ועדת הכספים, כנסת 20, פרוטוקול מספר 9, 2015-06-09 12:00

משה גפני: צהריים טובים, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכספים.

משה גפני: אני רוצה לברך את חברי המחנה הציוני שנבחרו כחברים בוועדת הכספים: חבר הכנסת מיקי רוזנטל, פרופסור חבר הכנסת עמנואל טרכטנברג וחבר הכנסת אראל מרגלית.

משה גפני: שיהיה בשעה טובה.

מיקי רוזנטל: נעשה ונצליח.

משה גפני: בעזרת השם נעשה ונצליח, נעבוד יחד ונקדם דברים.

משה גפני: צריך הרבה אורך רוח והרבה חזון כדי להיות בטוחים שבסוף, בעזרת השם, נצליח.

משה גפני: במסגרת יום העיוור בכנסת אנחנו בוועדת הכספים שותפים לחברת הכנסת קארין אלהרר שמובילה את העניין הזה.

משה גפני: הייתי אצלך בכמה דיונים שהיו בנושא העיוורים.

משה גפני: אנחנו נדון כאן על תקציב השירות לעיוור.

משה גפני: אני זוכר את הדיון שהיה בשנה שעברה.

משה גפני: לא הייתי אז היושב-ראש.

משה גפני: אני תומך ומברך אותך, קארין, על הפעילות שלך בעניין הזה.

משה גפני: הפעילות שלך חוצה מפלגות.

משה גפני: כולנו תומכים בדיונים למען העיוורים.

משה גפני: אני סבור, כמו שכולם כאן סבורים, שלא נעשה די בשביל לסייע להם.

משה גפני: קיבלתי מהמרכז לעיוור בישראל את התכניות, מה הדרישות שלהם לגבי הנושא של התוספת התקציבית.

משה גפני: אני אבקש ממך, קארין, שאת, אחרי דברי הפתיחה שלי, תפתחי את הדיון.

הוועדה לביקורת המדינה קארין אלהרר: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

הוועדה לביקורת המדינה קארין אלהרר: אני רוצה להודות לך ולטמיר על קיומו של הדיון המאוד מאוד חשוב.

הוועדה לביקורת המדינה קארין אלהרר: ועדת הכספים היא חלק מציון יום ה"בליינד דיי" בכנסת.

הוועדה לביקורת המדינה קארין אלהרר: גם היא אחת מ-8 הוועדות שדנות בעניינם של אנשים עם לקויות ראייה.

משה גפני: את מובילה את הכל?

הוועדה לביקורת המדינה קארין אלהרר: > כן, אני מובילה את היום הזה.

משה גפני: תדעי לך שזאת הצלחה גדולה לעשות 8 ועדות.

משה גפני: ראיתי בכל הוועדות דיונים רציניים.

משה גפני: זאת הצלחה גדולה.

הוועדה לביקורת המדינה קארין אלהרר: > ההצלחה היא שלכם.

משה גפני: שלנו זה ברור, אבל קודם כל שלך.

הוועדה לביקורת המדינה קארין אלהרר: > יש התגייסות חסרת תקדים בעניין הזה.

הוועדה לביקורת המדינה קארין אלהרר: תבוא עליכם הברכה בעניין.

הוועדה לביקורת המדינה קארין אלהרר: מעבר לברכות ולשותפות אני רוצה להזכיר את השותפים שלנו בעניין הזה, את המרכז לעיוור בישראל שבאמת עושה עבודה נאמנה לציבור שאותו הוא מייצג.

הוועדה לביקורת המדינה קארין אלהרר: הוא לא מוותר ולא עושה הנחות לאף אחד, וטוב שכך.

הוועדה לביקורת המדינה קארין אלהרר: אני רוצה לתת איזה משפט לעניין שתדונו בו היום, וזה הנושא של התקציבים.

הוועדה לביקורת המדינה קארין אלהרר: מוקדם יותר הבוקר, בשעה 9:00, התחלנו דיון בוועדה לביקורת המדינה שאותה אני מובילה.

הוועדה לביקורת המדינה קארין אלהרר: אחד הנושאים הבאמת משמעותיים שעלו שם זה הנושא של דמי הליווי שמשולמים לאנשים עם לקות ראייה ועיוורון.

הוועדה לביקורת המדינה קארין אלהרר: ראינו שמאז הדיון האחרון שהיה ביולי 2013 עלה בקצת השכר של דמי הליווי המאוד נמוכים יחסית לצרכים של אנשים.

הוועדה לביקורת המדינה קארין אלהרר: אם מדברים על הצורך של אדם עם לקות ראייה להיות חלק מהחברה הישראלית, להשתלב בכל מקום, גם בתעסוקה, גם בשעות הפנאי, ללכת לרופא, ללמוד באוניברסיטה, אנחנו רואים שהסכום שמשולם לו הוא לא יותר מאשר מגוחך, הוא בגדר בדיחה.

הוועדה לביקורת המדינה קארין אלהרר: 950 שקלים לחודש על ליווי.

הוועדה לביקורת המדינה קארין אלהרר: אני מנסה לחשוב עם עצמי, לעשות איזה דמיון מודרך, לנסות לראות איך אני הייתי מסתדרת במרחב הציבורי בלי לראות מה קורה ובלי ליווי.

הוועדה לביקורת המדינה קארין אלהרר: זה נדון לכישלון.

הוועדה לביקורת המדינה קארין אלהרר: כל שנה אנחנו נדון כאן ונגיד, "איזה יופי, מישהו הצליח", אבל זה באמת בגדר הלא יאומן שמישהו מצליח לעשות עם עצמו משהו.

הוועדה לביקורת המדינה קארין אלהרר: הדבר השני הוא הנושא של שכר או גמול עבודה כפי שקוראים לזה במשרד הרווחה.

הוועדה לביקורת המדינה קארין אלהרר: מדובר בשכר שמשולם למפעלים מוגנים שמעסיקים אנשים עם מוגבלויות בראייה.

הוועדה לביקורת המדינה קארין אלהרר: מאז הדיון האחרון שהיה ב-2013 - אני קצת עצובה להגיד את זה אבל אני חייבת - עלה השכר שלהם ב-1.45 שקלים.

משה גפני: כמה זמן?

הוועדה לביקורת המדינה קארין אלהרר: >> שנתיים.

הוועדה לביקורת המדינה קארין אלהרר: 1.45 שקלים עלייה משכר שהיה 9 שקלים מלכתחילה.

<קריאה: הוא היה 7 שקלים.

הוועדה לביקורת המדינה קארין אלהרר: > המפעל המוגן צריך להיות האופציה האחרונה.

הוועדה לביקורת המדינה קארין אלהרר: אנחנו צריכים לפעול במרץ כחברה על מנת לשלב אנשים עם מוגבלויות, עם כל סוג של מוגבלות, בוודאי אנשים עם מוגבלות בראייה, בשוק החופשי.

הוועדה לביקורת המדינה קארין אלהרר: צריך שהם יהיו כמשתקמים במעבר לשוק החופשי, כאשר רק במקרים שאין שום דרך אחרת בעולם לשלב אותם בשוק התעסוקה אז המפעל המוגן .

הוועדה לביקורת המדינה קארין אלהרר: אם כבר, אדוני היושב-ראש, אותו מפעל מוגן, בואו נעשה את זה בצורה מכובדת.

הוועדה לביקורת המדינה קארין אלהרר: לתת לאנשים 9 שקלים - אני לא רוצה להישמע חמורה - זה באמת מבזה.

הוועדה לביקורת המדינה קארין אלהרר: אני אשמח אם הוועדה תתייחס.

הוועדה לביקורת המדינה קארין אלהרר: הדיון היה, דרך אגב, כאן בוועדת הכספים בפעם הקודמת.

הוועדה לביקורת המדינה קארין אלהרר: זה נושא שאני אשמח להתייחסותכם.

הוועדה לביקורת המדינה קארין אלהרר: אני מתנצלת מראש שאני לא נשארת עד סוף הדיון, כיוון שיש עוד דיונים נוספים.

הוועדה לביקורת המדינה קארין אלהרר: אני מברכת אתכם על קיומו של הדיון והמסקנות החשובות והמשמעותיות שיתקבלו בסוף הדיון.

<גיא שמחי: אני רוצה בהזדמנות הזאת להודות לחברת הכנסת קארין אלהרר, מפלגת יש עתיד, על הנכונות המדהימה ללכת איתנו בלקדם את הנושאים באופן מאוד מאוד ייחודי ונחוש, לייצר לנו יום כל כך משמעותי עם דיונים מהותיים ורציניים מאוד בתחומים שקשורים לזכויות של אנשים עם מוגבלות.

<גיא שמחי: אותם תחומים, אם נצליח לקדם אותם, ואני מאמין שכן, ישפרו מהותית את איכות החיים ואת היכולת שלנו להשתלב בחברה.

<גיא שמחי: תודה רבה, קארין.

<גיא שמחי: אדוני, נמצאים פה היום נציגויות של 11 ארגונים.

<גיא שמחי: כל אחד מהם נותן שירותים לקהילה בתחומים שונים.

<גיא שמחי: אנחנו, הארגונים, מבצעים, כפי שאתה יודע, את הפעולות הנדרשות בכדי לייצר את הכלים המתאימים לקהילה שלנו.

<גיא שמחי: אני חייב לומר שהארגונים שלנו מתעמקים בעבודה שלהם, לומדים, עושים את העבודה בשותפות, ביחד.

<גיא שמחי: אנחנו ביחד לא רק היום.

<גיא שמחי: אנחנו שותפים לדרך.

<גיא שמחי: אנחנו מתואמים בינינו מבחינת התוצרים שהארגונים מצליחים לייצר.

<גיא שמחי: יש התייעצות, יש שיתוף, ואנחנו נמצאים פה גם היום לבקש, אדוני, תקציבים עבור פיתוח פרויקטים ושירותים חדשים נוספים, להגדיל שירותים קיימים בכדי שנוכל לסייע לקהילה.

<גיא שמחי: בשנה שעברה אושר תקציב של מיליון 650 אלף שקלים, שהיה מיועד לכמה שירותים.

<גיא שמחי: חצי מהתקציב היה מיועד למפעלים מוגנים, חצי לשירותים אחרים.

<גיא שמחי: אמנם הוועדה אישרה את התקציב, אבל אותם כספים יועדו אך ורק לנושא של תעסוקת אנשים במפעלים מוגנים, מה שהיווה את העלייה של שקל 45 לשעה.

<גיא שמחי: זאת העלייה שקארין מדברת עליה.

<גיא שמחי: זאת הייתה התוצאה של העבודה והאישור של ועדת הכספים של הסכום הזה.

<גיא שמחי: אמנם לא הבאנו היום את הבקשה לגבי המפעלים המוגנים, אבל אותם פרויקטים בסך 15 מיליון שקל - אנחנו מדברים על יותר מ-30 פרויקטים - ישנו מהותית חלק מהצרכים או יטפלו בצרכים מהותיים שקיימים בקהילה.

<גיא שמחי: הסכום שאנחנו מבקשים הוא בערך ייתן מענה.

<גיא שמחי: אם נחלק את זה למספר האנשים בקהילה, יוצא משהו כמו 670 שקלים לאדם.

<גיא שמחי: אני רוצה לומר, אדוני, תודה מפה לארגונים השותפים ביום הזה על העבודה הנהדרת .

<גיא שמחי: כמנכ"ל המרכז לעיוור אני אדאג שאת אותם כספים שיגיעו נדייק יותר לאופן שבו ניתן את השירות.

<גיא שמחי: יותר ויותר נראה את הציבור לפי צרכיו, כי זה מה שאנחנו אמורים לעשות.

<גיא שמחי: אנחנו אמורים לקבל את התמיכה כדי לעשות את זה.

<גיא שמחי: נודה לך , אדוני, אם תוכל לקדם את האישור של התקציב שהגשנו.

מיקי רוזנטל: אנחנו אמנם נמצאים בוועדת הכספים והנושא המרכזי הוא גם תקציב, אבל זה לא רק כסף.

מיקי רוזנטל: כל נושא היחס לעיוורים הוא נושא של תשומת לב.

מיקי רוזנטל: רק כדי להדגים, אני מקדם שתי הצעות חוק שנוגעות לעיוורים.

מיקי רוזנטל: הראשונה נוגעת להכנת כלבי נחייה.

מיקי רוזנטל: לכאורה אפשר לעלות עם כלבי הנחייה לאוטובוס, אבל כשמאמנים את כלבי הנחייה אסור להעלות אותם לאוטובוס, אסור להיכנס איתם.

מיקי רוזנטל: זה כמובן מגביל את היכולת לאמן את כלבי הנחייה.

מיקי רוזנטל: זה עניין טכני אבל מהותי מאוד.

מיקי רוזנטל: נושא שני הוא נושא שכבר קיים בדירקטיבה האירופית, חברות התרופות באירופה מקיימות אותו.

מיקי רוזנטל: מאחר ויש סכנה בנטילת תרופה שלא מתאימה, במיוחד לעיוור, אז באירופה האריזות כולן כבר עם כתב ברייל.

מיקי רוזנטל: יש מדפסת ברייל.

מיקי רוזנטל: לא עולה הרבה מאוד כסף לייצר את זה.

מיקי רוזנטל: בנושא התקציב אני מבקש להגיד שני דברים.

מיקי רוזנטל: בשני תחומים אנחנו חייבים לסייע.

מיקי רוזנטל: הנושא הראשון זה הנושא של הילדים העיוורים במערכת החינוך, הסיוע שהם מקבלים.

מיקי רוזנטל: הסיוע שמקבל היום ילד עיוור במערכת החינוך לא מספק.

מיקי רוזנטל: הילד הוא נורמלי לכל דבר ועניין, הוא ילד טוב וחכם כמו כולם, רק רצה הגורל והוא עיוור.

מיקי רוזנטל: מדינת ישראל לא אומרת, "בואו נשים עליו מספיק כסף כדי שהוא יהיה אזרח כמו כל האזרחים".

מיקי רוזנטל: היא גורמת לו לפיגור סביבתי לא בגלל שהוא לא יכול להגיע להישגים, אלא בגלל שמדינת ישראל נמנעת - -

אורלי לוי אבקסיס: שמה עליו עוד משקולת.

מיקי רוזנטל: שמה עליו עוד משקולת.

מיקי רוזנטל: לדבר הזה צריך למצוא פתרון.

מיקי רוזנטל: הנושא השני הוא נושא התעסוקה.

מיקי רוזנטל: רוב העיוורים המועסקים מועסקים במפעלים מוגנים.

מיקי רוזנטל: הדבר הזה איננו טוב מספיק.

מיקי רוזנטל: הוא הרע במיעוטו, אבל הוא איננו טוב מספיק.

מיקי רוזנטל: הטכנולוגיות היום מאפשרות לאדם עיוור לעבוד כמעט בכל מקום.

מיקי רוזנטל: צריך להשקיע בהשמה, בתכניות, בטכנולוגיות.

מיקי רוזנטל: זה אפשרי.

מיקי רוזנטל: אם, לכל הרוחות, זה אפשרי, למה מדינת ישראל לא עושה את המאמץ המיוחד הזה?

מיקי רוזנטל: לא מדובר בהשקעה של מאות מיליונים, מדובר בהשקעה יחסית נמוכה של כמה עשרות מיליונים, שיכולה בהחלט לסייע לאנשים העיוורים לנהל חיים נורמליים כמו שראוי ורצוי שיהיה.

מיקי רוזנטל: אני מקווה שמהוועדה הזאת נצא עם הסכמה שהפעם זה לא יהיה רק מילים אלא מספרים וכסף, ונסיים את הסאגה העגומה הזאת.

אורלי לוי אבקסיס: דרך אגב, גיא, בשנה שעברה, כשניהלנו פה את כל היום המיוחד הזה, הבטיחו לנו.

אורלי לוי אבקסיס: אני יודעת שהיו התקדמויות.

אורלי לוי אבקסיס: רציתי לדעת מה קרה עם 15 המיליון שהובטחו.

<גיא שמחי: ה-15 מיליון שהובטחו לא התקיימו.

אורלי לוי אבקסיס: ליושב-ראש הוועדה גפני יש פה נשק מנצח.

אורלי לוי אבקסיס: מאחר שהוא מנהל את הוועדה הכי חשובה בדיונים על תקציב, חשוב לי מאוד להסב את ליבו לנושא שגם חברת הכנסת קורן העלתה, וזה הנושא של המחסור בפחות מ-200 ערכות לאותם תלמידים בעלי לקות ראייה שאמורים להשתמש בזה ככלי.

אורלי לוי אבקסיס: זה כמו הספר, המחברת או העיפרון של ילד רגיל.

מכלוף מיקי זוהר: הנושא נידון הבוקר בוועדת החינוך אצל הרב מרגי.

מכלוף מיקי זוהר: יש שם החלטה די ברורה, שאומרת שאנחנו צריכים - -

אורלי לוי אבקסיס: בוא אני אגלה לך סוד.

אורלי לוי אבקסיס: כמי שהיא כבר למעלה מ-6 שנים בכנסת, אז הרבה פעמים יושבי הראש לא רק שהם מזדהים עם הנושא שעומד לרשותם, הם גם עושים את כל שביכולתם להביא לשינוי .

אורלי לוי אבקסיס: בחלק מהמקרים אנחנו מצליחים יותר, בחלק פחות.

אורלי לוי אבקסיס: אני באמת אוהבת את יושב-ראש ועדת החינוך, חבר הכנסת מרגי.

אורלי לוי אבקסיס: הוא היה איתי גם בוועדה לזכויות הילד.

אורלי לוי אבקסיס: בשנה שלפני כן טיפלנו בנושא הזה בדיוק.

אורלי לוי אבקסיס: הייתה התקדמות לא מספקת.

אורלי לוי אבקסיס: היכולת של יושב-ראש ועדת הכספים היא יכולת שלא תתואר , בעיקר מאחר שמדובר פה בכספים קטנים.

אורלי לוי אבקסיס: מדובר בפחות מ-200 ערכות שיכולות לשנות מציאות של 200 ילדים.

אורלי לוי אבקסיס: תכפילו את זה ב-200 משפחות, תכפילו את זה באחים, תכפילו את זה איך שאתם לא רוצים.

אורלי לוי אבקסיס: זה לא רק הפרט, אותו ילד, מדובר פה בתהליך של מכפלות של כוח חיובי או שלילי.

אורלי לוי אבקסיס: אותו אחד שלא תתנו לו את הכלים לא יוכל להתפתח.

אורלי לוי אבקסיס: לא רק שהוא לא יוכל להתפתח כמו שהפוטנציאל שלו אמור היה להביא אותו, הוא גם יידרש לעוד עזרה של המשפחה, של החברים, של החברה ושל המדינה.

אורלי לוי אבקסיס: הוא יהפוך להיות נטל, חד וחלק, בעיקר כאשר אנחנו מדברים בבעלי מוגבלויות.

אורלי לוי אבקסיס: אם לא תיתן להם את הכלים, הם לא יתפתחו.

אורלי לוי אבקסיס: עוד משהו שנדון פה בוועדה הזאת בכנסת הקודמת היה הנושא של השוואת ההטבות בין נכים לנכי צה"ל.

אורלי לוי אבקסיס: זה משהו שאי אפשר לעבור עליו לסדר היום, כי מי שהתעוור בפעולה מלחמתית, בהגנה על המולדת, בשטחי אויב, בשטחי ישראל, לא משנה איפה, לא ייתכן שיקבל פחות ממה שקבע החוק לגבי עיוורים אחרים.

אורלי לוי אבקסיס: הקושי שלו הוא אותו קושי, הצרכים שלו הם אותם צרכים בגין הפגיעה.

אורלי לוי אבקסיס: לא הגיוני שבהחלטה שהתקבלה בוועדה הזאת לגבי השוואת התנאים בכל מה שנוגע לתעריפי המים, לכמות המים, לחשמל, יהיה פה סוג של מסחרה כך שחלק מהנכים יקבלו , חלק יקבלו פחות.

אורלי לוי אבקסיס: זה לא ייתכן.

אורלי לוי אבקסיס: ההוראה הזאת חייבת להיות הוראה מחייבת.

אורלי לוי אבקסיס: לא כל תאגידי המים, לא משנה איזה נכה אתה, מיישמים את החוק, מיישמים את ההוראה שלנו.

אורלי לוי אבקסיס: תאגידי המים הרבה פעמים לא נותנים את ההטבות, שזה מטורף.

אורלי לוי אבקסיס: חברת החשמל מחויבת ב-1.5% מסך הכנסותיה לבעלי מוגבלויות.

אורלי לוי אבקסיס: זה עבר פה בוועדה, תתקני אותי אם אני טועה.

אורלי לוי אבקסיס: למה זה לא מיושם?

<שגית אפיק: זה אמור להיות מיושם.

אורלי לוי אבקסיס: זה אמור להיות מיושם.

אורלי לוי אבקסיס: אני מבקשת מהוועדה להתגייס לנושא הזה.

אורלי לוי אבקסיס: הנראות חשובה, אבל גם צריך שאנשים יבינו שלוועדה הזאת יש כוח והיא תשתמש בו.

אורלי לוי אבקסיס: אני שמעתי - אני לא יודעת אם נכון או לא נכון - שאחרי שזה עבר, חתימת שר האוצר הייתה חסרה.

אורלי לוי אבקסיס: אני מקווה מאוד שאולי עם שר האוצר החדש יהיה לנו יותר קל, כי יש סנקציות שהמדינה יכולה להטיל על מי שלא מקיים את החוק ואת הוראות המדינה.

מיקי לוי: ברגע שסילבן חתם אז גם הוא חתם.

<שגית אפיק: גם אני חושבת שהוא חתם.

אורלי לוי אבקסיס: שמעתי מארגון נכי צה"ל שלא.

אורלי לוי אבקסיס: אני לא רוצה להטיל דופי.

<שגית אפיק: נכי צה"ל זה סיפור אחר.

אורלי לוי אבקסיס: גברתי, זה מחדד אדרבא ואדרבא לגבי עיוורים.

<קריאה: עיוורים לא נהנים מהטבה למים.

<קריאה: זאת אוכלוסייה שנשכחת פעם אחרי פעם.

אורלי לוי אבקסיס: למה, הרי הם נכים, הם מוכרים כנכים?

אורלי לוי אבקסיס: מצוין, הרמת לנו עוד נושא שבו נצטרך לטפל.

אורלי לוי אבקסיס: זאת בכלל תקנה.

<קריאה: הקריטריונים שנקבעו פה בוועדה למתן הטבה במים כוללים מספר קריטריונים, כאשר אחד מהם הוא ניידות.

<קריאה: עיוורים לא מקבלים ניידות מהסיבה שהם לא חלק מהסכם הניידות שנחתם בין הביטוח הלאומי למשרד האוצר.

<קריאה: מי שנהנה מההטבה למים זה מי שזכאי לשר"ם בהטבה של 105% ו-175%.

<קריאה: עיוורים, בגלל מבחני הIADL שעד לא מזמן לא היה מבחן מותאם שבודק אותם, לא מצליחים לצבור את הניקוד שמביא אותם ל-105%.

<קריאה: הם מקבלים רק ברמה הנמוכה.

<קריאה: זה אומר שיש 24 אלף במדינת ישראל עם נכות קשה שלא נהנים מההטבה למים.

<קריאה: מדובר בנכות רפואית בשיעור 70% לפי החוק.

<קריאה: יש אי התאמה בין הנכות שנותן הביטוח הלאומי, לבין מקבלי תעודות עיוור.

<קריאה: יוצא לפעמים שבעלי תעודות עיוור נמצאים בביטוח הלאומי בפחות מ-70% נכות רפואית.

<קריאה: גם פה הם נופלים.

<קריאה: מעבר לזה, האוכלוסייה שלנו היא אוכלוסייה מבוגרת.

<קריאה: לא נקבעת להם נכות רפואית.

<קריאה: מה עושים איתם?

<קריאה: זה אומר שהמבוגרים לא מקבלים.

<קריאה: החלטתם לתת את זה לאנשים שמקבלים קצבת זקנה לפי סעיף 251 לחוק.

<קריאה: זה אומר שרק נכה לפני גיל זקנה מקבל את הקצבה הזאת.

אורלי לוי אבקסיס: מה שאת אומרת לי בעצם זה שברגע שהוא מזדקן והופך להיות נכה אז הוא פתאום בריא, הוא יכול לבד, מצבו משתפר.

<קריאה: אולי זה נשמע פרובוקציה, אבל לפי הסעיף הזה - -

אורלי לוי אבקסיס: זה נשמע מטורף.

<קריאה: ברגע שהוא הופך להיות קשיש, הוא כבר לא נכה.

<קריאה: חברים, זה נשמע נוראי.

אורלי לוי אבקסיס: מצאנו תרופה לעיוורון – הזדקנות.

<גיא שמחי: גיל הזקנה הוא הפתרון לעיוורון.

מכלוף מיקי זוהר: אמרתי בוועדות השונות, ואני אומר גם פה, שהחברה שלנו נמדדת בעזרה, בסיוע לחלש ובגמילות החסדים שלה.

מכלוף מיקי זוהר: סוג הלקות שנקראת לקות ראייה היא אחת הלקויות הקשות שיש בין הלקויות הקיימות להתמודדות יום יומית של אותו אדם.

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו נדרשים לסייע ולעזור בסוגיות האלו.

מיקי לוי: גיא היה אצלי במשרד לפחות פעמיים עם עוד מישהו.

מיקי לוי: הם העלו את הנושא של הליווי.

מיקי לוי: המבחן של הביטוח הלאומי זה כשהוא מגיע הביתה.

מיקי לוי: בבית הוא מכיר איפה הברז, הוא מכיר איפה הכוסות, הוא מכיר איפה כל דבר מונח, אבל מה קורה כשהוא יוצא החוצה?

מיקי לוי: מה העזרה שהוא מקבל?

מיקי לוי: פתרנו עם לא הרבה כסף את הצרכים האלה.

מיקי לוי: דעתי לא נחה מהעניין הזה.

מיקי לוי: אותי מטריד יחס החברה ויחס משרדי הממשלה לאותו פורום של עיוורים.

מיקי לוי: אנחנו לוקים בחסר בעניין הזה.

מיקי לוי: יש צורך לעשות מהפכה.

מיקי לוי: אני לא רוצה שהדברים שלי יהיו פה מן סיסמא כזאת.

מיקי לוי: 15 מיליון השקלים שהובטחו - גברתי מאגף התקציבים, אני בצד הזה - שלא הספקנו לממש, נא להביא את זה בפני ראש אגף התקציבים.

מיקי לוי: זה לא הרבה כסף.

מיקי לוי: אני אומר לכם את זה בממדים של משרד האוצר.

מיקי לוי: זה טיפ טיפונת בים הגדול הזה של 401 מיליארד שקלים.

מיקי לוי: זה לא הרבה כסף.

מיקי לוי: תמצאו את הכסף הזה, לאן הוא הלך, ותעבירו אותו למקורות המתאימים, למה שהובטח.

מיקי לוי: אני מבקש שהוועדה תעשה פיקוח על המימוש של התקציב הזה.

מיקי לוי: אני מבקש לקבל תשובה מראש אגף התקציבים על העניין הזה.

מיקי לוי: אני לא יודע, אורלי, אם צריך חוק של אפליה מתקנת ושילובם במקומות העבודה, אני לא יודע אם צריך שנחוקק חוק לעניין הזה, אבל אין בכלל ספק שהם מופלים לרעה במקומות העבודה.

מיקי לוי: כשאני הולך לרשת ב' או שומע מישהו עיוור ברדיו אומר תודה לרשות השידור, זה בסדר, אבל מה עם השאר שלא מועסקים במקומות שמיועדים לכך?

מיקי לוי: אפשר בחברות, אפשר בגוגל.

מיקי לוי: חברים, חלק ניכר מהעבודה נעשית על ידי מחשבים.

מיקי לוי: הם יודעים להפעיל מחשבים יותר טוב מאיתנו, אין פה בכלל ויכוח.

מיקי לוי: צריך להתייחס בחוק אפליה מתקנת לאותם אחוזים של שילובם במקומות העבודה.

מיקי לוי: מאוד יכול להיות שנצטרך לחשוב על העניין הזה .

מיקי לוי: גברתי מאגף התקציבים, אני לא אעזוב אותך.

מיקי לוי: אני מבקש לעשות מין דין רציפות, למרות שאולי זאת לא המילה המתאימה, ל-15 מיליון השקלים ולממש אותם, אלא אם יש לך תשובה שהכסף כבר הועבר.

<יעל אגמון: מה שהובטח, ואת זה גם משרד הרווחה יגיד, זה מיליון וחצי שקל, והם הועברו במלואם.

אורלי לוי אבקסיס: 15 מיליון.

<יעל אגמון: 15 מיליון לא הובטחו.

<יעל אגמון: הובטח מיליון וחצי, והוא הועבר במלואו.

אורלי לוי אבקסיס: האם 15 מיליון זאת הדרישה עכשיו?

מיקי לוי: 15 מיליון זאת דרישה חדשה?

מיקי לוי: נראה לי שאגף התקציבים טעה בנקודה.

מיקי לוי: זה לא 1.5, זה 15.

מכלוף מיקי זוהר: טעות של 1000% סך הכל.

<גיא שמחי: הסכום המדובר כרגע הוא 15 מיליון.

<גיא שמחי: זה הסכום שביקשנו כרגע.

<גיא שמחי: בשנה שעברה היה מיליון 650.

<יעל אגמון: והם הועברו במלואם.

<חיים פוקס: הם הועברו למטרה אחרת, לא למה שהוועדה החליטה.

<חיים פוקס: מדברים על 15 מיליון.

<חיים פוקס: הגשנו עכשיו בקשה מפורטת.

<חיים פוקס: שנה שעברה ישבנו פה בוועדה על מיליון 650.

<חיים פוקס: יושב-ראש הוועדה אמר שהוא לוקח על עצמו, והעבירו את הכסף.

<חיים פוקס: היה פה מחדל שזה עבר לסעיף תקציבי אחד, אבל נוצל על ידי המשרד רק לתוספת לשכר במפעלים מוגנים.

<חיים פוקס: פרויקטים חשובים נוספים שהיו בתוך הרשימה הזאת, המשרד לא העביר להם את הכסף.

<חיים פוקס: עכשיו, ברשימה שהיום אנחנו מגישים לוועדה, נכללים עם כוכבית ב-1.1,1.2 תכניות שאושרו כבר בשנה שעברה.

<חיים פוקס: לקחו מאיתנו כסף שאושר בוועדה לפי תכנית מסוימת.

אורלי לוי אבקסיס: התכניות אושרו ולא תוקצבו?

<חיים פוקס: הייתה בקשה כללית אחת של מיליון 650.

<חיים פוקס: זה היה מורכב משש מאות ומשהו שהיה למפעלים המוגנים.

<חיים פוקס: משרד הרווחה היה במצוקה לכסות את התקציב.

<חיים פוקס: הוא לקח את כל המיליון 600 למפעלים המוגנים, ופגע בכל התכניות החשובות האלו שהוגשו, ביניהן גם תכנית חשובה מאוד לאנשים עם מוגבלות.

מכלוף מיקי זוהר: הוגשה בקשה על מיליון 650.

מכלוף מיקי זוהר: בסוף הועברו מיליון וחצי שקלים.

מכלוף מיקי זוהר: נושא הבקשה של 15 מיליון שקלים הוא נושא חדש, יש לדון בו בהמשך.

מכלוף מיקי זוהר: כרגע זה לא השלב, זה לא נושא הדיון של הוועדה.

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו נמשיך לדון בו בהמשך.

נורית קורן: אנחנו עוסקים היום ביום מיוחד.

נורית קורן: אני חושבת שצריך לדון בעניינים האלה לא רק במסגרת הדיון המיוחד ליום העיוור.

נורית קורן: אנשים עם מוגבלות יש לנו בחברה, צריך לטפל בהם.

נורית קורן: אני חושבת שכחברה ערכית ומוסרית אנחנו נדרשים לזה.

נורית קורן: צריך לקחת את כל הנכים, לא משנה איזה נכות יש להם, ולהשוות את כל התנאים לכל הנכים.

נורית קורן: אני חושבת שזו חובה.

נורית קורן: זה לא ייתכן שיהיה עיוור א' , עיוור ב', עיוור ג'.

נורית קורן: מיקי, אני רוצה להגיד לך שהנכות של עיוור היא לא רק נכות קשה כי הוא לא רואה שום דבר, אלא גם נכות שמשפיעה על ההתפתחות שלו, על הכל.

נורית קורן: אני לא יכולה להגיד שהנכה הזה פחות קשה מהנכה השני.

נורית קורן: בעיני, ואני ממש אמפתית לאנשים נכים, לא משנה איזה נכות יש לאנשים.

נורית קורן: אנחנו חייבים לשלב אותם בחברה, בתעסוקה.

נורית קורן: זה מתחיל בשילוב בחינוך.

נורית קורן: אנחנו חייבים לעשות הכל כדי שכולם יקבלו את אותו שוויון הזדמנויות.

נורית קורן: לא ייתכן שיהיו רמות, כל מיני דברים.

נורית קורן: צריך לתת לכולם את אותו הדבר.

נורית קורן: היום בבוקר הייתי בוועדת חינוך.

נורית קורן: אורלי כבר ציינה שחסרים מחשבים לילדים העיוורים.

נורית קורן: אני חושבת שזאת בושה לנו כחברה.

נורית קורן: צריך שהמחשבים יהיו ב-1 בספטמבר בכיתה.

נורית קורן: יש גם את עניין השעות שהם מקבלים.

נורית קורן: יש 8 שעות של סיוע שהם מקבלים.

נורית קורן: הם מקבלים סייעת.

נורית קורן: הם לא מקבלים את כל השעות.

נורית קורן: השעות האלו לא מתחילות ב-1 בספטמבר, הן לא מתחילות בזמן.

נורית קורן: המורים של התיכון עצמו אמורים לתת את השעות.

נורית קורן: צריך לשכנע אותם לשבת עם התלמידים האלה.

נורית קורן: אסור שזה יקרה.

נורית קורן: אני מבקשת שאנחנו כוועדת כספים נקציב, ננסה לתבוע מהאוצר הקצבה למערכת החינוך לצורך השתלמות של המורים מה זה אדם נכה, מה זה עיוור, מה זה לקוי שמיעה, מה זה בן אדם על כיסא גלגלים.

נורית קורן: מורה רגיל לא חש אמפתיה לתלמידים האלה, הם מפריעים לו בכיתה.

נורית קורן: יש אבחונים, יש כל מיני דברים כשנכנס תלמיד כזה לבית הספר.

נורית קורן: לצערי הרב, לא עושים את זה מראש, עושים את זה בתחילת השנה, לאט לאט.

נורית קורן: תלמידים עם צרכים מיוחדים זה בדיוק אותו דבר.

נורית קורן: יש "איזי".

נורית קורן: לא, אין דבר כזה.

נורית קורן: אם באוגוסט, ביולי ידעו שמגיע תלמיד כזה, הם חייבים להתכונן בכל הנושא של ההנגשה, בכל הצרכים של התלמיד הזה.

נורית קורן: יושבת לצידי אסתר נוי, נציגת העיוורים בארגון הנכים.

נורית קורן: מכיוון שהיא לא יכולה אני רוצה להעלות נקודות ממש ממש חשובות.

נורית קורן: היא מדברת פה על השיקום של אנשים עיוורים, נכים.

נורית קורן: אני רוצה להגיד נכים, כי עם כל הכבוד שזה יום העיוור, מדובר בנכים.

נורית קורן: השיקום המקצועי מאוד מאוד חשוב כדי להכניס אדם למעגל התעסוקה בחברה שלנו.

נורית קורן: אם כל הנכים שלנו יהיו במעגל התעסוקה, 5 מיליארד שקל ייכנסו לקופת האוצר.

נורית קורן: את זה צריך לקחת בחשבון.

נורית קורן: אנחנו צריכים לדעת שאין שיקום מקצועי כמו שצריך.

נורית קורן: המפעלים המוגנים שנותנים שכר מביש, צריך להפסיק עם זה, צריך לקבוע הנחיות ברורות בנושא הזה.

נורית קורן: בן אדם עובד, בן אדם שיצא, צריך להוציא אותו עוד יותר מהבית, שיהיה לו רצון לצאת מהבית ולעבוד.

נורית קורן: יש גם ניצול מחפיר של נכים.

נורית קורן: אני לא חושבת שאנחנו יכולים לתת לזה יד.

נורית קורן: יש חוסר יחסי עובד מעביד.

נורית קורן: אין זכות להקים ועד.

נורית קורן: אלו זכויות בסיסיות שנלקחות מאנשים נכים.

נורית קורן: יש הפרדה בין מי שמסוגל לעבוד, לבין מי שלא מסוגל לעבוד.

נורית קורן: צריך לשים לב שגם מי שלא מסוגל לעבוד צריך למצוא איזה מן משהו שהוא יוכל לצאת מהבית, ליהנות מחברה, לעשות את כל הדברים שבן אדם רגיל עושה.

נורית קורן: צריך לתת את הדעת על זה.

<אסתר נוי: כרגע אין הפרדה, הם משולבים יחד.

<אסתר נוי: יש אנשים שעובדים כמו סוס אבל מקבלים אותו דבר כמו אלה שלא עובדים.

מכלוף מיקי זוהר: חברת הכנסת קורן, אין ספק שהיערכות מוקדמת היא דבר חשוב בכל דבר, בכל סוגיה וסוגיה, בטח ובטח בתחום של עזרה וסיוע לנכים.

מכלוף מיקי זוהר: זה כמובן כולל גם הכנה מקצועית.

מכלוף מיקי זוהר: חשוב שבמערכת החינוך זה יתבצע.

מכלוף מיקי זוהר: לגבי מעגל התעסוקה.

מכלוף מיקי זוהר: אני חושב שצריך לציין בהזדמנות הזאת ובוועדה הזאת את הצעת החוק של חברי מהאופוזיציה איציק שמולי, זאת הצעת חוק מבורכת.

נורית קורן: זאת הצעת חוק שיואב ואני הגשנו עכשיו.

מכלוף מיקי זוהר: גם שמולי הגיש אותה.

נורית קורן: שמולי לא חתם, מן הסתם הוא יצטרף.

נורית קורן: הוא התחיל את התהליך.

מכלוף מיקי זוהר: כולכם זוכים לקרדיט יחד.

מכלוף מיקי זוהר: בסוף הרווח הנקי יהיה של הנכים.

אורלי לוי אבקסיס: תיתן את הקרדיט למשרד האוצר ברגע שהוא יעביר את זה.

מכלוף מיקי זוהר: נתנו כרגע קרדיט רק ליוזמים של הצעת החוק.

אורלי לוי אבקסיס: מגיע להם.

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו ניתן קרדיט גם למי שיאשר את החוק.

מיקי רוזנטל: ההצעה של איציק שמולי עברה כבר בקריאה טרומית.

נורית קורן: בסדר, אבל זה לא המשיך הלאה.

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו מברכים על ההצעה בכללותה.

אורלי לוי אבקסיס: ישנם חוקים שאני בעד למחזר, לחדש, בעד שיהיו עוד יוזמים, בעיקר כשהקואליציה לוקחת יוזמות שהאופוזיציה לא הצליחה להעביר.

אורלי לוי אבקסיס: זה שהוא הצליח להעביר את זה טרומית זה הישג ענק.

אורלי לוי אבקסיס: בדרך כלל מה שלא הצלחנו להעביר בכנסות הקודמות, אוטומטית אנחנו מגישים בכנסת החדשה.

אורלי לוי אבקסיס: זה שגם אתם הגשתם הצעת חוק דומה - תבורכו.

אורלי לוי אבקסיס: אני מאמינה שמתי שהוא יצרפו את זה.

מכלוף מיקי זוהר: אני מציע לחברים היקרים, במיוחד לחברי הכנסת - - אני כיהנתי, כידוע לכם ,כסגן ראש עיריית קריית גת.

מכלוף מיקי זוהר: יש מפעל מדהים שנקרא "אור לעיוור", מפעל שבאמת מראה דרך, כמה ניתן לסייע לאוכלוסייה שקשה לה להשתלב במעגל העבודה.

מכלוף מיקי זוהר: כמובן שיש רצון והעדפה שבעלי הנכויות ישתלבו במאגר הגדול של העבודה גם במפעלים שלא מעסיקים רק בעלי לקויות, אבל עדיין יש כאלה שהיו מעדיפים לעבוד יחד בסביבה מסוימת שמקלה עליהם קצת.

מכלוף מיקי זוהר: אני חושב שכדאי שתעשו אצלם ביקור.

באסל גטאס: אני שמח על הדיון, על ציון יום העיוור בכנסת.

באסל גטאס: לא נראה לי המושג "נכים".

באסל גטאס: אני לא משתמש בזה.

באסל גטאס: אני לא יכול לבקש מכולם.

באסל גטאס: אני משתמש במושג "בעלי מוגבלויות", "אוכלוסייה בעלת צרכים מיוחדים".

באסל גטאס: למילה "נכים" יש קונוטציה.

באסל גטאס: זה לא דבר עקרוני, אבל לפעמים חשובה הסמנטיקה גם בהתייחסות.

באסל גטאס: אם אנחנו מסתכלים עליהם כאוכלוסייה בעלת פוטנציאל, לא רק בעלת מוגבלות, כל התמונה משתנה.

באסל גטאס: כל מה שנאמר על חלק מהאוכלוסייה עם מוגבלויות, במיוחד העיוורים, הוא נכון.

באסל גטאס: הוא נכון שבעתיים לגבי העיוורים הערבים.

באסל גטאס: שם יש עוד גדרות, עוד מכשולים, מחסור אדיר בהנגשה - מהשירותים הבסיסיים ביותר, עד קבלת החברה והעניינים החברתיים שצריך לשנות בתודעה של הציבור שהעיוור הוא בן אדם שלם, למעט החוסר הפיזיולוגי אצלו.

באסל גטאס: הוא יכול להיות אקדמאי, הוא יכול להיות בעל מקצוע, הוא יכול לתרום לחברה בכל הצורות האפשריות.

באסל גטאס: היו לי שני אירועים מכוננים בחיים שלי בקשר הזה עם בעלי מוגבלויות.

באסל גטאס: אחד, הייתי מנכ"ל אגודת הגליל, העמותה הכי בכירה וגדולה במגזר הערבי.

באסל גטאס: שמתי מודעה שאני צריך מנהל מחלקת בריאות וחינוך לבריאות.

באסל גטאס: ניגשו הרבה.

באסל גטאס: הייתה ביניהם אישה שעד שהיא הגיעה וישבה מולי ודיברנו, לא ידעתי שהיא עיוורת.

באסל גטאס: היא ישבה מולי.

באסל גטאס: היא הייתה עם שני מאסטרים מהאוניברסיטה העברית בירושלים.

באסל גטאס: היא זכתה אצלי במכרז כבר מהמשפט השני שהיא אמרה.

באסל גטאס: היא הייתה מנהלת של המחלקה במשך שנתיים, שלוש.

באסל גטאס: הנגשנו את הבניין שיתאים להיותנו עכשיו ארגון שמעסיק עיוורת בתוך הבניין.

באסל גטאס: היא, עם השאפתנות האדירה שיש לה, עם השכל האדיר שאלוהים בירך אותה , עזבה את העבודה אצלנו ונסעה לברלין, שם עשתה דוקטורט.

באסל גטאס: היא היום פרופסורית באחת מהאוניברסיטאות בברלין.

באסל גטאס: יש עמותה בשם אלמנארה, בטח מכירים אותה במרכז.

באסל גטאס: עבאס עבאס יהיה פה היום.

באסל גטאס: עשו טקס 10 שנים להיווסדות הארגון בנצרת.

באסל גטאס: בתום חלק הנאומים, שכולם לוקחים חלק בו, כל הנמצאים באולם עברו חוויה.

באסל גטאס: אני עדיין מושפע ממנה ומזועזע ממנה לטובה.

באסל גטאס: הם כיבו את האור באולם, חושך מוחלט.

באסל גטאס: מאחורי מסך שחור הם ישבו על הבמה, שרו ועשו מחזמר שלם 15 בחורים ובחורות, כולם עיוורים, כולם פעילים של אלמנארה.

באסל גטאס: אנחנו ישבנו.

באסל גטאס: נאלצתי לצאת דקה לאור ולחזור.

באסל גטאס: כשרציתי לחזור למקומי, הייתי עיוור כמוהם לחלוטין.

באסל גטאס: חלק מהנגנים רואים.

באסל גטאס: כל מי שחי ועבר את החוויה הזאת, זה היה משהו מיוחד במינו.

באסל גטאס: הרגשנו לפחות מה זה להיות שווים בעיוורון למשך חצי שעה.

באסל גטאס: הם יהיו פה היום.

באסל גטאס: אני חושב שכל מה שניתן לעשות, במיוחד בוועדת הכספים, בכדי לתמוך בכל התשתית של בעלי מוגבלויות, במיוחד בעיוורים, במיוחד בתקציב השירות לעיוור, צריך לעשות.

באסל גטאס: צריך להגדיל ולקדם באופן מאוד פרטני וענייני את הדרישות ואת הצרכים של הארגונים שמטפלים בזה.

באסל גטאס: עניין פעוט אחרון.

באסל גטאס: יש ספרייה אחת לעיוורים בנתניה שכמעט ואין בה ספרים בערבית.

<עמוס באר: זה לא נכון, אני מנהל הספרייה.

<עמוס באר: כל שנה אתה אומר את זה, אבל זה לא נכון.

באסל גטאס: אני אומר לך שזה נכון.

<עמוס באר: גם שנה שעברה אמרת את זה.

<עמוס באר: אנחנו עובדים עם יוסף בנאת מהצפון.

<עמוס באר: הוא כל שנה מנגיש כמעט אלף ספרים בערבית לתלמידים.

<עמוס באר: הגיע הזמן שפעם אחת אני אעמוד פה ואגיד לך שאתה אומר דבר לא נכון.

<קריאה: תזמינו אותו לבקר בספרייה.

<עמוס באר: לא יכול להיות שזה יועלה כל שנה בלי תגובה.

באסל גטאס: אתה יודע שאלמנארה ייסדה.

<עמוס באר: אלמנארה ייסדה, אבל לא עושה עשירית ממה שאנחנו עושים.

באסל גטאס: אל תתווכח איתי.

באסל גטאס: אם כל כך טוב, למה כל כך רע?

באסל גטאס: למה אני מקבל תלונות?

באסל גטאס: לי אין אינטרס.

באסל גטאס: לך יש אינטרס.

באסל גטאס: זה ההבדל בינינו.

באסל גטאס: יש לך אינטרס לקדם ולהגן על עצמך.

באסל גטאס: אני מקבל תלונות מעיוורים ערבים, מבתי ספר שמטפלים בעניין.

באסל גטאס: הם מתלוננים עליכם.

באסל גטאס: תתבייש לך.

<עמוס באר: יוסף בנאת, איש ערבי, קיבל פרס ישראל על היותו מורה מצטיין.

<עמוס באר: הוא עושה את זה בשבילנו.

באסל גטאס: אין ספרי ברייל בערבית.

באסל גטאס: יש מעט מאוד.

מכלוף מיקי זוהר: ראויה ומכובדת הפעולה שנעשתה על ידך.

מכלוף מיקי זוהר: לקבל בעל מוגבלות לתפקיד כזה חשוב זאת אמירה גדולה מבחינת החברה הישראלית.

מכלוף מיקי זוהר: אני חושב שאתה גם יודע ששליש מאוכלוסיית העיוורים במדינת ישראל היא אוכלוסייה ערבית.

מכלוף מיקי זוהר: אין ספק שהדרישה שלך והרצון שלך שיהיו להם כלים בספרייה היא דרישה לגיטימית.

מכלוף מיקי זוהר: התשובה שקיבלנו על ידי מנכ"ל הספרייה זה שיש מענה לדבר.

מכלוף מיקי זוהר: אני מציע לחבר הכנסת גטאס להגיע לשם, לעשות ביקור, לבדוק האם הדברים קרו, ואם הם קרו, אפילו לבוא בפני הוועדה הזאת ולשבח את המנכ"ל על הפעולה הזאת.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני מתחיל מזה שבהשכלה שלי אני מהנדס אזרחי.

עבד אל חכים חאג' יחיא: יש לי את הרקע לעניין של ההנגשה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: התקופה של ליישם את החוק כבר עברה, אבל מי שייגש למגזר הערבי יראה שכמעט והוא לא טופל.

עבד אל חכים חאג' יחיא: מפה, מוועדת הכספים, אנחנו אלה שמדברים על העניין של הכספים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: הייתי מבקש שתהיה הקצבה לרשויות המקומיות הערביות.

<קריאה: יש.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני יודע שאין.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אם יש, תודה רבה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: צריך שתהיה הקצבה ליישום העניין של ההנגשה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אמנם האזרחים הערביים הם 20% במדינה, אבל העיוורים הם 30%.

מכלוף מיקי זוהר: חיזקתי ואמרתי ששליש מהעיוורים במדינת ישראל הם ערבים.

מכלוף מיקי זוהר: אין ספק שהם צריכים לקבל את המענה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: זה שהמצב הפיננסי, הכלכלי של הרשויות המקומיות הערביות הוא לא הכי טוב לא אומר שהעיוורים צריכים לסבול.

עבד אל חכים חאג' יחיא: יש מקום להוסיף תקציב לרשויות המקומיות או לרשות ממשלתית על-מנת שתיישם את העניין של ההנגשה לעיוורים.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אנחנו צריכים גם להגביר את העניין של האכיפה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אפילו אם אתה מעביר תקציב ולא מנצלים אותו, צריך שיהיה העניין של ההנגשה של הנכים והעיוורים במיוחד.

עבד אל חכים חאג' יחיא: צריך לוודא שהעניין של הפיקוח קיים, לקבל את כל האישורים שדרושים.

מכלוף מיקי זוהר: יש לציין שהנושא של הנגשה צריך להיות נדון בוועדת העבודה והרווחה, לא בוועדה הזאת.

עבד אל חכים חאג' יחיא: דיברתי על הקצבה.

מכלוף מיקי זוהר: כמובן שאם הסוגיה שם לא נפתרת, אין ספק שאפשר להעלות את זה לדיון פה על-מנת לנסות להביא את התשובות מכאן.

עבד אל חכים חאג' יחיא: דיברתי על ההקצבה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אני בא מהעיר טייבה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: יש לנו בבית ספר אחד יסודי כיתה אחת שמשלבת את הילדים העיוורים של כל האזור במשולש.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אחרי שמסיימים את בית הספר היסודי אין מסגרת מסודרת שתמשיך את המצווה שעשה בית הספר היסודי שנתן להם את השירות.

עבד אל חכים חאג' יחיא: לא רק זה, לפני שנתיים ניסו לסגור את הכיתה הזאת.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אם אנחנו מדברים ביום של העיוור, אז אלה שני נושאים חשובים מאוד.

עבד אל חכים חאג' יחיא: צריך לזכור שהילד הוא גם מתבגר, הוא אמור להשתלב באוכלוסייה.

עבד אל חכים חאג' יחיא: אנחנו רוצים שהתרומה שלו לאוכלוסייה תהיה גדולה, שלא שירגיש שחסר לו, שירגיש שהוא יכול לתת.

<אילנה גלייטמן: בישראל יש 24 אלף עיוורים מגיל לידה עד 120.

<אילנה גלייטמן: התקציב של השירות לעיוור במשרד הרווחה מורכב משני חלקים.

<אילנה גלייטמן: חלק אחד מתייחס לעזרות חומריות, חלק אחד מתייחס לעזרות שיקומיות, כאשר החלוקה בין הסעיפים היא 70 מיליון לעזרות חומריות, רק 40 מיליון לעזרות שיקומיות.

<אילנה גלייטמן: זה סכום בעייתי מאוד.

<אילנה גלייטמן: המשרד מנפיק את תעודת העיוור, נותן את ההכרה מבחינת העיוורון, כשהגדרת העיוורון שקיימת בארץ דומה למה שקיים בחלק ממדינות אירופה.

<אילנה גלייטמן: מבחינת תקציב השירות לעיוור, 70 מיליון מוקדש לעזרות חומריות, 40 מיליון מוקדש לשיקום האדם העיוור, לשיקום התפקודי שלו, לשיקום המקצועי שלו, לשיקום החברתי שלו.

<אילנה גלייטמן: לכל נושא השיקום יש אך ורק 40 מיליון, שזה בהחלט סכום נמוך.

<אילנה גלייטמן: מה שקורה בפועל זה שמבחינת תקציב מקור אנחנו מסיימים כל שנה עם חוסר.

<אילנה גלייטמן: בנובמבר כל שנה מעבירים הסבות כספיות כאלו ואחרות שמכסות קצת.

<אילנה גלייטמן: הבעיה שאי אפשר לנצל אותן בין לבין.

מיקי רוזנטל: זה ה-1 חלקי 12.

מיקי רוזנטל: התוספות לא נכנסות ל-1 חלקי 12.

מיקי רוזנטל: בהתחלה יהיה להם קיצוץ בתקציב העיוור במשרד הרווחה.

מיקי רוזנטל: זאת התוצאה של התקציב הדו-שנתי הזה.

<אילנה גלייטמן: זה לא זה.

משה גפני: זה עצם העובדה שאין לנו תקציב.

משה גפני: אתם לא מקבלים את התוספות שניתנו?

<אילנה גלייטמן: בדרך כלל אנחנו גומרים את התקציב, במיוחד התקציב התפקודי שהוא הבסיס לכל השיקום של האדם העיוור.

<אילנה גלייטמן: התקציב הזה נגמר.

<אילנה גלייטמן: ביוני יולי מתחילות הצעקות שנגמר הכסף.

משה גפני: אתמול הייתה פה החשבת הכללית.

משה גפני: היא אמרה לוועדה ש-1 חלקי 12 כולל את התוספות.

<אילנה גלייטמן: אני לא מדברת על 1 חלקי 12.

משה גפני: על מה את מדברת?

משה גפני: למה נגמר התקציב?

<אילנה גלייטמן: זה לא שייך ל-1 חלקי 12.

<אילנה גלייטמן: אני מדברת איתך על תקציב שהוא לפי מכרז לעמותות.

משה גפני: למה נגמר התקציב הזה?

<גיא שמחי: בשביל זה אנחנו פה.

<אילנה גלייטמן: משום שהצריכה היא הרבה יותר גבוהה מהתקציב המועט שקיים.

מיקי רוזנטל: בגלל שמדובר בעמותות אושר להם רק 70% מהתקציב.

מיקי רוזנטל: אמרו שישלימו להם את זה עד 100 באופן חריג.

משה גפני: נכון, זה מה שהיא אמרה אתמול.

מיקי רוזנטל: נכון.

מיקי רוזנטל: מכיוון שיש יותר עיוורים אז יש פחות שירות ופחות כסף.

אורלי לוי אבקסיס: אתם לא יכולים להגיע לוועדות חריגים?

אורלי לוי אבקסיס: הייתה פה החשבת.

אורלי לוי אבקסיס: היו ועדות חריגים.

אורלי לוי אבקסיס: האם הן נכנסו לתוך ועדות חריגים?

אורלי לוי אבקסיס: האם קיבלו?

<אילנה גלייטמן: יש הסבות כל שנה.

משה גפני: אורלי, אם הבנתי נכון, היות וזה עמותות נתנו רק 70%.

משה גפני: מה שהיא אמרה עכשיו זה שפותחים נוהל שר אוצר חדש כך שיגיעו ל-100%.

מיקי רוזנטל: השאלה לכמה אנשים תצא הנשמה עד אז.

מיקי רוזנטל: את זה אנחנו לא צריכים לאפשר.

משה גפני: כמה כסף חסר, לפי דעתך?

<אילנה גלייטמן: אם היינו מקבלים הגדלה תקציבית של 20 מיליון, המצב היה נראה אחרת לגמרי.

אורלי לוי אבקסיס: אדוני היושב-ראש, יש פה עמותות שאומרות שמתחילת השנה הן לא קיבלו כלום.

<קריאה: תקציב התמיכות לא הועבר עדיין.

אורלי לוי אבקסיס: ולכן אני אומרת שיוקמו ועדות חריגים על התמיכות.

מכלוף מיקי זוהר: אדוני היושב-ראש, שני נושאים אקוטיים שעלו פה.

מכלוף מיקי זוהר: נושא אחד הוא של חברת הכנסת לוי- אבוקסיס לגבי 200 ערכות לבעלי לקויות ראייה שכרגע לא מתוקצבות משום מה.

משה גפני: כמה כסף זה?

אורלי לוי אבקסיס: הן חסרות.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מדברים על הערכות של הילדים שמגיעים לבית הספר.

אורלי לוי אבקסיס: בכל מערכת החינוך חסרות פחות מ-200 ערכות כאלו.

משה גפני: כמה זה 200 ערכות כאלו?

<יעל וייס-ריינד: זה תלוי בסוג הערכה, אבל בגדול זה פלוס מינוס 20 , 30 אלף לערכה.

אורלי לוי אבקסיס: אלה 200 תלמידים שלא יכולים ללמוד בלי הערכה.

מכלוף מיקי זוהר: 200 ערכות זה גמילות חסדים, ערך עליון.

מכלוף מיקי זוהר: יש לזה ברכה אחרי זה משמיים, כך אני מאמין.

מכלוף מיקי זוהר: לגבי הנחות במים וחשמל לעיוורים, אלו שתי סוגיות שהיו בפניך.

אורלי לוי אבקסיס: אתה גם טיפלת בזה כשהיית יושב-ראש.

<יעל וייס-ריינד: אנחנו התייחסנו כאן ל-3 ממדים של שיקום וטיפול שאנחנו יודעים שקיימים בשטח.

<יעל וייס-ריינד: אחד זה בקשה שהוגשה שנה שעברה שתוקצבה אבל התקציב לא הגיע אליה.

<יעל וייס-ריינד: מדובר בתכנית תמיכה וטיפול בהורים ממשפחות של ילדים עם עיוורון.

<יעל וייס-ריינד: זה כבר אושר.

<יעל וייס-ריינד: הדבר הראשון והחשוב זה הנושא של התמיכה בילדים העיוורים בתחומי לימודים, כישורים והתחום הרגשי.

<יעל וייס-ריינד: הילדים האלה מתמודדים כל יום עם קשיים עצומים - אם זה בשילוב, אם זה בדברים טריוויאליים שהחברים מתקשים לשחק איתם.

<יעל וייס-ריינד: הם לא לוקחים חלק בפעילות, גם אם נמצאים לפעמים בכיתה.

<יעל וייס-ריינד: אנחנו מציעים תכנית שתעבוד עם הילדים בסביבה הטבעית שלהם, עם המעגלים החברתיים שלהם.

<יעל וייס-ריינד: ניתן להם את התמיכה בתחום הלימודי.

<יעל וייס-ריינד: אנחנו יודעים שהם לא זוכים לכל התמיכה כיום בבתי הספר בתחום הרגשי ובחברת בני גילם.

<יעל וייס-ריינד: זאת תכנית אחת.

<יעל וייס-ריינד: יש פה קצת פרטים.

<יעל וייס-ריינד: אם תרצו, אני אשמח להרחיב.

משה גפני: על איזה תקציב אנחנו מדברים?

<יעל וייס-ריינד: אנחנו מדברים על 560 אלף.

<יעל וייס-ריינד: אנחנו מדברים על 150 ילדים בשנה בכל רחבי הארץ.

<יעל וייס-ריינד: בתכנית השנייה אנחנו מדברים על 485 אלף.

משה גפני: הילדים האלה לא מקבלים היום תקציב, לא מקבלים תמיכה?

<יעל וייס-ריינד: לא את התמיכה הזאת.

משה גפני: 10 שקלים הם מקבלים?

משה גפני: משרד הרווחה תומך בהם?

<יעל וייס-ריינד: לא.

<יעל וייס-ריינד: הילדים האלה לא מקבלים את הכסף הזה.

<יעל וייס-ריינד: הכסף הולך לעובדות סוציאליות, למורים, לאנשי מקצוע שיעבדו עם הילדים.

<אילנה גלייטמן: הכספים הולכים לקניית שירותים.

<אילנה גלייטמן: השירות הזה שהיא מציעה הוא שירות חדש שלא מתוקצב.

משה גפני: לא פנו אליכם?

<אילנה גלייטמן: אין לנו תקציב לזה.

משה גפני: אתם המשרד המקצועי.

משה גפני: פנו אליכם?

משה גפני: אתם מודעים לעניין הזה?

<אילנה גלייטמן: כן.

<יעל וייס-ריינד: התכנית השנייה היא בעקבות סקר שערכנו בקרב משפחות בכל הארץ.

<יעל וייס-ריינד: עלה צורך מאוד גדול בתמיכה למשפחות בפריפריה.

<יעל וייס-ריינד: אנחנו יודעים שיש קושי גדול מבחינה גיאוגרפית וסקטוריאלית.

<יעל וייס-ריינד: אנחנו נערכים.

<יעל וייס-ריינד: אנחנו רוצים להיערך גם לתת את השירותים האלה באזור הצפון ובאזור הדרום וגם לאוכלוסייה ערבית ולאוכלוסייה בדואית.

<עודד בשן: אחד הצרכים שעולים זה הדרכה שיקומית.

<עודד בשן: פה אני מודה לחברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס, שקידמה הצעת חוק בנושא הדרכה שיקומית עם המרכז לעיוור בכנסת הקודמת.

<עודד בשן: אני מקווה שעכשיו זה יתקדם.

אורלי לוי אבקסיס: לגמרי.

<עודד בשן: בפועל, עם כל הדיבורים פה, יש אנשים בקצה.

<עודד בשן: שירותי הדרכה שיקומית - יטיבו אחרי זה אנשים עם לקויות ראייה ועם עיוורון לתאר את זה - זה השירות הבסיסי לכל תהליך של שיקום.

<גיא שמחי: זה חבל הטבור שלנו לעולם.

<עודד בשן: זה חסר.

<עודד בשן: דוח המדינה בודק עכשיו.

<עודד בשן: חסרים 2.5 מיליון שקל כדי להגיע למתעוורים חדשים שלא מקבלים את השירותים האלה.

<עודד בשן: הדבר השני זה מודלים של התערבות לחיזוק עצמאי שקיימים בעולם ולא קיימים במדינת ישראל.

<עודד בשן: מדובר בתכנית לאימון אינטנסיבי.

<עודד בשן: המשמעויות של זה הן שבהדרכה שיקומית המורה מגיע לאדם פעם בשבועיים, פעם בשבוע, ואחרי שנה הוא מחזק מאוד את התפקוד העצמאי שלו.

<עודד בשן: אם נדע לתת מודל אחר של התערבות, של שבועיים שלושה טירונות תפקודית, נחזק מאוד את העצמאות שלו.

<עודד בשן: ככה נשמר את היכולת שלו להיות משולב בקהילה.

<עודד בשן: זה מיליון שקל.

<חיים פוקס: יש נייר עמדה שהוכן על ידי המרכז לעיוור, על ידי כל העמותות.

<חיים פוקס: ישבנו יחד והכנו את הנייר הזה.

<חיים פוקס: אנחנו, המרכז לחירש עיוור שנוגע ספציפית לאנשים חירשים ועיוורים, הגשנו פה שתי בקשות.

<חיים פוקס: בקשה אחת, שהייתה גם בשנה שעברה, על 250 אלף שקל שירות תומך לאנשים שלא יכולים לצאת מהבית, שלא יכולים לעשות כלום.

<חיים פוקס: התחלנו את התכנית הזאת בכוחות עצמנו.

<חיים פוקס: בנינו על התקציב הזה של שנה שעברה.

<חיים פוקס: לא קיבלנו את זה.

<חיים פוקס: אנחנו ממשיכים עם זה.

<חיים פוקס: זה דבר מאוד חשוב.

<חיים פוקס: תכנית שנייה שהגשנו זה עניין של פעילות תרבות פנאי ונופש לאנשים חרשים ועיוורים.

משה גפני: הבעיות שהיו אז, שבאתי אליכם בעקבות הישיבה שהייתה פה, הסתדרו?

<חיים פוקס: זה לא קשור.

<חיים פוקס: אני אדבר איתך על זה לחוד.

משה גפני: זאת בעיה.

<חיים פוקס: אנחנו נדבר על זה.

<חיים פוקס: פניתי אליך היות והיית בישיבה של ה"בליינד דיי" בשנה שעברה.

<חיים פוקס: אז שאלת את אילנה: "אילנה, את יכולה לצבוע את הכסף הזה?".

<חיים פוקס: היא אמרה שכן, שהיא מבטיחה לך.

אורלי לוי אבקסיס: הכסף נלקח למקום אחר.

<חיים פוקס: הוא הלך לדבר טוב.

משה גפני: לא למטרה הזאת.

<חיים פוקס: אנחנו לא מדברים על זה עכשיו.

<חיים פוקס: התכנית השנייה שהגשנו זאת תכנית לפעילות תרבות פנאי ונופש לאנשים חירשים עיוורים.

<חיים פוקס: הם לא מסוגלים להשתתף בהרצאה, בטיול, בשום דבר.

<חיים פוקס: אנחנו מארגנים עבורם פעילויות כאלו.

<חיים פוקס: יש לנו מועדון חברתי עם 5 קבוצות.

אורלי לוי אבקסיס: הפעילויות האלו יגיעו גם לאנשים בפריפריה?

<חיים פוקס: יש מערך הסעות שעולה לנו מאות אלפי שקלים.

<חיים פוקס: בכל יום שני אנחנו מביאים אנשים מהצפון ומהדרום.

<חיים פוקס: היום יום שלישי.

<חיים פוקס: באה אלינו עובדת שעובדת במגדל אור.

<חיים פוקס: היא מורה שמלמדת מחשבים.

<חיים פוקס: מרלן, שהיא בת להורים שהיו צד"לניקים, גרה בשלומי.

<חיים פוקס: יש לנו עובדת עיוורת שגרה בערערה, קוראים לה פדוואה, בחורה משכילה מאוד.

<חיים פוקס: היום בבוקר היו צריכים שמישהו ייקח אותה עד תחנת הרכבת בבנימינה.

<חיים פוקס: שתיהן נסעו ברכבת לתל-אביב.

<חיים פוקס: בתל אביב חיכתה עובדת שלנו שלקחה אותן למשרד.

<חיים פוקס: שמחי, שהיא בחורה חרדית חירשת עיוורת, מלמדת אותם שפת סימנים במגע.

<חיים פוקס: זה לא יאומן, נוצרים, מוסלמים ויהודייה חרדית.

<חיים פוקס: הפרוצדורה לעשות את זה, זה לא יאומן.

<חיים פוקס: אם אני רוצה להביא אותם גם לפעילות תרבות פנאי, לעשות מועדון לצעירים, תכנית אתגרית - רכיבה על אופניים, טיפוס על קירות, זה כרוך בהסעות, כרוך בהרבה דברים.

<חיים פוקס: זה כרוך בתרגום.

<חיים פוקס: ביקשנו 300 אלף שקל בשביל זה.

<חיים פוקס: יש פה עוד בקשה שקשורה באוכלוסייה שלנו להסעות ודברים כאלה.

<חיים פוקס: זה חלק קטן מ-15 המיליון האלה שאני חושב שצריך לאשר.

<חיים פוקס: זה המינימום שבמינימום.

<עמוס באר: אנחנו מנגישים תרבות לאוכלוסיית העיוורים וכבדי הראייה בארץ.

<עמוס באר: השנה ביקשנו תוספת בעניין של הנגשת הצגות וסרטים עבור ציבור העיוורים, נושא שאף פעם לא טופל.

<עמוס באר: התחום הזה של תרבות ושילוב בקהילה של ציבור העיוורים הולך ונהייה חשוב יותר ויותר.

<עמוס באר: אנחנו מנגישים סרטים על ידי כך שאנחנו מכניסים תיאור קולי לכל סרט וסרט, כך שהאדם העיוור שיושב בבית הקולנוע עם חברים שרואים, בני משפחה שרואים, שומע את הסרט כמו האחרים.

<עמוס באר: הוא מקבל תיאור נוסף למה שקורה.

<עמוס באר: אותו דבר בהצגות תיאטרון, שהוא יושב עם אוזנייה ומקבל תיאור מאדם שיושב מאחורי הקלעים של כל ההצגה.

<עמוס באר: אנחנו מנגישים אירועים לאומיים, כמו טקס הדלקת המשואות האחרון.

<עמוס באר: היו בהר הרצל כ-30 עיוורים שקיבלו אוזנייה ומישהו תיאר להם את הבמה כל הזמן, מעבר למה שהם שמעו.

<עמוס באר: אנחנו חושבים ששילוב בקהילה זה אל"ף בי"ת של השתלבות חברתית.

<עמוס באר: כמו תעסוקה, גם שילוב תרבותי מאוד חשוב.

<עמוס באר: אנחנו עובדים על צמצום הפער התרבותי הזה של ציבור העיוורים מול ציבור הרואים.

<עמוס באר: ביקשנו תוספת תקציב של 200 אלף שקל לנושא הזה של הנגשה של 10 סרטים ו-10 והצגות כדי להתחיל בפעילות הזאת.

<עמוס באר: עשינו פיילוט בשנה האחרונה של כמה וכמה סרטים והצגות.

<עמוס באר: הגיעו לבתי הקולנוע מאות עיוורים.

<עמוס באר: זאת הייתה הצלחה אדירה.

<עמוס באר: אני חושב שצריך להמשיך איתה.

<עמוס באר: כל זה היה מתוך התקציב הרגיל שלנו.

<עמוס באר: אני חושב שאפשר וראוי שזה יקרה.

<יעל אגמון: תקציב השירות לעיוור עומד על כ-120 מיליון שקל בשנה.

<יעל אגמון: הוא קיבל בשנים האחרונות תוספות גדולות יותר משאר משרד הרווחה.

משה גפני: כמה היה התקציב בשנה קודמת?

אורלי לוי אבקסיס: בביצוע ובבסיס התקציב.

<יעל אגמון: 113.

אורלי לוי אבקסיס: כמה הביצוע?

<יעל אגמון: יש להם ביצוע מלא.

משה גפני: על איזו שנה אנחנו מדברים שהיה 113?

<יעל אגמון: 2013.

משה גפני: מה היו התוספות במהלך שנת 2013?

<יעל אגמון: אתה מדבר על תקציב 2014.

מיקי רוזנטל: הוא שאל על 2013.

מיקי רוזנטל: המקורי היה 103, המאושר היה 120.

משה גפני: אנחנו מדברים על 3 שנות תקציב - 2013, 2014 ו-2015.

משה גפני: ב-2013 וב-2014 היה תקציב מאושר.

<יעל אגמון: נכון.

משה גפני: ב-2015 הייתה הצעת תקציב שהממשלה אישרה והכנסת אישרה בקריאה ראשונה, אבל היא נעצרה.

משה גפני: כמה היה בסיס התקציב ב—2013, כמה היה ב-2014, כמה היו תוספות במהלך שנת 2013 ובמהלך שנת 2014 ומה הצעתם ב-2015?

<יעל אגמון: ב-2013 בסיס התקציב עמד על 103 אלפי שקלים, כלומר, מיליון נקודה 3.

משה גפני: 103 מיליון שקלים.

משה גפני: כמה היו התוספות במהלך שנת 2013?

<יעל אגמון: הם סיימו ב-113.

משה גפני: הייתה תוספת של 10 מיליון.

משה גפני: מה היה בסיס התקציב ב-2014?

<אילנה גלייטמן: הביצוע היה 113.

משה גפני: המשמעות של הביצוע זה שניתנו 10 מיליון במהלך שנת 2013.

משה גפני: את זה הבנו.

משה גפני: מה התקציב המקורי ב-2014?

<יעל אגמון: המקורי 106 מיליון שקל.

<יעל אגמון: סיימנו באזור ה-120.

משה גפני: מה הגשתם ב-2015?

אורלי לוי אבקסיס: יש בעיה עם הדף של מחלקת המחקר של הכנסת?

אורלי לוי אבקסיס: הנתונים לא זהים.

<יעל אגמון: יכול להיות שמחלקת המחקר עבדה עם ה"על שינויו".

<קריאה: מחלקת המחקר עבדה עם אגף החשב הכללי.

<קריאה: הנתונים התקבלו מאגף החשב הכללי.

אורלי לוי אבקסיס: מישהו פה טועה.

אורלי לוי אבקסיס: חסרים פה מיליונים.

משה גפני: כמה הצעתם ב-2015?

<יעל אגמון: אני לא זוכרת מה הגשנו ב-2015.

<יעל אגמון: אנחנו נתחיל עכשיו דיוני תקציב .

משה גפני: כמה הבאתם לממשלה?

<יעל אגמון: אני לא זוכרת כמה הבאנו לממשלה ב-2015 בתקציב המקורי.

<יעל אגמון: אני חושבת שהוא היה קצת יותר - -

משה גפני: מה עמדת משרד הרווחה?

משה גפני: כמה צריך להיות בתקציב 2015?

<אילנה גלייטמן: 140 מיליון.

משה גפני: האם יש אפשרות שיהיה 140 מיליון בתקציב שתגישו לנו?

<יעל אגמון: אנחנו עכשיו בדיוני תקציב מול המשרד.

<יעל אגמון: במסגרת סדרי עדיפויות של המשרד במהלך המו"מ על התקציב אתם מוזמנים לבקש את זה.

משה גפני: אנחנו לא מוזמנים.

מיקי רוזנטל: אני מציע שאתה תגיד שהתקציב יתקשה לעבור ללא תוספת.

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה שהיא תענה על איך העמותות לא קיבלו עדיין שקל, ומה עליהן לעשות.

<קריאה: ואם יש ביקורת עליהן.

משה גפני: יש קושי בלהעביר עכשיו כסף לתמיכות?

<אילנה גלייטמן: כן.

משה גפני: למה?

<אילנה גלייטמן: משום שאין חוק תקציב.

משה גפני: אבל מעלים את התמיכות ל-100%, ל-90%.

<אילנה גלייטמן: בסדר, אבל עדיין לא הגיע חוק תקציב.

<אילנה גלייטמן: אנחנו מדברים על החלק הקטן מאוד מאוד, על החלק המזערי מהתקציב.

משה גפני: זה שאין תקציב אני יודע.

<אילנה גלייטמן: כל הכסף לקניית שירותים לעיוור הועבר במלואו, מועבר חודש בחודשו.

משה גפני: ועדת הכספים פונה לחשבת הכללית במכתב של הוועדה.

משה גפני: בדיון שהיה כאן על הנושא של התקציב של השירות לעיוור התברר שאין כסף לתמיכות.

משה גפני: המשמעות של העניין זה שהעיוורים מרותקים, הם לא יכולים לעשות דברים מינימאליים שצריך לעשות אותם.

משה גפני: מדובר על סכומים שהם לא סכומים גדולים, כפי שהתברר כאן.

משה גפני: דיברו על 250 אלף שקל, על 400 אלף שקל.

<קריאה: על הערכות שהיא דיברה.

משה גפני: על הערכות, כמובן.

מיקי רוזנטל: כל הדרישות של הארגונים זה 15 מיליון.

<חיים פוקס: זה לא תמיכות.

מיקי רוזנטל: לא משנה.

מיקי רוזנטל: אנחנו מדברים על סכומים - -

משה גפני: אני מבקש שאת כל הנושאים שהועלו כאן כשלא הייתי בדיון, להעלות במכתב לחשבת הכללית.

משה גפני: אנחנו מבקשים להעביר לעניין הזה כסף.

משה גפני: עם כל הכבוד לזה שאנחנו דואגים להרבה מאוד אנשים - אנחנו דואגים לגז, לטייקונים - החלטנו לשנות את סדרי העדיפויות ולדאוג לעיוורים.

משה גפני: אנחנו מבקשים שבתקציב שתגישו לנו העניין הזה יעמוד על 140 מיליון שקל.

משה גפני: כשיגיע לכאן התקציב, הדבר הראשון שכל אחד מבין הנוכחים כאן יעשה הוא לראות אם נעניתם לבקשתנו.

משה גפני: אם לא, תהיה בעיה.

מיקי רוזנטל: יהיה קושי.

<גיא שמחי: המרכז לעיוור בישראל ישמח להיות בקשר עם הוועדה בנושא של יישום ההחלטה.

<חיים פוקס: ה-140 כוללים את ה-15 האלה?

מיקי רוזנטל: לא.

מיקי רוזנטל: ה-140 זה למשרד הרווחה.

מיקי רוזנטל: 15 זה משהו אחר.

משה גפני: אני מודה לכם על העבודה הנפלאה שאתם עושים.

משה גפני: אני מאחל רפואה שלמה לעיוורים.

משה גפני: תודה רבה, הישיבה נעולה.