלנות.

דוד אמסלם: בסך הכל מדובר פה באנשים כועסים.

דוד אמסלם: אני לא מבקש ממך שתיפגש עם כל אזרח ואזרח, את זה אתה לא יכול, אבל בוודאי ובוודאי עם ראשי המועצות שאליהם מתנקזות כל התלונות.

דוד אמסלם: תיזום איתם פגישות עבודה מסודרות.

דוד אמסלם: הם יבואו מוכנים עם התלונות.

דוד אמסלם: תגיד להם: חבר'ה, את זה אני אבדוק, זאת התשובה.

<אבו טריף עמי: ראשי המועצות - -

דוד אמסלם: ראשי המועצות זה נבחרי הציבור.

<אלעריד ויסאם: הבנים שלהם הם קבלנים משניים.

דוד אמסלם: ראשי המועצות הם נבחרי הציבור.

דוד אמסלם: לא כל אזרח ואזרח יכול להיפגש עם מנכ"ל, זה קשה.

דוד אמסלם: המנכ"ל הוא בן אדם.

דוד אמסלם: תאר לך שיש אליו 20 אלף פניות בחודש.

דוד אמסלם: איך הוא ייפגש איתם?

דוד אמסלם: אני מציע לעשות משהו מסודר יותר.

דוד אמסלם: סגן ראש מועצת ג'וליס דיבר מנהמת ליבו.

דוד אמסלם: הוא אפילו צילם את הדברים.

דוד אמסלם: הוא בעצמו מתוסכל.

דוד אמסלם: אני מניח שהוא יכול לייצג את רוב התושבים ברמת העקרונות, בבסיס.

דוד אמסלם: אפשר לעשות ישיבה מכובדת.

דוד אמסלם: אם תרצה להזמין עוד 3,5 תושבים, בקשה, אהלן וסהלן.

דוד אמסלם: אני חושב שהדברים לא נפתרים בסוף בכך שאתה תגיד לו ככה, הוא יגיד לך ככה וכל אחד הולך לדרכו ולא קרה כלום.

<נבואני נזיה: אמרתי ששמו שם דלת פלדלת, שלא נתנו לי להיכנס.

דוד אמסלם: אני מבקש להוריד את דלת הפלדלת.

דוד אמסלם: אני מבקש מאפי.

דוד אמסלם: הוא השליח.

דוד אמסלם: הוא לא קובע את התעריפים.

דוד אמסלם: ביקשתי שהוא ישב איתכם כדי לבדוק את רמת השירות, איפה הטענות, האם זה נכון.

דוד אמסלם: יש לו סמכויות רגולטיביות שהוא יכול לפנות לתאגיד ולהגיד לו: אדוני תאגיד, אני בדקתי, נא לעשות 1,2,3.

דוד אמסלם: אני מבקש שתעשו ישיבת עבודה כזאת.

<גלעד פרננדס: יש לנו 55 תאגידים שמשרתים 7 מיליון תושבים ב-185 רשויות מקומיות.

<גלעד פרננדס: יש עדיין כמה רשויות מקומיות – 35 - שטרם תואגדו.

<גלעד פרננדס: יש לנו 29 תאגידים שהם רב רשותיים, כמו תאגיד אל-עין.

דוד אמסלם: דרך אגב, למה 35 לא תואגדו?

<גלעד פרננדס: כל אחד נמצא במקום אחר מבחינת איך שהוא רואה את התהליך של התאגיד.

<גלעד פרננדס: יש כאלה שרוצים להצטרף, יש כאלה שחושבים, יש כאלה שלא רוצים להצטרף.

דוד אמסלם: אני מניח שהתאגוד - -

<גלעד פרננדס: התאגוד היה ועדיין חובה, אבל מידי פעם - -

דוד אמסלם: יש איזה שהם ברקסים בעניין, חשיבה מחודשת?

<גלעד פרננדס: לא.

<נביה נאסר אל דין: הבעיה שאתם לא לוקחים את המלוות על הרשויות המקומיות, אתם מסרבים לקבל את הרשויות המקומיות.

<נביה נאסר אל דין: אני אתן לך כמה דוגמאות.

<גלעד פרננדס: רשות המים חושבת שצריכים להיות 10,15 תאגידים בכל הארץ, לא צריכים 55 תאגידים, בטח לא 200 רשויות מקומיות שיחלקו את זה.

<גלעד פרננדס: אני לא רוצה להגיד שיש בעלי תפקידים מיותרים, אבל יש בירוקרטיה שמזינה את עצמה.

<גלעד פרננדס: לשם אנחנו רוצים להגיע.

<נביה נאסר אל דין: אדוני, בקשר ל-35 רשויות מקומיות שלא מאוגדות התהליך מסובך מאוד.

<נביה נאסר אל דין: כל עוד לא נפתור את בעיית המלוות שהתאגידים צריכים לקבל על עצמם, הם לא יתואגדו.

<נביה נאסר אל דין: הבעיה היא לא ברשות המקומית, הבעיה היא ברשות המים שלא מקבלת ולא לוקחת את המלוות האלו.

דוד אמסלם: למה אתה מתכוון במלוות?

דוד אמסלם: מה הבעיה?

<גלעד פרננדס: מה שהוא אומר זה שהרשויות המקומית קיבלו מלוות מדינה להקים תשתיות ביוב.

<גלעד פרננדס: באים לרשויות המקומיות, אומרים להן: תעבירו את משק המים העירוני לתאגיד המרחבי שאמור לשרת אתכם.

<גלעד פרננדס: באה הרשות המקומית ואומרת: בסדר, מה אני עושה עם המלוות?

<גלעד פרננדס: יש לי להחזיר הלוואות, אבל אין לי מקור כי לקחת לי את משק המים.

<גלעד פרננדס: לנו יש פתרון לזה.

דוד אמסלם: המדינה נתנה להם הלוואות?

<גלעד פרננדס: כן, להקים תשתיות ביוב.

דוד אמסלם: הלוואות מהאוצר, מהבנקים?

דוד אמסלם: איך זה עובד?

דוד אמסלם: היא נתנה להם ערבויות?

<גלעד פרננדס: מי שמלווה את ההלוואה בפועל זה בנק דקסיה.

<גלעד פרננדס: לעירייה שלקחה את ההלוואות יש מקור להחזיר כי היא גובה אגרות ביוב.

<גלעד פרננדס: מה שאומר פה אפי, ובצדק, זה שאנחנו באים לרשות מקומיות ואומרים: בואו נראה איך מעבירים את כל מסמכי היסוד לתאגיד.

<גלעד פרננדס: אחד הנושאים המרכזיים זה מלוות ביוב.

<גלעד פרננדס: דואגים שמלוות הביוב יעברו לתאגיד כנגד הלוואת מינוף יותר מופחתת לעירייה.

<גלעד פרננדס: הנושא הזה מוסדר.

<גלעד פרננדס: את הבעיה הזאת אני לא מכיר, אולי יש מקרה ספציפי.

<גלעד פרננדס: 95% מהתאגידים הם יחסית קטנים, מספקים שירותים לעד 100 אלף תושבים.

<גלעד פרננדס: כמו שאמרנו, רשות המים חושבת שצריכים להיות 10,15 תאגידים גדולים.

<גלעד פרננדס: זה יסייע וייעל את כל משק המים והביוב העירוני.

<גלעד פרננדס: כשקם תאגיד מים וביוב, אחד הדברים המרכזיים שרואים זה מה מצב התשתיות והפחת של המים.

דוד אמסלם: אתה מדבר איתי על התאגידים, או שאתה מדבר איתי על המצב לפני התאגידים?

<גלעד פרננדס: אני מדבר על המעבר מרשות מקומית לתאגיד.

<גלעד פרננדס: מה זה פחת מים?

<גלעד פרננדס: פחת מים זה מים שמחלחלים לאדמה, מים אנחנו מבזבזים אותם.

<גלעד פרננדס: רשות המים רוצה שהתשתיות יהיו טובות כדי שלא נבזבז את המים.

דוד אמסלם: אני מבין את הרעיון של הקמת התאגידים.

דוד אמסלם: למה רשות שהיא לא מתואגדת צריכה להתקשר לרשות המים ולהגיד: חבר'ה, יש לי פחת?

<גלעד פרננדס: רשות מקומית, שהיא ספק מים, צריכה לדווח לרשות המים מה מצב התשתיות שלה.

<גלעד פרננדס: מי שיש לו מעל 10 או 12 אחוז פחת מים, צריך להיכנס לכל מיני פעילויות, להפעיל קנסות לבעל רישיון על כך שהוא לא מטפל בתשתיות.

<גלעד פרננדס: הוא גם לא ידע.

דוד אמסלם: איך זה שהוא לא ידע, יש כניסה ויציאה?

דוד אמסלם: הדלתא זה הפחת.

<גלעד פרננדס: אני מניח שאנשים לא עושים דווקא או בכוונה דברים כאלה.

<גלעד פרננדס: מה היה קורה?

<גלעד פרננדס: רשות המים הייתה אומרת: בואו נראה כמה מים קנינו ממקורות, שזה נגיד 100, וכמה חיובים הוצאנו לצרכן, שזה נגיד 60.

<גלעד פרננדס: האם זה אומר שיש 40 פחת מים?

<גלעד פרננדס: אומרים לך: לא, יש מוסדות ציבור, יש גינון ציבורי.

<גלעד פרננדס: אז היו באים ועושים כל מיני הערכות.

דוד אמסלם: את הגינון הציבורי הוא לא משלם?

<גלעד פרננדס: אז הוא לא היה משלם, הוא היה אומר: שמע, יש לנו בערך 30%.

<גלעד פרננדס: היום יש תאגיד, הכל משולם, הכל נמדד.

דוד אמסלם: למקורות עצמם יש פחת?

<גלעד פרננדס: בוודאי, 3.5%.

<גלעד פרננדס: זה רמת הפחת של מקורות.

<גלעד פרננדס: לחלק מים בתוך תשתיות עירונית זה לא כמו לחלק בארצית.

דוד אמסלם: אנחנו יודעים.

<גלעד פרננדס: אני רוצה להתקדם למצב התשתיות המועברות מהרשויות המקומיות לתאגידים.

<גלעד פרננדס: גם התשתיות שקיבל התאגיד היו במצב מוזנח.

<גלעד פרננדס: היום יש את הממונה על התאגידים, אפי, שבודק תכנית השקעות לכל תאגיד, מוודא שמשקיעים את מה שצריך כדי להגיע למצב תשתיות אופטימאלי, שזה יחס של 50% בין הערך המופחת לערך החדש.

<גלעד פרננדס: יש גם את הנושא של תשתיות חסרות.

<גלעד פרננדס: בעיר כמו חולון – אנחנו לא מדברים על פריפריה, מדובר בעיר במרכז הארץ - לא היה איגום של מים.

<גלעד פרננדס: זה יצר בעיה באמינות האספקה.

דוד אמסלם: אין להם בריכת מים?

<גלעד פרננדס: לא היה להם.

דוד אמסלם: איך הם עובדים?

<גלעד פרננדס: הם עבדו רק על זה.

<גלעד פרננדס: הם אמרו: נקבל ממקורות, ואם יש תקלה, אז יש תקלה.

דוד אמסלם: לא הבנתי.

דוד אמסלם: הוא צריך את הלחץ כל הזמן.

דוד אמסלם: הבריכה גם מייצרת את הגרביטציה.

<גלעד פרננדס: הוא היה בונה על מקורות, אבל אם חס ושלום הייתה איזו תקלה במקורות, שהיא חברה מאוד אמינה - -

דוד אמסלם: נראה לי קצת לא הגיוני גם מבחינה אנרגטית.

<גלעד פרננדס: אחד הדברים שהתאגיד נדרש אליהם הוא להקים בריכת איגום בשביל שיהיה את הדברים האלה.

דוד אמסלם: דרך אגב, מישהו במדינה גם מממן את הדברים האלה?

<גלעד פרננדס: התעריף.

דוד אמסלם: הרי במט"שים יש.

דוד אמסלם: השאלה אם גם בבריכות זה כך, או שזה התעריף.

<גלעד פרננדס: בריכות איגום זה בדרך כלל התעריף.

<גלעד פרננדס: אפילו בישובים חזקים כמו סביון וכפר שמריהו – אתה דיברת קודם על בורות ספיגה - אין מערכות ביוב.

דוד אמסלם: ראיתי שם בורות ספיגה.

דוד אמסלם: זה אחד המקומות הכי יוקרתיים במדינת ישראל.

<גלעד פרננדס: הנושא של תת השקעות של קרוב ל-850 מיליון שקל זה נושא שבסופו של דבר בא על ידי מענקים שהמדינה שמה ועל ידי תעריפים - אמר את זה פה קודם חבר הכנסת שמולי – של משק כספים סגור.

<גלעד פרננדס: זה מה שהיה אמור להקים את התשתיות האלה.

דוד אמסלם: כמה מענקים?

דוד אמסלם: מה תקציב המענקים?

<גלעד פרננדס: סדר גודל של מיליארד וחצי הושקעו בכל הליך התאגיד.

<גלעד פרננדס: חצי לתאגידים, חצי לרשויות המקומיות.

דוד אמסלם: מיליארד וחצי שקל זה התקציב שהאוצר מסמן לגבי הנושא של ההשקעה בתשתיות ומטש"ים?

<אלון מסר: זה מורכב.

<אלון מסר: מי שהצטרף לתאגיד קיבל מענק של השקעות, שזה בעיקר לרשויות החלשות שהיו להן בעיות של תשתיות.

<אלון מסר: המענקים מוערכים בסדר גודל של מיליארד, מיליארד וחצי שקל לאורך השנים.

דוד אמסלם: אני מדבר בשנה.

<אלון מסר: בנוסף, כל שנה ושנה ניתנים מענקי מדינה להקמה של תשתיות ביוב.

<אלון מסר: התקציב נע בין 350 ל-500 מיליון שקל בשנה.

דוד אמסלם: את זה האוצר מתקצב?

<אלון מסר: כן.

דוד אמסלם: בכמה מוכרים מים במדינת ישראל?

<גלעד פרננדס: המחזור של כל משק המים והביוב הוא קצת פחות מ-4.5 מיליארד שקל.

דוד אמסלם: במדינת ישראל מוכרים מים ב-4 מיליארד שקל לאזרחים?

דוד אמסלם: זאת עלות המים?

<גלעד פרננדס: יש גם רשויות מקומיות שאת המחזור יותר קשה לדעת כי הן לא מפוקחות.

<אלון מסר: קצת יותר מ-5.

<גלעד פרננדס: יש צרכנים ישירים.

דוד אמסלם: האם מהרגע שעברתם ישר גביתם מע"מ של 17%?

דוד אמסלם: בוא ניקח את ה-4 מיליארד.

דוד אמסלם: במינימום הייתם צריכים לשפוך את זה חזרה פנימה, אלא אם כן עושים ביזנס על המס.

<אלון מסר: זה לא מדויק.

<אלון מסר: תמיד היה מע"מ על מים, מאז ומעולם.

<אלון מסר: כשהתאגידים קמו, והתאגידים היא חברה בע"מ שמזדכה על המע"מ, הצרכנים התחילו לראות את השורה של המע"מ בתוך השורה.

דוד אמסלם: אני אעשה לך סדר.

דוד אמסלם: אני אומר לך על העירייה.

דוד אמסלם: אני לא מדבר כרגע ממה מורכב התעריף.

דוד אמסלם: אני מודיע לך שמהרגע שזה עבר לתאגיד התעריף לא ירד וקוזז המע"מ.

<ניר וילנר: כך היה.

<ניר וילנר: במקום 4 שקלים 3וחצי.

<אלון מסר: בדיוק זה מה שקרה.

דוד אמסלם: זה מה שקרה במעבר?

<אלון מסר: כן.

<אלון מסר: אם תרצה, היושב-ראש, נשמח להסביר לך באופן אישי, יש לנו עבודה מסודרת.

דוד אמסלם: אני אשמח לקבל.

<ניר וילנר: 4 שקלים זה כולל מע"מ.

<אלון מסר: כשיש אלמנטים מסוימים בתאגיד שהם גובים עליהם מע"מ, כמו שכר, תקורות ודברים כאלה, השינוי יכול להגיע גג עד 2, 2.2 אחוזים, בוודאי לא 18%.

<אלון מסר: זה מעולם לא היה.

<אלון מסר: זאת טעות נפוצה שהשתמשו בה בתקשורת בהרבה מאוד מקרים.

<אלון מסר: זה פשוט לא נכון.

<אלון מסר: אני אשמח לשלוח לך את כל החומר בנושא הזה.

<גלעד פרננדס: התאגידים שנכנסו, הכניסו השקעות למשק הזה.

<גלעד פרננדס: רואים השקעות לפני התאגידים ואחרי התאגידים.

<גלעד פרננדס: זה אומר שגם רמת השירות שהצרכנים מקבלים היום, או אמורים לקבל – כמו שראינו פה, הם לא תמיד מקבלים - זאת רמת שירות אחרת לגמרי מבחינת אמינות אספקה של מים, לחצים וכיוצא באלה.

<גלעד פרננדס: יש פרויקטים מאוד גדולים של עשרות מיליוני שקלים של כל תאגיד בהקמת מט"שים, תשתיות ביוב, שדרוג מט"שים.

<גלעד פרננדס: כל הדברים האלה עולים הרבה כסף.

<גלעד פרננדס: הכסף הזה מגיע לתעריף, חוץ ממה שדיברו פה על הנושא של מענקים.

<גלעד פרננדס: יש פה את הנושא של בורות סופגים שדיברתם עליהם קודם.

<גלעד פרננדס: אנחנו רואים כמה בורות סופגים בוטלו.

<גלעד פרננדס: זאת פעילות של רשות המים שדואגת שצרכנים שמשלמים תעריפי מים וביוב יקבלו את השירות, דואגת שמדינת ישראל ב-2015 תהיה מבויבת באחוזים גבוהים שניתן לבייב וכיוצא באלה.

<גלעד פרננדס: התאגידים הזכאים הם תאגידים שהמצב הסוציו אקונומי של התושבים שלהם הוא יחסית נמוך, מה שנקרא אוכלוסיות מוחלשות.

<גלעד פרננדס: התאגידים האלה זכאים לתמיכות ממשלתיות, למענקים מאוד גדולים שרשות המים מתקצבת כדי לסייע באותן השקעות.

<אלון מסר: אל-עין, לדוגמה, גם - -

דוד אמסלם: זה בא לידי ביטוי בתעריף המים לאזרח?

<גלעד פרננדס: האזרח רואה תעריף - -

דוד אמסלם: בסוף האזרח רואה מים.

דוד אמסלם: הוא לא רואה את הצינור.

דוד אמסלם: זה באופן בסיסי גם לא מעניין אותו.

<גלעד פרננדס: תעריף מים וביוב הוא אחיד לתאגידים בכל הארץ.

<גלעד פרננדס: כמו שרואים פה, הרבה מאוד כסף מוקצה למענקים.

עבדאללה אבו מערוף: יש דוגמאות ספציפיות איפה זה נמצא?

<אפי דביר: יש לנו בכל 4 יישובי הדרוזים שנכנסו לתאגיד התנור של קריית שמונה.

<אפי דביר: נותנים שם 50 מיליון שקל לפרויקט תשתית החיבור שלהם.

עבדאללה אבו מערוף: ברמת הגולן?

<אפי דביר: ברמת הגולן.

<אפי דביר: יש את טייבה, יש את מטע שוקת של יישובי הבדואים בנגב, שזה עלות של מעל 100 מיליון שקל.

<גלעד פרננדס: הנושא של השוואות בינלאומיות הוא לא מדד מחייב ולא האורים והתומים, אבל זה נותן לנו אינדיקציה איפה אנחנו נמצאים.

<גלעד פרננדס: פה עשינו איזו שהיא השוואה.

<גלעד פרננדס: דרך אגב, לא רק אנחנו עשינו, גם מרכז המחקר והמידע של הכנסת עושה, גם כל מיני פרופסורים מכובדים ואנשי אקדמיה עושים.

<גלעד פרננדס: אנחנו מראים שהמצב שלנו הוא לא הכי טוב, הוא לא הכי גרוע, הוא איפה שהוא באמצע.

<גלעד פרננדס: יש הרבה סיבות למה הוא ככה ולמה הוא לא ככה.

<גלעד פרננדס: מה שצריך לזכור לגבי ישראל זה שקרוב ל-500 מיליון קוב מים בשנה מסופקים כמים מותפלים, שזה מים הרבה יותר יקרים מאשר בארצות אחרות שלא מתמודדות עם הבעיות שלנו.

דוד אמסלם: כמה עולה קוב מים להתפלה?

<גלעד פרננדס: קוב מים מותפלים עולה סדר גודל של 75 סנט.

<אלון מסר: ביציאה מהמפעל.

דוד אמסלם: כמה עולה להפיק מים בשאיבה?

<גלעד פרננדס: בין חצי שקל לשקל ורבע לקוב מים מהכנרת.

דוד אמסלם: אם עולה לך שקל ורבע, למה אתה לא מתפיל - - ?

<אלון מסר: 3 שקלים מול שקל ורבע.

<אלון מסר: ההתפלה היא פי 3 כמעט.

<גלעד פרננדס: זה דבר שהוא מז'ורי.

דוד אמסלם: ברור שהבנצ'מרק זה ההתפלה.

דוד אמסלם: משם ולמטה אנחנו גוזרים את מחיר המים האפקטיביים מבחינת המדינה.

<גלעד פרננדס: אנחנו מראים כאן בכמה עלו חשבונות המים והביוב.

<גלעד פרננדס: זה מה שמעניין את הצרכן.

<גלעד פרננדס: לאזרח לא איכפת תאגיד, רשות מקומית.

<גלעד פרננדס: אנחנו לא רק לוקחים את התמונה הנוחה לנו מ-2013 כשהתחלנו להפחית את התעריפים כדי שהתאגידים יתחילו להתייעל, אלא אנחנו מראים פה איזו שהיא תמונה מ-2009, מצב טרום תאגוד, לכמה רמות צריכה של משפחה שצורכת 18,20, או 24 קוב לחודש.

<גלעד פרננדס: אנחנו לא אומרים שלא הייתה עליית תעריפים.

<גלעד פרננדס: הייתה עלית תעריפים, אבל עליית התעריפים הזאת היא עלייה מתונה.

<גלעד פרננדס: דיברת קודם על נושא המע"מ.

<גלעד פרננדס: ב-2009 המע"מ היה 16%, היום הוא 18%.

<גלעד פרננדס: 2% זה רק הנושא של המע"מ.

<גלעד פרננדס: עליית מדד המחירים לצרכן עלה בערך ב-9% נוספים.

<גלעד פרננדס: אנחנו רואים שמחיר המים עלה ב-5%,10% ברוב הישובים בארץ.

<גלעד פרננדס: אני מדבר על אזור שהוא לא פריפריה קיצונית שלא היו משלמים על ביוב.

<גלעד פרננדס: בירושלים, תל אביב, כל גוש דן, חיפה, איפה ששילמו על ביוב, סדר הגודל של חשבון המים והביוב עלה ב-5% עד 10% למשפחה שצורכת את אותה כמות של מים.

<גלעד פרננדס: לא אמרנו להם: "תפחיתו את כמות המים", או שראינו שבגלל שהמחיר עלה יש ירידה בביקוש.

<גלעד פרננדס: אלו התמונות.

<גלעד פרננדס: שמענו כל מיני מספרים של 100% או 200%.

<גלעד פרננדס: זאת לא התמונה המלאה.

דוד אמסלם: אני אקח אתכם לתפישה שלי.

דוד אמסלם: מה קרה?

דוד אמסלם: ברגע שהכנסנו את המים להתפלה, באותו רגע נגמרה בעיית המים במדינת ישראל.

דוד אמסלם: זה רק שאלה של מחיר.

דוד אמסלם: אין בעיה.

דוד אמסלם: לפני סוגיית ההתפלה הייתה בעיית מים.

דוד אמסלם: זה בלי קשר למחיר.

דוד אמסלם: זאת מדינה שהיא די מדברית.

דוד אמסלם: יש בה בעיית מים לא מהיום, מאז דוד המלך התחילו לבנות כל מיני אמות מים.

דוד אמסלם: מהרגע שבעצם נכנסנו למפעלי התפלה, באותו רגע הסתיימה בעיית המים במדינת ישראל.

דוד אמסלם: מה עשתה המדינה?

דוד אמסלם: המשיכה לפרסם את הבחורה המתייבשת ולייצר פאניקה שאין מים.

דוד אמסלם: אחרי שיצרו פאניקה שאין מים, העלו את המחיר מ-4 שקלים ל-8 שקלים.

דוד אמסלם: הציבור קיבל את זה, אמר: שמע, אין מים, מה נעשה.

דוד אמסלם: זה היה בלוף, לא הייתה בעיה.

דוד אמסלם: המבחן הוא לא בין שנה לשנה.

דוד אמסלם: אמרתי שאני לא רוצה להיכנס לדיון.

דוד אמסלם: אמרתי שהבנצ'מרק זה ההתפלה.

דוד אמסלם: אנחנו צריכים לעשות זום על עלויות ההפקה ומחיר המכירה.

דוד אמסלם: זה לא מעניין אם כל שנה זה עלה ב-3% ולפני 10 שנים זה קפץ ב-200%.

דוד אמסלם: מה שמעניין אותנו זה כמה עולה ההפקה, כמה הצרכן משלם ומה המחיר.

דוד אמסלם: זה מה שמעניין אותנו.

<גלעד פרננדס: מצוין.

<גלעד פרננדס: אנחנו אמורים ואוהבים לשתף פעולה עם ועדת הפנים בכל הנושא הזה.

<גלעד פרננדס: ההוזלות של ה-15% בשנה וחצי האחרונות של 13 ו-14 התאפשרו בין היתר בעיקר בגלל שאנחנו מייעלים את התאגידים כל העת.

<גלעד פרננדס: יש פה את אפי דביר, יו"ר צוות, שכל שבוע נפגש.

<גלעד פרננדס: על כל 55 התאגידים מקבלים נתונים, דוחות, פחת מים, פחת גבייה, איך מתקדמים, איך מתקדמות ההשקעות.

<גלעד פרננדס: יש מעקב דקדקני ומאוד פרטני.

<גלעד פרננדס: זה דבר שמאוד מסייע.

<גלעד פרננדס: מבחינת השקיפות, מה שנאמר פה קודם על ידי חבר הכנסת שמולי.

<גלעד פרננדס: את כל הדוחות הכספיים של התאגידים, של מקורות, של איגודי המים והביוב, של כל מי שהוא ספק מים אנחנו משתדלים להעלות לאתר האינטרנט של רשות המים.

<גלעד פרננדס: כל אחד יכול לראות את זה.

<גלעד פרננדס: התחשיבים שלנו, האקסלים המורכבים שלנו, הכל שם, אין לנו שום דבר שהוא סודי.

<נביה נאסר אל דין: נושא התאגידים הוא על השולחן של יו"ר מרכז השלטון המקומי, מר חיים ביבס.

<נביה נאסר אל דין: אנחנו דנים בזה כל הזמן.

<נביה נאסר אל דין: ישנה בעיה.

<נביה נאסר אל דין: הבעיה שישנה היא הקצאה, זאת אומרת, קובים לנפש.

<נביה נאסר אל דין: בשנים האחרונות היו גשמים ברוכים.

דוד אמסלם: כנראה לא הבנת מה אמרתי.

דוד אמסלם: ברגע שיש מפעל התפלה, מאותו רגע אין משמעות לכמות, לפי תפישת עולמי.

דוד אמסלם: תבקש מה שאתה רוצה, אני אמכור לך.

דוד אמסלם: כמה מפעלי התפלה אפקטיביים יש היום?

<גלעד פרננדס: יש היום 5 מתקני התפלה.

<גלעד פרננדס: עוד מעט יהיה שישי.

דוד אמסלם: אתם לא כל כך מתלהבים להכניס את השישי.

<אלון מסר: הממשלה החליטה לקדם מתקנים בהיקף של 600 מיליון קוב.

<אלון מסר: זה אכן מתבצע.

<אלון מסר: נדמה לי שבסוף השנה הזאת המתקן האחרון יעבוד.

דוד אמסלם: אתם מכניסים מים לאקוויפר?

<אלון מסר: כן.

<אלון מסר: השימוש הגדול יותר במים של התפלה מאפשר להחדיר יותר מים לאקוויפר כדי שהמאגרים - -

דוד אמסלם: אתה מבין שאין בעיה ויש עודפים בגלל הסכמים שמכניסים פנימה לקרקע.

דוד אמסלם: אין משמעות כרגע, גם לא צריכה להיות משמעות להגבלה.

<גלעד פרננדס: כל מי שרוצה יכול - -

דוד אמסלם: זה בדיון הרחב נעשה.

<דוד קוכמייסטר: כבוד היושב ראש, לא התכוונתי לתת נאומים, אבל מכיוון שיש פה דברים נקודתיים הייתי מציע להתייחס לפי הדוברים אחד אחד ולהגיד משפט או שניים על הטענות.

<דוד קוכמייסטר: למרות שחלקם יצאו מהחדר, לפחות שזה יהיה רשום בפרוטוקול.

<דוד קוכמייסטר: אני מלווה את התאגיד מהחצי השני של 2014, קצת פחות משנה.

<דוד קוכמייסטר: אמנם אני נמצא שם יומיים בשבוע, אבל אני חושב שאני בקי מאוד במה שקרה באל-עין.

<דוד קוכמייסטר: נושא התעריפים, כפי שאמר הממונה, זה לא במגרש של התאגיד, אז אני לא אתייחס לזה כרגע.

<דוד קוכמייסטר: אומרים שהתושבים לא קיבלו מתאגיד אל-עין.

<דוד קוכמייסטר: תאגיד אל עין הוקם ב-2010.

<דוד קוכמייסטר: נכון להיום, התאגיד, בעזרה גדולה של המדינה, השקיע בישובים של התאגיד קצת פחות מ-100 מיליון שקל ב-5 השנים האחרונות.

<דוד קוכמייסטר: אני חושב שזה הרבה יותר ממה שהשקיעו בזה קודם.

<דוד קוכמייסטר: רק בג'דיידה-מכר, שעו"ד ויסאם דיבר על כך שלא השקיעו כלום, השקיעו בתקופה הזאת 11.2 מיליון שקל במים, 1.5 מיליון שקל בביוב.

<דוד קוכמייסטר: פרויקט נוסף של 4.5 מיליון שקל בביוב שהיה צריך לנקז ולפתור עוד הרבה מאוד בורות ספיגה, נתקע בגלל שהתושבים התנגדו להעביר אותו בחלקות שלהם.

<דוד קוכמייסטר: הוא נתקע לפני שנתיים.

<דוד קוכמייסטר: ניסיתי לחלץ אותו עכשיו.

<דוד קוכמייסטר: נעביר אותו לצד השני של הכפר בשביל לא להמשיך ולהרבות בסכסוכים עם התושבים.

<דוד קוכמייסטר: עשו פה, כפי שאמרת, קצת שקשוקה, וצריך לדבר על זה.

<דוד קוכמייסטר: אם חשבונות המים ניתנו לתקופה שהיא יותר ארוכה מחודשים, זה באמת לא בסדר וזה נגד התקנות, אבל התושב באופן אמיתי לא נתקע מזה, כיוון שההקצבה פר נפש, פר חודש מתחלקת לימים.

<דוד קוכמייסטר: אם החשבון היה ל-73 יום, אז לא נותנים לו חריגה בחשבון אם הוא לא חרג ביחס בין היום לפרמטר.

<דוד קוכמייסטר: הנזק היחיד שנגרם לתושב זה שהוא קיבל חשבון יותר גדול שהוא צריך לשלם לתקופה ארוכה יותר.

דוד אמסלם: הוא בזבז - -

<נבואני נזיה: איך יכול להיות חשבון של 6700 לחודשיים?

<נבואני נזיה: איך זה יכול להיות, מדובר באדם פרטי?

<דוד קוכמייסטר: נאמר כאן שלא מחזירים כספים.

<דוד קוכמייסטר: הדבר הזה לא נכון.

<דוד קוכמייסטר: הכרטיס של התושב מזוכה.

<דוד קוכמייסטר: או שהוא מקבל את זה במזומן, או שהוא מתחשב איתו.

<דוד קוכמייסטר: דיברו על זה שאנחנו לא מסכימים לפגוש אנשים.

<דוד קוכמייסטר: התושב היחיד שהכרתי מאלה שהשתתפו כאן זה עו"ד ויסאם, כי הוא ביקש להיפגש איתי.

<דוד קוכמייסטר: גם נפגשתי איתו.

<דוד קוכמייסטר: יתר הדוברים לא ביקשו, לכן גם אי אפשר היה להיפגש איתם.

<דוד קוכמייסטר: גם את סגן המועצה בג'וליס הפלדלת עצרה כי הוא לא ביקש פגישה.

<דוד קוכמייסטר: אני לא יודע שרצית לפגוש אותי.

<דוד קוכמייסטר: אם הייתי יודע, הפלדלת לא הייתה עוצרת אותך.

דוד אמסלם: עכשיו אתה יודע, אז תפגשו.

<דוד קוכמייסטר: נאמר כאן שיש פניות אלינו שהתאגיד לא עונה עליהן.

<דוד קוכמייסטר: למיטב ידיעתי, כל הפניות נענות בטווחים סבירים, לא מהיום למחר.

<דוד קוכמייסטר: בטווח של בין 10 ימים לשבועיים כל תושב מקבל תשובה.

<דוד קוכמייסטר: על עצמי אני יכול להעיד שכל תושב שמבקש לפגוש אותי, למרות שאני רק יומיים בתאגיד, אני עושה מאמץ גדול לפגוש אותו פיזית כדי להבין מה קורה.

<דוד קוכמייסטר: זה הכלי החשוב שלנו.

<דוד קוכמייסטר: אני מצטרף לזה שהתעריפים גבוהים, וטוב שאתם עושים את העבודה הזאת.

<דוד קוכמייסטר: בפרוטוקולים של הכנסת הקודמת יש הרבה - -

דוד אמסלם: הפעם אני מתכוון לעשות זום.

<דוד קוכמייסטר: יהיה לי נחמד מאוד להגיד את הדברים אצלך, לעזור לך בהכנה, לא כאן.

דוד אמסלם: אני שמח על עצם הדיון זה .

דוד אמסלם: כמו שאמרתי, זה עלה כתוצאה מהצעה לסדר שהגישו החברים.

דוד אמסלם: אנחנו נקיים בעוד איזה חודשיים שלושה אחרי שנהיה מוכנים דיון עקרוני, ממצה בכל הסוגיה של תעריפי המים.

<אלעריד ויסאם: ישנם ראשי מועצות שקשורים לאותם תאגידים.

<אלעריד ויסאם: מה זאת אומרת?

דוד אמסלם: שהילדים שלהם קבלנים?

<אלעריד ויסאם: כן.

דוד אמסלם: אתה מכיר את הטלפון של משטרת ישראל?

<אלעריד ויסאם: זה הגיע למבקר המדינה, ליועץ המשפטי לממשלה וללה"ב.

<אלעריד ויסאם: אתם צריכים לקחת את זה בחשבון.

דוד אמסלם: אני כאן לא ועדת חקירה, אני לא משטרת ישראל.

דוד אמסלם: אם בן אדם עובר עבירה פלילית, מחובתך – אתה עו"ד – לגשת למשטרת ישראל.

דוד אמסלם: סמוך עליהם, הם יודעים לעשות את העבודה כשהם רוצים.

דוד אמסלם: רבותיי, תודה רבה לכם.