ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 20, פרוטוקול מספר 2, 2015-06-08 10:00

אלי אלאלוף: בוקר טוב, היום לפנים משורת הדין יפתח את הישיבה היו"ר היוצא.

אלי אלאלוף: בבקשה.

חיים כץ: בוקר טוב.

חיים כץ: אני אומר את זה היום בפעם האחרונה: היום יום שני בשבוע, כ"א בסיוון, 8 ביוני 2015.

חיים כץ: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העבודה והרווחה והבריאות.

חיים כץ: בבקשה, אדוני.

אלי אלאלוף: בוקר טוב לכולם.

אלי אלאלוף: תודה, חיים.

אלי אלאלוף: כבוד גדול, שאנחנו פותחים את הישיבה הראשונה של ועדת הרווחה, הבריאות והתעסוקה של הכנסת ה-20 בנוכחותך ובתפקידך החדש, אחרי שעשית עבודה אדירה במשך שש שנים - גם בחקיקה, גם בקידום נושאים, גם בבניית המעמד של הוועדה הזאת.

אלי אלאלוף: אני חושב שהיום מעמד ועדת הרווחה, שאומרים בקיצור, ועדת הרווחה והבריאות, היא מעמד חדש וחזק.

אלי אלאלוף: אני מקווה שנדע להמשיך באותה תנופה.

אלי אלאלוף: עומדים בפנינו הרבה מאוד אתגרים – המצב החברתי, מצב הבריאות, מצב התעסוקה - כולם נושאים מאוד קשים, בהתמודדות היום-יומית.

אלי אלאלוף: זה יחייב אותנו בעבודה קשה ובשיתוף פעולה - גם של חברי הכנסת, כול הוותיקים.

אלי אלאלוף: אני כל כך שמח שאתם פה.

אלי אלאלוף: באמת מודה לכם, חברי הכנסת היוצאים מהוועדה, ו-וודאי מהגופים הממלכתיים, שטבעי שישתפו פעולה, וגם הגופים ההתנדבותיים, כל העמותות.

אלי אלאלוף: ברשותכם נלך ישר לדיון הראשון.

אלי אלאלוף: לא אפתח, למרות שיש לי הרבה מה לומר, אבל נמצא הזדמנות אחרת, או אולי במהלך הדיון, אגיד את האני מאמין שלי, אבל אני רוצה לנצל את הנוכחות של חיים.

אלי אלאלוף: בבקשה, אבקש ממך לפתוח את הדיון עם הנושא שעומד על סדר-היום.

חיים כץ: בוקר טוב.

חיים כץ: לפני שניכנס לעניין, אני פתחתי את הדיון, ולא עסקנו בברכות, אז אני רוצה לברך את וילמה מאור, מנהלת הוועדה המיתולוגית, שפורשת החודש לגמלאות.

וילמה מאור: אני אשאר עוד קצת, כיוון שענת יצאה לחופשת לידה.

חיים כץ: ומפה אני מברך את הוועדה, שקיבלה את ענת כהן כמנהלת המשכית, שעבדה פה בוועדה שנים, וזכתה במכרז, והיא תמשיך לנהל את הוועדה.

חיים כץ: היא לא נמצאת כאן מסיבות מאוד חיוביות – היא ילדה בן, אז שיהיה לה מזל טוב.

חיים כץ: אני מברך גם אותה.

חיים כץ: אני שמח לפתוח את הישיבה הזאת.

חיים כץ: אני לא הולך להיכנס פה לוויכוחים עם אף אחד, אבל אני אדבר על הוועדה ועל מה שקרה ולמה מתכנסת פה עכשיו.

חיים כץ: לשמחתי, העלו את שכר המינימום במשק.

חיים כץ: אני חושב שזה פחות מדי, אבל העלו את שכר המינימום במשק, וקבעו מדרגה, ואז פנה אליי ראש הממשלה, ואמר לי: האם אתה מסוגל להעביר את ההחלטה על שכר המינימום בדיון אחד?

חיים כץ: אמרתי: כן.

חיים כץ: שיהיה ברור לכולם: בתקופת מעבר, בשביל להעביר חוק כל סיעות הכנסת חייבות להסכים להצעת החוק.

חיים כץ: אם יש סיעה אחת שלא מסכימה, ולו הקטנה ביותר, של ארבעה חברים, אז ה-116 לא גוברים על הארבעה.

חיים כץ: וכולם אמרו: רוצים אנחנו להעביר את שכר המינימום.

חיים כץ: אלא שכמו הרבה דברים בכנסת, לא ירדו לפרטים הקטנים.

חיים כץ: כל הח"כים, או ברובם הגדול מאלה שנמצאים פה, שאלתי אותם.

חיים כץ: התברר שיש בעיה עם תגמול הנכים מכל הסוגים.

חיים כץ: אנשים עם מוגבלויות, שמעסיקים עובדים.

חיים כץ: התברר שיש בעיה, שהם לא מתוגמלים.

חיים כץ: שאלתי את הח"כים – בחלקם שנמצא פה – לא להעביר את החוק?

חיים כץ: אמרו לי: תעביר.

חיים כץ: יחד עם זה, אני לא הרגשתי שלם עם העניין.

חיים כץ: פניתי לראש הממשלה, ואמרתי לו: למרות שכולם מסכימים, ולמרות שאני אמרתי לך שאני מסכים, אני לא מעביר את החקיקה אם אתה לא נותן לי כסף לתגמל את בעלי המוגבלויות.

חיים כץ: פניתי לביטוח הלאומי.

חיים כץ: אמרתי: מה העלויות?

חיים כץ: אמרו לי: מאה מיליון.

חיים כץ: אמרתי לראש הממשלה: מאה מיליון.

חיים כץ: אמר לי: קיבלת.

חיים כץ: ואז ההתניה הבאה היתה, שתוקם ועדה לחלוקת הכסף, שתסיים את עבודתה כשבועיים לפני הבחירות.

חיים כץ: שלא ייווצר מצב שאנחנו נופלים אחרי הבחירות, ולא משלמים.

חיים כץ: וכשישבנו פה לדיון, האוצר רצה לחזור בו.

חיים כץ: אמרתי: לא מעביר את החוק.

חיים כץ: וקיבלנו החלטה, שאנחנו מקימים ועדה, ומייד פסלו אותי מלשבת בה, כי אני איש פוליטי.

חיים כץ: ההסתדרות רצתה, שיהיו נציגי משרד המשפטים, האוצר, נציגי נכים, שיושבים פה, שהם בררו לעצמם את הנציגים, ואמרו: הם יודעים יותר טוב לחלק את הכסף ממני, ואני מסכים אתם.

חיים כץ: או, רבנו.

חיים כץ: באהבה.

אלי אלאלוף: לא רציתי להפסיק אותך, אבל רציתי לומר שיש פה כמה חברי כנסת.

אלי אלאלוף: אם תרשה לי, קודם כל יש לנו חברת הכנסת נורית קורן, אברהם נגוסה, מאיר כהן, אילן גילאון, ואורחים של הוועדה, חברי כנסת שאינם חברי ועדה.

שלי יחימוביץ': אדוני יושב-ראש הישיבה, אתה תלמד שחברי כנסת יכולים לבוא לכל ועדה, בין אם חברים ובין אם לא.

אלי אלאלוף: ודאי.

אלי אלאלוף: אני חושב שחברי כנסת שאינם חברי ועדה ובאים, זה סימן עוד יותר חזק.

אלי אלאלוף: אני שמח קודם כל לציין את הרב ליצמן כסגן שר הבריאות.

אלי אלאלוף: זה מאוד חשוב, אנחנו שמחים שהוא פה אתנו.

אלי אלאלוף: שלי יחימוביץ, קארין אלהרר, איציק שמולי.

אלי אלאלוף: מהיוצאים יש פה שולי מועלם ורינה פרנקל.

אלי אלאלוף: בבקשה.

חיים כץ: ואכן לשמחתי, הוועדה סיימה את עבודתה, וקבעה את החלוקה.

חיים כץ: היתה שם בעיה קטנה למונשמים, ואני אמרתי: לא יעזור, אתם תסיימו את עבודתכם, וסיימו את עבודתם.

חיים כץ: כדרכנו בחיים, תמיד יהיו לא מרוצים, לצערי.

חיים כץ: תמיד, אבל תמיד יהיו לא מרוצים.

חיים כץ: יחד עם זאת, אי-אפשר לעצור עד שירצו את כולם; צריך לתת למי שסגרו, ולהמשיך ללחוץ למי שזכאי ולא קיבל – אחרת אני לא יודע לאן זה הולך.

חיים כץ: הוועדה סיימה את עבודתה, ואני פניתי לממשלה ואמרתי: למה לא מחלקים את הכסף לאלה שצריכים לקבל?

חיים כץ: אמרו לי: תשמע, ממשלת מעבר לא יודעת לרשום תקנות.

חיים כץ: ופניתי למנכ"ל הביטוח הלאומי, ואמרתי לו: יש לך שבוע לרשום תקנות.

חיים כץ: הוא כתב תקנות.

חיים כץ: והדבר הראשון שעשיתי בתפקידי כשר – חתמתי על התקנות.

חיים כץ: לשמחתי, גם שר האוצר חתם על התקנות.

חיים כץ: היום אנחנו באים לאשר את התקנות, כשאני - אז הייתי יו"ר ועדת העבודה – לא הייתי חלק בחלוקת הכסף.

חיים כץ: חלק מהיושבים פה מארגוני הנכים היו בוועדה הזאת.

קריאה: לא הוזמנו לישיבות.

קריאה: מידרו אותנו.

חיים כץ: צר לי שלא פניתם ואמרתם לי.

קריאה: פנינו.

חיים כץ: אליי?

חיים כץ: כשאתה צריך, אתה מוצא איך.

אלי אלאלוף: אני מבקש מהשר לסיים את דבריו.

חיים כץ: ולכן אני מקווה שוועדת העבודה, הרווחה והבריאות בראשות חבר הכנסת אלי אלאלוף תאשר היום את התקנות, כפי שהן, ואם יש תקלות שצריך לתקן, יש פה חברי כנסת מעולים, ויש תמיכה ממשלתית, שתדאג לתקן עוולות שאולי לא בוצעו בחלוקת הכסף הזה.

חיים כץ: ואם יצטרכו להביא עוד שניים, שלושה, ארבעה, לא יודע כמה מיליונים – כי הכול היה בחטף; הכול היה ברגע שהמליאה חיכתה, ואנחנו ניהלנו משא ומתן.

חיים כץ: אז אנחנו ניתן, אני מקווה, לאלה שזכאים לקבל, ואלה שנפגעו, אני חושב שצריך לעשות מהלך ולתקן, ואסור לדעתי לעכב את אישור התקנות.

חיים כץ: תודה רבה.

אלי אלאלוף: תודה, אדוני השר, על הפתיחה ועל תפקידך בקידום התקנות.

אלי אלאלוף: יש לנו שתי תקנות כרגע, והסכם שהוא לא לאישור אלא להתייעצות.

אלי אלאלוף: שתי התקנות הן לאישור על-ידי חברי הוועדה.

אלי אלאלוף: בבקשה, אדוני סגן השר ליצמן.

יעקב ליצמן: תודה, אדוני היושב-ראש, אדוני השר.

יעקב ליצמן: השר חיים כץ היה זן מיוחד כיושב-ראש ועדה כאן.

יעקב ליצמן: הוא היה עצמאי בהחלטות, מאוד חברתי.

יעקב ליצמן: אני בא רק כמה מילים לכבודך.

חיים כץ: אם זכיתי.

חיים כץ: ..

יעקב ליצמן: קודם כל, אתה כהן – כץ.

יעקב ליצמן: אני חושב שהוא נתן דוגמה להיות חברתי, בלי להסתכל לשום כיוון, על אף שהיו לחצים, ויסקונסין, כל מיני דברים שהוא עמד בפרץ.

יעקב ליצמן: אני חושב שהדרך שבה ניהלת את זה – אני לא יודע מה היה קורה עם הצעקות, אבל בדיונים כשהייתי, נתן לכל אחד את רשות הדיבור.

יעקב ליצמן: לא נתן הרבה זמן, לא נתן להשתולל, אבל נתן.

יעקב ליצמן: לכן אני רוצה לברך, כשר תוכל להשפיע אולי אפילו קצת יותר מסגן שר.

חיים כץ: רוצה להתחלף?

יעקב ליצמן: לא.

יעקב ליצמן: לא בתואר ולא במשרד.

יעקב ליצמן: אני מאחל לך הרבה בריאות והרבה הצלחה כסגן שר הבריאות.

יעקב ליצמן: אני בטוח שאלי, שנכנס במקומך, שהוא חברתי אותו דבר, שהוא ימשיך להנהיג את הוועדה כפי שצריך.

יעקב ליצמן: אני אהבתי לבוא לחיים, ואוהב לבוא גם לאלי.

יעקב ליצמן: אני מתכוון לבוא ביום רביעי.

יעקב ליצמן: מאחל לכולם הצלחה, ותודה רבה.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: חברי כנסת, בבקשה.

אלי אלאלוף: קארין.

קארין אלהרר: תודה, אדוני היושב-ראש.

קארין אלהרר: בהזדמנות הזאת אני רוצה לברך גם את השר הנכנס, שהיה שותף למאבקים בקדנציה הקודמת, ואני בטוחה שגם ממקומו החדש יהיה שותף מלא; ואת יושב-ראש הוועדה.

קארין אלהרר: מצפה לך עבודה קשה ומשמעותית, אבל מהיכרות קודמת אני יודעת שאתה יותר ממתאים.

קארין אלהרר: אני רוצה כמה הערות קטנות לעניין שאנו דנים בו היום.

קארין אלהרר: קודם כל, נושא התקנות - אדוני השר דיבר.

קארין אלהרר: הדיון שהתקיים בשלהי הקדנציה הקודמת נועד על-מנת לא לתת מרווח כלשהו בין הזמן שבו מועלה שכר המינימום לבין התשלום שצריך לתת לעובדים הסיעודיים, ואנחנו קצת אחרי.

קארין אלהרר: אז קודם כל בשלב הזה אני מבקשת שתינתן התייחסות לעניין הרטרואקטיביות, כי שכר המינימום עלה כבר באפריל.

חיים כץ: התקנות רטרואקטיביות.

אלי אלאלוף: רטרואקטיבית ל-1 באפריל.

<אברהם יוסף סלומה: הכסף לא.

חיים כץ: הכסף רטרואקטיבי.

קארין אלהרר: > בסדר גמור.

קארין אלהרר: הדבר הנוסף שאשמח לקבל עליו התייחסות – הבנתי שנוצרה רמה נוספת של שר"מ לאותם ילדים מונשמים.

קארין אלהרר: אני מבינה שזה מגיע בהסכם ולא בתקנות.

קארין אלהרר: אשמח לדעת למה.

קארין אלהרר: לי יש חרדה מהסכמים.

קארין אלהרר: הדבר הזה מגיע לידי ביטוי במיוחד בהסכם הניידות.

קארין אלהרר: הסכם הניידות נחתם אי אז ב-77'.

קארין אלהרר: מאז חלו שינויים- - -

חיים כץ: למה את חרדה?

חיים כץ: תוציאי מכתב אליי.

חיים כץ: אני אדאג שיהיו בתקנות.

חיים כץ: כל הסרט הזה התרחש לפני ארבעה ימים.

חיים כץ: עד שהיינו כותבים תקנות, והיינו דוחים, והיינו מדברים על הרטרואקטיביות, זה היה לוקח עוד כמה חודשים.

חיים כץ: הם צריכים לקבל את הכסף שלהם.

חיים כץ: תוציאי מכתב.

קארין אלהרר: > מאה אחוז.

קארין אלהרר: ודאי אעשה זאת.

קארין אלהרר: תודה, אדוני.

קארין אלהרר: הדבר הנוסף, שלא הגיע לשולחן היום, אבל בהחלט צריך לתת עליו את הדעת בעיניי הוא נושא הסיעודיים הקשישים.

קארין אלהרר: נכון שלמעלה מ-98 מהסיעודיים הקשישים מקבלים שירות בעין, ורק היתרה השולית הקטנה, מקבלים את הגמלה בכסף.

קארין אלהרר: עדיין אני חושבת שגם אם מדובר ב-0.2 מאותם סיעודיים קשישים, צריך להעלות להם את הגמלה בהתאם.

קארין אלהרר: אני הנחתי הצעת חוק פרטית בעניין.

קארין אלהרר: אשמח אם אדוני יאמץ אותה, או יוציא הצעת חוק ממשלתית משלו – כמובן, זה יהיה מבורך.

קארין אלהרר: בעניין הזה אני חושבת שאסור לנו להשאיר פצועים בשטח.

קארין אלהרר: זה באמת מצב בעייתי.

קארין אלהרר: אני רוצה באמת לברך.

קארין אלהרר: אני מרגישה שזה נושא שאני מדברת עליו עוד מהקדנציה הקודמת.

קארין אלהרר: שהחיינו וקיימנו.

קארין אלהרר: ברוכים הבאים.

קארין אלהרר: תודה.

אלי אלאלוף: חבר הכנסת הרב אייכלר פה.

אלי אלאלוף: הוא גם יברך, אבל לא עכשיו.

אלי אלאלוף: שלי, בבקשה.

שלי יחימוביץ': אדוני שר הרווחה, אני באתי לכאן להודות לך על שש שנים כיו"ר ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, שהיו שנים מופלאות.

חיים כץ: 180 חוקים בקריאה השנייה ושלישית, בלי להסתכל על התקנות ועל הוראות השעה.

חיים כץ: 180 חוקים שנגעו בכל האוכלוסיות הכי חלשות והכי מוחלשות, צה"ל, הבריאות.

שלי יחימוביץ': ממש.

שלי יחימוביץ': כשאומרים: לדאוג לדל ולחלש וליתומים ולאלמנות כמטאפורה, אני חושבת שאתה לקחת את המטאפורה הזאת, ותרגמת אותה לשפת המעשה.

שלי יחימוביץ': יבול חסר תקדים ומרשים ומפואר של חקיקה לטובת החלשים ביותר, לטובת האנשים העובדים, לטובת החולים והנזקקים כדי לייצר יותר שוויון במדינה שלנו, שזאת משאת נפשנו.

שלי יחימוביץ': מדי פעם הסתכלתי עליך, ובכל פעם מחדש לא האמנתי שבאמת תצליח לעמוד בפרץ, וליישם ולתרגם את הצדק לשפת המעשה, כי הלחצים הפוליטיים היו כל כך כל כך גדולים.

שלי יחימוביץ': אז נכון שלפעמים לא הצלחנו – למשל, הגבלת שכר בכירים, שכבר הצלחנו להגיע לרוב בוועדת שרים לחקיקה, שיתמוך בה ראש הממשלה והטיל את כל כובד משקלו כדי לעצור, אבל ברוב הפעמים כן הצלחת.

שלי יחימוביץ': זאת הדוגמה הקלאסית לחיבור בין כוח פוליטי לבין שירות הציבור – לקחת כוח פוליטי, ולתרגם אותו לטובת הציבור – זה תכלית המעשה הפוליטי.

שלי יחימוביץ': כוח פוליטי לא לשם כוח פוליטי אלא לשם שירות הציבור, שאין לו לוביסטים ואין לו פה, ואין לו נגישות לכנסת, ובכל זאת את כל אלה ראית לנגד עיניך.

שלי יחימוביץ': היית שותף שלי להמון חוקים, הצלחת לעצור את תוכנית ויסקונסין, שזה היה דבר שהוא בלתי-נתפס בכלל, ולאגד חברי כנסת מכל סיעות הבית – קואליציה ואופוזיציה- - -

חיים כץ: כשאכתוב פעם סרט, מה היה ומה אמרו לי בחדרי-חדרים, ואיך התנהלתי...

שלי יחימוביץ': אנחנו יודעים את זה, ועקבנו אחריך.

שלי יחימוביץ': אני רוצה לאחל לך הצלחה עצומה בתפקידך, בכהונתך כשר.

שלי יחימוביץ': אני חושבת שהמילה "ראוי" היא קטנה מדי, כי באמת אתה מביא אתך איכויות חסרות תקדים ויכולות וכוח וידע עצום בתחום.

שלי יחימוביץ': אני רואה בתקנות האלה ובהסכם שמובא עכשיו – יש לזה חשיבות עצומה, ולחלק מזה אנחנו קשורים גם בחקיקת הפיילוט של האפשרות שהקשיש הסיעודי יקבל את הכסף ישירות בלי מתווכחים, אבל אני רואה בזה באמת, עם כל החשיבות של התקנות האלה, אני רואה בזה מין מתנה ראשונה קטנה לדברים הגדולים שעוד יבואו, ויש עוד משימות כבדות – בעיניי, בראש ובראשונה להגן על קופת הביטוח הלאומי מזרועות האוצר, שמבקש לנכס אותה לעצמו, ולהשתמש בה כפרה חולבת ליצירת מזומנים תוך הפקרת כל העתיד האקטוארי של המבוטחים ועוד כהנה וכהנה משימות גדולות.

שלי יחימוביץ': אני מאחלת לך המון הצלחה.

שלי יחימוביץ': אני באופוזיציה, אתה בקואליציה.

שלי יחימוביץ': אני מתחייבת פה בשמי ובשם חבריי שנמצאים כאן, לתת לך את כל הגיבוי האפשרי למהלכים לטובת- - -

חיים כץ: כמו שהיה בעבר.

שלי יחימוביץ': ובאמת תודה גדולה-גדולה על כל מה שעשית וכל מה שתעשה.

שלי יחימוביץ': יו"ר ועדת העבודה, הרווחה והבריאות הנכנס, חבר הכנסת אלי אלאלוף, אני מאוד שמחה שאתה פה.

שלי יחימוביץ': אתה מביא בכנפיך אתוס מאוד מגובש וניסיון עשיר ועצום.

שלי יחימוביץ': איני יכולה לחשוב על איש מתאים ממך לעמוד בראש הוועדה הזאת.

שלי יחימוביץ': המון הצלחה.

שלי יחימוביץ': זו הוועדה הכי חשובה בכנסת.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: בבקשה, אילן.

אילן גילאון: קודם כל, אני רוצה להודות לשר היוצא, למאיר כהן.

אילן גילאון: היה לנו שיתוף פעולה נפלא, גם לוועדה, באופן אישי.

אילן גילאון: תודה רבה על הכול.

אילן גילאון: נקווה לראות אותך שוב במקום שאתה רוצה להיות.

אילן גילאון: סליחה, אלי אלאלוף, שלא הגענו למסיבת הפתיחה שלך רק מסיבות טכניות, ומגיעה לך ריבה, אין מה לדבר.

אילן גילאון: אני אברך אותך כל פעם בזמן אמת, וגם אקלל אותך בזמן אמת, כי אנחנו לא מבזבזים זמן.

אילן גילאון: .. ואחרון–אחרון לכבוד השר, חיים כץ מותק.

אילן גילאון: אני יודע שבזמן הזה, שמסתובבים פה הרבה מולטי טאלנטים, שעושים הרבה מאוד עבודות, וחמש ועדות ודברים כאלה, קורה לפעמים – כמו ששעון פעמיים ביום מראה את השעה נכון, קורה לפעמים שמישהו מתאים מגיע למקום שלו, אחרי הרבה מאוד הכנה.

אילן גילאון: אני תמיד בדיאלקטיקה בעניין הזה, אני מודה.

אילן גילאון: אתה תצליח, כי אתה בעיניי השר הכי טוב שיכול להיות בממשלה הכי גרועה שיכולה להיות.

אילן גילאון: ..

חיים כץ: אתה לא רוצה שאני אגיד.

אילן גילאון: אני בטוח שחיים יהיה השר היחיד, באופן ודאי, שלעולם לא תשמעו ממנו את המשפט: דברים שרואים מכאן, לא רואים משם, חד-משמעית, כי למרות הדעות השגויות שלו בתחומים המדיניים, לדעתי, חיים הוא מימוש מוחלט של מה שאמר הנביא עמוס, שאני מאוד מחזיק ממנו, של צדק-צדק תרדוף, ולא תעשוק גר ויתום ואלמנה.

אילן גילאון: צר לי שבכל השינויים האלה שנעשו, אולי גם יכלו לעשות שינוי אחד נכון, ולצרף אליך את הנושא של משרד העבודה למשרד שלך, כי זה היה הדבר המושלם לעשותו.

אילן גילאון: אולי זה עוד יקרה.

אילן גילאון: לכן מתוך הביטחון הזה, כיף להיפטר ממך באופן הזה.

חיים כץ: דב חנין לא מסכים אתך; הוא אומר שהיית צריך להישאר בוועדה – כאן התרומה גדולה מאשר שר.

חיים כץ: אני מקווה שבסוף התקופה שאהיה שר, הוא יגיד: וואללה, התבדיתי.

אילן גילאון: הבשלת, עכשיו אתה ילד גדול.

אילן גילאון: תעשה עבורנו את העבודה.

אילן גילאון: ואנחנו מבינים כמה זה קשה, וכמה שבסופו של דבר עוני זה תוצאה של חלוקה לא נכונה של עושר, נקודה.

אילן גילאון: אפשר לדבר על חברתיות כמה שאתם רוצים.

אילן גילאון: אם לא תהיה חלוקה הוגנת ואוניברסליות, לא יקרה פה כלום.

אילן גילאון: אתה יודע את זה.

אלי אלאלוף: חברת הכנסת מיכל בירן הצטרפה אלינו.

אלי אלאלוף: נמשיך.

אילן גילאון: שכחתי משהו.

אילן גילאון: .. ריבה לשר.

אלי אלאלוף: בבקשה.

נורית קורן: אדוני היושב-ראש, מר אלי אלאלוף, אני שמחה מאוד שנבחרת להיות יושב-ראש הוועדה.

נורית קורן: אני כחברת כנסת חדשה – כבר יש שיתוף פעולה טוב מאוד בינינו, ואני מקווה שזה יימשך.

נורית קורן: חברי השר חיים כץ, אני רוצה לספר פה שכל פנייה שלי לחיים תמיד נענתה בחיוב.

נורית קורן: תמיד הייתי גאה ואמרתי: יש חבר כנסת שעובד, יושב-ראש ועדה, ועושה דברים למען מגזרים מאוד חשובים, ושהוא שינה חיים של אנשים – כל הנושא של אלמנות, יתומים, תרומת ביציות, פנסיה לגמלאי צה"ל- - -

שלי יחימוביץ': יהיה קשה לספור הכול.

חיים כץ: אוסיף לך.

חיים כץ: אחד החשובים זה אכיפת דיני עבודה.

חיים כץ: יצטרכו לשמור על זה.

חיים כץ: אם ישמרו על זה, נחסל את תופעת עובדי הקבלן, נחסל ניצול.

חיים כץ: לא יהיו מכרזי הפסד.

חיים כץ: בין היתר, הורדת דמי הניהול בקרנות הפנסיה מ-2% ל-1.05 ועוד כמה דברים.

נורית קורן: אני בטוחה שאתה האדם הנכון במקום הנכון.

נורית קורן: אני רק רוצה שתיקח לתשומת לבך את הנושא של נכי צה"ל - לבטל את מבחן ההכנסה כמו אלמנות צה"ל – זה מאוד חשוב; והעלאת הקצבאות בביטוח הלאומי, ולתקן עוולות, כפי שאמרת קודם.

נורית קורן: אני כאן לסייע לך.

אלי אלאלוף: הוא יסמוך עלינו לעשות את זה.

נורית קורן: אבל שהוא גם ייתן תקנות מתאימות, או הצעות חוק ממשלתיות, ואנחנו נתמוך.

נורית קורן: תודה.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: בבקשה, הגברת שולי מועלם, חברת כנסת יוצאת.

מיכל בירן: ואהובה.

שולי מועלם-רפאלי: תודה רבה.

שולי מועלם-רפאלי: זו התרגשות גדולה, כי אני באמת מרגישה, כשאני יושבת פה סביב השולחן, שאני זה האנשים שכולם מדברים עליהם.

שולי מועלם-רפאלי: הפעם הראשונה שישבתי סביב שולחן הוועדה הזאת כאלמנת צה"ל, שחוללה יחד עם חיים ועם חברי כנסת נוספים את אחד השינויים הדרמטיים ביחס מדינת ישראל לקבוצה מאובחנת, מיוחדת, אחרת, אבל באמירה ברורה של אותו שוויון, שאילן דיבר עליו, ששלי – אני לומדת אותו ממנה כבר הרבה שנים, של אמירה של מדינת ישראל לאלמנות צה"ל: אנחנו רואים בכם עולם שלם.

שולי מועלם-רפאלי: אנחנו כבר לא מחטטים לכם בחיים, ועוד כל מיני דברים שעשו בחיים שלנו, וחלק ניכר מהרצון שנולד בי לבוא למקום הזה, נולד בוועדה הזאת.

שולי מועלם-רפאלי: לא הכרתי ועדות אחרות.

שולי מועלם-רפאלי: הכרתי הרבה חברי כנסת, אבל רק חיים אחד.

שולי מועלם-רפאלי: אני גאה כל פעם כשאתה מדבר בכל מיני מקומות, כי אנשים גם מסמסים לי מכל מיני מקומות, שתמיד כשאתה מדבר על הדברים שעשית במהלך חייך, החוק הזה ביחס לאלמנות ויתומי צה"ל, מוזכר, כי הוא אמירה דרמטית, עם עוד הרבה דברים- - -

חיים כץ: זה אחד החוקים הדרמטיים שעבר פה בוועדה, אחרי 62 שנות ניסיון להעביר אותו מכנסת לכנסת, והוא לא עבר, והגיע פה לוועדה אחרי 62 שנה, והקרב מול אהוד ברק על 30 מיליון שקל.

חיים כץ: כמה עולה בעל, כמה זה קידוש של שבת?

שולי מועלם-רפאלי: נכון, אם אאשר את החוק הזה, אקנה- - - אתן עולות לי הרבה כסף.

שולי מועלם-רפאלי: ואני מרגישה שכל האנשים שיושבים סביב שולחן הזה, לא משנה מאיפה הם באים, הם באים מעולם שרואה בני אדם כעולם שלם.

שולי מועלם-רפאלי: על יושב-ראש הועדה החדש – מה יש להרחיב?

שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת שיש לנו עוד הרבה-הרבה מה ללמוד, עוד לפני שהגעת לפה, ובטח פה רק תרחיב את היכולת – יכולת הפעולה שלך בכלל לא צריכה הוכחה, ובעזרת השם, המקום הזה שבו אתה מתיישב, הוא מקום אמתי להשפיע על כל הדברים המופלאים שאתה כבר היית בהם.

שולי מועלם-רפאלי: כמו חברים קודמים אני רוצה מאוד להודות לשר היוצא מאיר כהן.

שולי מועלם-רפאלי: אני מרגישה שהנוכחות שלך במשרד ראתה גם בעובדי המשרד בני אדם.

שולי מועלם-רפאלי: אין לי ספק שאחת הבכיות שעליהן בוכה הנביא זה התחושה שהיתה ברבות השנים, שלא סופרים פה חלק מהאנשים.

שולי מועלם-רפאלי: עובדים סוציאליים לא נספרו, והדבר הזה, שהתחיל אצל מאיר, יגדל גם אצלך, כי גם אתה וגם מאיר רואים אנשים כבני אדם בכל מקום שבו הם נמצאים.

שולי מועלם-רפאלי: אני רוצה לברך אותך בברכה שאתה תמיד מברך אותנו, כי הרי אתה כהן, ובדרך כלל אתה לא מתברך בה, כי אתה כהן, אז יברכך ה' וישמרך, יאר ה' פניו אליך ויחונך, יישא ה' פניו אליך וישם שם לך שלום.

קריאות: אמן.

אלי אלאלוף: אמן.

אלי אלאלוף: מאיר כהן ידידי, בבקשה.

מאיר כהן: לגבי ברכת הכהנים, בסוף הקב"ה אומר: ואני אברכם.

מאיר כהן: כילד במרוקו הייתי תמיד אומר לאבא שלי: כשאתה עולה, אתה מברך.

מאיר כהן: מי יברך אותך?

מאיר כהן: אומר הקב"ה: אני אברך את הכהנים, אז כולם תבורכו.

מאיר כהן: אני מלא הערכה לחיים.

מאיר כהן: אמרתי את זה גם בתקשורת.

מאיר כהן: כעסו עליי חבריו השרים, כי אמרתי שהוא איש ראוי להיות שר הרווחה בגלל העשייה היוצאת דופן שהיתה כאן בוועדה.

מאיר כהן: קשוח – כשהייתי בא לישיבות ועדה כאן, האורחים פחדו לדבר שמא הם יוצאו החוצה, אבל זה היה בדיוק מה שצריך.

חיים כץ: אבל אף אחד לא יצא.

מאיר כהן: אבל זה היה בדיוק מה שצריך לוועדה כזאת, שהיא טעונה.

מאיר כהן: אין לי ספק שעם יכולת העבודה ועם הרבה יותר מאשר קורטוב של חמלה בתפקיד הזה, אתה תצליח.

מאיר כהן: אליהו, אני שמח כל כך שאתה נמצא כאן.

מאיר כהן: נעבור לדברים של העבודה, שאנחנו חייבים.

מאיר כהן: אל"ף, לאשר את זה – אני מסכים אתך לגמרי.

מאיר כהן: לחכות ולעשות את זה – אנשים נשארים בלי כסף.

מאיר כהן: כמה שיותר מהר לשחרר, להצביע על התקנות, לשחרר את הכסף, ואם צריך תיקונים - תוך כדי תנועה.

מאיר כהן: אנחנו יודעים לעשות את זה.

מאיר כהן: הדבר השני, החשוב מאוד - יש דוח העוני, שאדי עמל.

מאיר כהן: אני מאוד מבקש, שבמשרדך תוקם הרשות למלחמה בעוני.

מאיר כהן: שאתה תהיה אחראי.

מאיר כהן: שהיא תתוקצב, שיהיה משהו מתכלל מכל המשרדים, של השיכון ושל החינוך, ושמישהו מטעמך, או שזה יהיה כפוף אליך, כי נסעתי ל-OECD בפריז, וראיתי איך עושים את זה בצרפת.

מאיר כהן: רשות שמטפלת בשאלת העוני עם יעדים מאוד-מאוד ברורים.

מאיר כהן: אם תואיל לעשות את זה, אני חושב שזה יכניס נופך חדש ומיוחד למשרד שלך.

מאיר כהן: אכיפת דיני העבודה.

מאיר כהן: אני מבקש שחברת הכנסת יחימוביץ תקשיב, את במיוחד, כי ראיתי אותך בכי"ל - כשהייתי שם, גם את היית.

מאיר כהן: כשאני מסתכל על ההסכמים, הם לא הסכמי בשורה.

מאיר כהן: בסופו של דבר יש שם התחזקות של כניסת עובדים כדרך קבלנים.

מאיר כהן: ההנהלה יצאה כשכמעט כל בקשותיה בידיה.

מאיר כהן: הם יוכלו לפטר עובדים.

מאיר כהן: חיים, מתחיל שיח מסוכן מאוד בדרום- - -

חיים כץ: - - - דיני עבודה לא נועד לעובדי כי"ל אלא נועד לאבטחה, ניקיון, שמירה, לאלה שמנצלים אותם, ולא מקבלים שכר מינימום.

מאיר כהן: דווקא בגלל זה אני אומר את זה.

חיים כץ: אנחנו רוצים שיקבלו לפחות שכר מינימום.

חיים כץ: לצערי, 60% מעובדי המדינה מקבלים תוספת השלמת הכנסה לשכר מינימום, וברגע שהם מקבלים תוספת השלמת הכנסה לשכר מינימום, אתה מקבע אותם לעוני ל-15 שנה.

מאיר כהן: מסכים אתך לגמרי.

חיים כץ: כל פעם שעולים בשכר, מצמצמים להם את התוספת, ואחרי 15 שנות עבודה או 16 הוא מגיע לשכר מינימום בלי תוספות.

חיים כץ: הוא הגיע לשכר מינימום.

חיים כץ: שם אסור שזה יקרה.

מאיר כהן: אני מזכיר את שאלת כי"ל, כי יותר מכול מביא לידי ביטוי את הדברים שאתה אומר.

מאיר כהן: כשאנחנו באנו לאוהלים, שלי, פגשנו שם את עובדי המפעל.

מאיר כהן: 300, 400, 500.

מאיר כהן: לא פגשנו שם 3,000 איש שהם עובדי קבלן, שהם המנקים והשומרים ומגישי האוכל.

מאיר כהן: אגב, אחרי הסיכום אף אחד לא פיצה אותם על שלושה חודשי שביתה.

שלי יחימוביץ': ברור לך שככל שיפוטרו יותר עובדים חזקים, כך יהיו יותר עובדי קבלן.

מאיר כהן: ודאי.

שלי יחימוביץ': אנחנו רוצים עובדים שמרוויחים טוב.

מאיר כהן: נכון, אבל אנחנו בהחלט לא רוצים שעל כל עובד כזה שמפטרים, ייכנס עובד קבלן, שיקבל 4,000 שקל, וזה הרוב היום במפעלי כי"ל.

מאיר כהן: אני מסתכל על דימונה, על ירוחם.

מאיר כהן: רוב התושבים הם עובדי קבלן.

מאיר כהן: רובם.

מאיר כהן: לכן חבל מאוד, ואני לא יודע מה אנחנו יכולים לעשות – אולי זה ברמה של ראש הממשלה, אבל שפעם אחת תתקבל החלטה, להחזיר את משרד העבודה למקומו הנכון, ולא להשאיר אותו איפה שהוא נמצא.

מאיר כהן: והדבר האחרון, אני רוצה לומר מילה טובה לביטוח הלאומי, שיושבים פה.

מאיר כהן: זה גוף שחוטף.

מאיר כהן: זה גוף שכולם אוהבים – הוא צריך המון תיקונים.

מאיר כהן: הוא צריך לעבוד בקצב הרבה יותר מהיר, אבל אני רוצה להתייחס שוב למה שנאמר כאן על-ידי שלי, כי אני התחלתי לטפל – לאחר שקראנו את הדוח האקטוארי, ואמרתי בוועדת הכספים, שיותר לא ייגעו בשקל אחד בלי שזה יעבור דרך השר.

מאיר כהן: חיים, אתה השר הממונה, ואתה שומע שבוע אחרי שלקחו מכאן מיליארד ושני מיליארד, ואף אחד לא טרח ליידע את השר.

מאיר כהן: אני התחלתי עם זה; אתה, עם הנחישות שלך ועם האישיות שלך, פשוט תבהיר להם, בשנת 2025 מצבנו יהיה קשה מאוד.

מאיר כהן: לא נוכל לשלם קצבאות בסיסיות לאנשים.

מאיר כהן: לכן בשאלה האקטוארית צריך להיות חד כתער, ולהמשיך בזה ולחזק את זה: לא נוגעים בכספים של הביטוח הלאומי, אלא אם כן זה באישורו – אני מקווה שלא תאשר אף פעם – של שר הרווחה.

מאיר כהן: תודה רבה ובהצלחה לכולכם.

מאיר כהן: אלי, במרוקאית אומרים כפרה עליך...

אלי אלאלוף: הצטרף אלינו חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה, חבר ועדה.

אלי אלאלוף: רינה פרנקל, חברת הכנסת היוצאת מהוועדה, בבקשה.

23636: אני רוצה להודות לחיים היקר על שיתוף הפעולה.

23636: היה לי כבוד להיות חברה בוועדה הזאת.

23636: למדתי פה הרבה.

23636: אני יודעת שחיים קידם את הוועדה בכל הנושאים שהיו עולים בוועדה בצורה יוצאת מן הכלל, והיה עם אוזן קשבת תמיד לכל מי שהיה אמור פה לדבר או להביע דעה, למרות שהדעות לא תמיד היו תואמות לקונספט המקובל.

23636: תמיד הוא היה עם אוזן קשבת, תמיד היה ענייני וקידם דברים חשובים לאזרח הפשוט.

23636: אני בטוחה שבתפקיד החדש תוכל לעשות המון, כי יש לך הידע והניסיון הנדרש, וכל מה שצריך לשר הרווחה.

23636: אני מאחלת לך המון-המון הצלחה.

23636: גם למאיר כהן, השר היוצא.

23636: אני גם מודה לו על שיתוף הפעולה, ומאחלת הצלחה בעבודת הכנסת.

23636: לאלי, אני מקווה ובטוחה - אנחנו מכירים את העבודה הקודמת שלך במשרד הרווחה.

23636: אתה מכיר היטב את הבעיות של האזרחים.

23636: אני מקווה גם שהוועדה הזאת תהיה באותה מידה חשובה כמו שהיתה בזמנים של חיים כץ, ותוכל להוביל נושאים חשובים לאזרחים במדינת ישראל.

23636: תודה.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: רק תיקון קטן: לא הייתי מעולם עובד משרד הרווחה – שלא יהיו טעויות.

אלי אלאלוף: ..

אלי אלאלוף: מותר לי באמצע לומר לך משהו?

חיים כץ: חופשי.

חיים כץ: קרע אותי...

אלי אלאלוף: חס ושלום.

אלי אלאלוף: אין לי במה, יש לי רק ההפך.

אלי אלאלוף: אם אני פה בוועדה הזאת, אם בכלל בכנסת, זה בגלל מאיר כהן.

אלי אלאלוף: הוא שהטיל עליי את המשימה האדירה הזאת, שעד עכשיו אני רועד מהאחריות שנפלה עליי, להתמודד עם הנושא הזה.

אלי אלאלוף: קינאתי בך.

אלי אלאלוף: חיים, אני רציתי להיות פה בוועדה, אבל אמרתי: איך אני יכול להיות חבר בוועדה בלי להיות חבר כנסת?

אלי אלאלוף: לא ידעתי לפני ששה חודשים שאהיה חבר כנסת.

אלי אלאלוף: אם מישהו היה אומר לי, הייתי שולח אותו לפסיכיאטר...

אלי אלאלוף: פיזית אני גדול יותר, אבל אני מרגיש שאני נכנס פה לנעליים גדולות.

אלי אלאלוף: אתגר בלתי-רגיל.

אלי אלאלוף: נשתדל לעמוד בו.

חיים כץ: אני ויתרתי על תפקיד שר שהוצע לי, וביקשתי את הוועדה.

חיים כץ: ביקשתי גם שיעבירו את התקנות של חוק הפנסיה.

חיים כץ: לצערי, פקששנו חצי מהדרך.

אלי אלאלוף: בזכותך זה נשאר.

חיים כץ: רק בוותיקות.

חיים כץ: בזכות – אני לא רוצה להגיד מי, שלא רצו לרוץ לכל החקיקה הקודמת ולשנות ולעבוד עבודה קשה.

חיים כץ: כל הפנסיה היתה פה, גם החדשה.

אלי אלאלוף: סיפר לי שר האוצר היום על הנושא של הפנסיה – יישאר פה באחריות הוועדה.

חיים כץ: שר האוצר לא יכול לקחת, ולשנות חקיקה.

חיים כץ: כל הקרנות הדשות וכל הביטוחים נמצאים בוועדת כספים, לצערי.

אלי אלאלוף: זה מחייב אותי ללמידת יתר, ואעשה את זה, אבל הבטחת שר האוצר לנושא הפנסיה - שנשאר פה.

אלי אלאלוף: נתמודד.

אלי אלאלוף: איציק שמולי, בבקשה.

איציק שמולי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

איציק שמולי: אני תולה בך ובוועדה הזאת הרבה תקווה, גם לאור הרקורד העשיר שלך וגם בגלל הכוונות הטובות שלך – ידענו לא מעט שיחות וחלומות על דברים שאפשר לעשות בוועדה.

איציק שמולי: אני גם מסתכל על ההרכב של הוועדה, וזה יהיה מקום טוב מאוד להיות בו.

איציק שמולי: מילה טובה מגיעה גם לשר הרווחה היוצא, בעיקר על הגישה שלך כלפי הכנסת – תמיד אוזן קשבת, לב פתוח ונפש חפצה.

איציק שמולי: אני מודה לך מאוד על כל פעילותך.

איציק שמולי: וכמובן, השר הנכנס חיים, אמנם נדמה שנאמר כבר הכול, אבל אני חייב לומר לך, כפי שאילן אמר, שבמציאות שבה ממילא חוסר השוויון והעוני והעוולות זה כמעט דבר מובנה במציאות החיים היום-יומית במדינת ישראל, אני הרגשתי תמיד שהוועדה הזאת בראשותך היתה חומה בצורה, אולי מעוז אחרון שדרכו אפשר לעשות כל מיני קרבות מאוד חשובים, שהם לא פחות מדמותה וצלמה של המדינה בשנים הקרובות.

איציק שמולי: יותר מכול, אני ראיתי בך כחבר כנסת חדש בכנסת הקודמת סוג של מודל.

איציק שמולי: זו לא היתה הוועדה הקבועה שלי, אבל בהרבה מאוד מובנים זו הוועדה שהרגשתי בה בבית, כי לך יש יכולת מופלאה להפריד את העיקר מהטפל, להסתכל לעניין בלבן של העיניים, ולדהור בכל הכוח.

איציק שמולי: ואם יש משהו שאנחנו חברי הכנסת צריכים בבית הזה ללמוד לעשות יותר טוב, זה בדיוק את הדבר הזה.

איציק שמולי: זה מה שדעתי, מבדיל אותך לטובה מכל האחרים.

איציק שמולי: גם כלפיך יש לי הרבה ציפיות ותקוות.

איציק שמולי: הלב שלך ודאי במקום הנכון, הוא נשאר במקום הנכון.

חיים כץ: עברתי מעקפים עכשיו.

חיים כץ: ..

איציק שמולי: אני מאמין שתוכל גם להם, אבל כפי שהוועדה הזאת היתה כמעט תמיד נטולת שיקולי קואליציה ואופוזיציה, זה לא הולך להשתנות.

איציק שמולי: אדוני, דבר שהתחלת בו, והיינו במידה מסוימת שותפים למאבק הזה, והוא נותר בעינו, ככל שידוע לי - המאבק על הביטוח הסיעודי הקולקטיבי.

איציק שמולי: יש הרבה מאוד דברים רעים שקרו במדינת ישראל.

איציק שמולי: זו אחת האונאות הכי גדולות שהיו פה.

איציק שמולי: זה מעין רוצח שמסתובב פה בחברה הישראלית.

איציק שמולי: הוא פגע כבר בחלק, הוא יפגע בחלק.

איציק שמולי: למעלה ממיליון ישראלים הולכו שולל.

איציק שמולי: אני יודע שזה לא רק במגרש שלך עכשיו; זה בעוד הרבה מאוד מגרשים בממשלה, אבל את אותה נחישות ועוצמה שהפגנת כאן, ואכפתיות שהפגנת כאן גם בנושא הזה, אנחנו ודאי נצטרף גם ממקומך החדש, כשהמאבק הזה יתחדש.

איציק שמולי: תודה רבה.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: הרב ישראל אייכלר, בבקשה.

ישראל אייכלר: תודה לך, היושב-ראש אלאלוף.

ישראל אייכלר: בפני שאני פותח בדברים, אני חייב להגיד הכרת טוב למשמר היוצא.

ישראל אייכלר: השר מאיר כהן יחד עם השר הנכנס חיים כץ עשו מעשה גדול של חוק היתומים.

ישראל אייכלר: היה קיפוח נוראי של יתומים מול יתומים אחרים.

ישראל אייכלר: זכה השר מאיר כהן יחד עם חיים כץ, להעביר משהו ששנים רבות לא הצליחו להעביר.

ישראל אייכלר: בתור הכרת הטוב אני אומר: יישר כוח למאיר כהן ולחיים כץ, שני הכהנים האלה.

ישראל אייכלר: ה' יברכם על הדבר הזה.

ישראל אייכלר: אי פעם כתבתי ספרים, ואמרתי שאני לא מקנא לא באנשים עשירים ולא באנשים חזקים; אני מקנא רק באנשים שיוצאים מבית הדפוס, ומריחים את הדבק של הכריכה של הספר שהם כתבו.

ישראל אייכלר: זו היתה קנאה שתמיד היתה לי.

ישראל אייכלר: קנאת סופרים תרבה חוכמה.

ישראל אייכלר: כשחיים כץ יוצא מהכנסת עם 180 חוקים- - -

חיים כץ: של הוועדה; לא פרטיים שלי.

ישראל אייכלר: כשחיים כץ עשה 180 חוקים – בדרך כל כשבולדוזר נוסע, הוא דורס ומרסק ורומס והורס.

ישראל אייכלר: לצאת עם 180 חוקים, עם כל העוצמה שלו, ולהישאר ידיד של כל העולם כולו, זה מומחיות של טרקטוריסט שלא ראיתי.

ישראל אייכלר: אני מקווה, בעזרת ה', שגם במשרד הרווחה, שהוא משרד לא פשוט, שכל הכאבים של המדינה, של האזרחים מתנקזים בביטוח הלאומי ובמשרד הרווחה, שה' יעזור לך, ותצליח מצד אחד, להיות בולדוזר, אבל את השרשראות – תיזהר לא לרסק את הדברים הקיימים אלא לתקן את מה שצריך.

ישראל אייכלר: לכן אני רואה חוט משולש ביושב-ראש החדש, אלי אלאלוף, שהקב"ה זימן – אם היתה מהפכה בבחירות האלה בתחום הזה החברתי, שכולם מציינים אותו, זה יהיה בחיבור בין אלאלוף לבין חיים כץ.

ישראל אייכלר: זה יכול להיות טוב לכל האזרחים.

ישראל אייכלר: אם אתה משמח את שלי, אני משמח את שלך, אומר הקב"ה.

ישראל אייכלר: יש מצוות בין אדם למקום.

ישראל אייכלר: אתה נכנס לסוכה – לא עשית טובה לקב"ה; זה טובה בשבילך, שעשית מצווה, התקרבת לה'.

ישראל אייכלר: אבל כשנתת צדקה לעני, האכלת ילד רעב, סעדת אלמנה וקשישה, ונתת ביגוד ליתום – עשית כביכול טובה לקב"ה.

ישראל אייכלר: לכן כשאדם עושה מצווה בין אדם למקום, זה חייב להיות לשם שמים.

ישראל אייכלר: אם יש לו אינטרס, זה לא שווה כלום.

ישראל אייכלר: כשעושה צדקה, אפילו כשעושה את זה לשם כבוד או לשם הלב שלו, הקב"ה אומר: כאילו עשית את זה לשם שמיים, למה – כי אם אתה משמח את שלי, שזה הלוי - העני, הגר, היתום והאלמנה, אני משמח את שלך – אתה ובנך ובתך ועבדך ואמתך.

ישראל אייכלר: לכן אני מברך את הכהנים, את הכהן ואת כולנו, שהקב"ה ישמח אותנו.

ישראל אייכלר: אם אנחנו כוועדה נצליח בעז"ה לשמח את האנשים שזקוקים לנו, ואתה כשר תצליח לעשות את זה, הקב"ה יברך את כולנו בברכת השלום.

אלי אלאלוף: אמן.

אלי אלאלוף: בבקשה, חבר הכנסת אברהם נגוסה.

אברהם נגוסה: כבוד היושב-ראש, אדוני השר.

אברהם נגוסה: אני מברך אותך.

אברהם נגוסה: אתה האדם הנכון במשרד הנכון.

אברהם נגוסה: כמי שמכיר אותך הרבה שנים בעשייה החברתית שלך, לראות אדם שנמצא במשרד הרווחה - אנחנו מאוד שמחים.

אברהם נגוסה: אני רואה את ההרכב, שחבר כנסת הכי חברתי עומד בראש ועדת הרווחה, והשר הכי חברתי במשרד הרווחה.

אברהם נגוסה: אנחנו מצפים ומאמינים שתעשה צדק לנזקקים בצמצום פערים חברתיים בחברתנו.

אברהם נגוסה: מי שרוצה ללמוד לבנות דברים חדשים, צריך ללמוד מהשר חיים כץ.

אברהם נגוסה: אני מכיר התעשייה האווירית, כמה עולים השתלבו בתעשייה האווירית.

אברהם נגוסה: יש אנשים שעושים ולא מדברים, ואחד האנשים הוא השר חיים כץ.

אברהם נגוסה: לכן תצליח, ואנחנו אתך.

אברהם נגוסה: תודה.

אלי אלאלוף: בבקשה, חברת הכנסת מיכל בירן.

מיכל בירן: ברכות ליושב-ראש הוועדה הכנס.

מיכל בירן: אתה נכנס לנעליים גדולות, צריך לומר את האמת.

מיכל בירן: חיים שבר את כל השיאים, אני חושבת, כמעט ללא תקדים בוועדה הזאת.

מיכל בירן: הרבה דיברו על מה שקרה כאן בזכות חיים; אני רוצה לדבר על מה שלא קרה גם בזכות חיים, וגם לקוות, אלי, שתצליח לעשות את מה שחיים עשה, כי הדברים החשובים לא קרו כאן אלא קרו מאחורי הקלעים – ביכולת של חיים לכופף את ידו של מי שצריך היה לכופף.

מיכל בירן: יש, לדעתי, כמה וכמה פקידים באוצר, שמחכים לשנייה שחיים זז מפה.

מיכל בירן: אני חושבת שהם לא קיוו לקבל אותך בכובע הזה, אבל יש אנשים שמחכים שנים שחיים יזוז מפה כדי שהם יוכלו לקדם רפורמות איומות כמו תוכנית ויסקונסין, שמביאים לנו שוב ושוב בשמות אחרים, וחיים עמד כחומה בצורה.

מיכל בירן: אני חושבת שלך יש הפוטנציאל להיכנס לנעליים האלה.

מיכל בירן: אני מקווה שתבין כמה שיותר מהר – זאת פוליטיקה, שלא מספיק להיות רק צודק; צריך להיות גם חזק.

מיכל בירן: חיים הצליח להיות שני הדברים האלה.

מיכל בירן: אני בטוחה שתצליח להיכנס לנעליים האלה.

מיכל בירן: מי שהיה פה, יודע שזאת הוועדה שהכי כיף להיות בה.

מיכל בירן: חברי הכנסת החברתיים ביותר מכל המפלגות מתנסים כאן.

מיכל בירן: זאת הוועדה כמעט היחידה שמצליחה לעצור מכבשים של הממשלה, כשהם פועלים בכיוונים לא נכונים.

מיכל בירן: אני בטוחה שיחד נמשיך לעשות את זה.

מיכל בירן: חיים, הצלחה לך בדרכך.

מיכל בירן: אני ממש שמחה שתהיה שר, אבל מאוד-מאוד תחסר כאן בכנסת.

אלי אלאלוף: בבקשה, חבר הכנסת זחאלקה.

ג'מאל זחאלקה: האמת היא שהשר שדלתו היתה פתוחה הכי הרבה בפנינו בקדנציה הקודמת היה השר מאיר כהן.

ג'מאל זחאלקה: כל דבר שביקשנו, הוא נענה, כל פגישה, הביע תמיד נכונות לבוא, לבקר.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שכל השרים צריכים לעבוד כך.

ג'מאל זחאלקה: הוא עשה את הדבר הנכון.

ג'מאל זחאלקה: הוא גם למד מאתנו, למד נושאים, גם שכנע אותנו בדברים שלא הבנו.

ג'מאל זחאלקה: זה ששרים נפגשים עם חברי כנסת – אני אומר את זה כדי שגם השר החדש ישמע- - -

חיים כץ: אני לא שומע; מקשיב.

חיים כץ: יש הבדל גדול.

ג'מאל זחאלקה: הנושאים של העבודה, הרווחה והבריאות הם נושאים מאוד-מאוד חשובים.

ג'מאל זחאלקה: אני רואה בכך שיש חוכמה בהצמדת העבודה לרווחה, כי אנחנו רוצים חברה עובדת עד כמה שאפשר, רוצים ליצור מקומות עבודה ולא לשלם לאנשים דמי אבטלה.

ג'מאל זחאלקה: זו משימה צודקת יותר.

ג'מאל זחאלקה: יש אנשים שחושבים שלחלק או לתת תקציבי העברה, זה יותר צודק.

ג'מאל זחאלקה: למצוא מקום עבודה, אבל באותו זמן לא לפגוע באנשים קשי יום.

ג'מאל זחאלקה: לא לזרוק אנשים.

ג'מאל זחאלקה: מצד אחד, אין להם עבודה, ומצד שני, מקצצים להם בתקציבים החברתיים.

ג'מאל זחאלקה: גם נושא הבריאות מאוד חשוב ללבי.

ג'מאל זחאלקה: במקצועי אני רוקח, יש לי PHD ברוקחות, ואני מכיר חלק גדול מהנושאים האלה.

אלי אלאלוף: יש דיונים השבוע.

ג'מאל זחאלקה: התחלתי את דרכי בכנסת בוועדת העבודה והרווחה.

ג'מאל זחאלקה: כשהיו דיונים על חלוקת הוועדות, החבר'ה שלי העדיפו ועדות אחרות.

ג'מאל זחאלקה: זו ועדה שכביכול, אף אחד לא רצה אותה.

חיים כץ: עפו לא.

חיים כץ: עפו נלחם, ואנחנו עשינו לו עוול.

חיים כץ: אני ביקשתי שיתנו לו מקום של מישהו אחר, שלא בא לפה, ועפו אגבאריה ישב פה ותרם פה ועזר פה, וחבל על הזמן, כמה הוא נלחם.

ג'מאל זחאלקה: אני יודע.

ג'מאל זחאלקה: אמרתי: תנו לי את הוועדה הזאת, כי אני יודע מה יש כאן.

ג'מאל זחאלקה: הוועדה הזאת מטפלת בפלח מסוים של האוכלוסייה - אנשים שמצבם הכי קשה.

ג'מאל זחאלקה: חולים – בענייני בריאות, עניים בענייני רווחה, נכים, ואנשים שאין להם עבודה מסודרת או תנאי העבודה של העובדים.

ג'מאל זחאלקה: זה להסתכל על העולם מלמטה, ולעשות את הציווי המוסרי ביותר בעיניי של הפוליטיקה, וזה למנוע סבל ואומללות מאנשים, ולאפשר להם חיים מאושרים, ולהקל עליהם, אם הם במצב קשה.

ג'מאל זחאלקה: זה הציווי של הפוליטיקה, וזו הוועדה שאפשר לעשות את העבודה; אגב, אפשר לעשות את זה בכל מקום, גם בחינוך - אני לא מקל ראש בכל דבר, אבל בעבודה ישירה.

ג'מאל זחאלקה: מי שיש לו הציווי הזה בפוליטיקה, ולא כל מיני סיסמאות פשיסטיות של מדינה ולאום ולעזוב את האדם הגדול והסיסמאות האובר-פטריוטיזם שאני שומע פה ושם - מי שמחפש צדק, ימצא אותו כאן, צריך למצוא אותו כאן, ומי שרוצה לעשות צדק, צריך להיות פה.

ג'מאל זחאלקה: זו ועדה – אני מקווה, לפי הרושם גם של השר וגם של יושב-ראש הוועדה, צפויים לוועדה הזאת ימים טובים, מה גם שמדיניות הממשלה היא כל כך רעה, שתהיה לוועדה עבודה רבה כדי לטפל בבעיות שהממשלה יוצרת.

אלי אלאלוף: תודה רבה.

אלי אלאלוף: ניתן לשלושה נציגי גופים לדבר, ואחר כך חייבים לעבור לנושא התקנות, כי אלפי אנשים מחכים להחלטות האלה.

אלי אלאלוף: בבקשה, יצחק קדמן.

<יצחק קדמן: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

<יצחק קדמן: אני רוצה לקוות שהישיבה הזאת היא הראשונה והאחרונה שמתנהלת בכזאת נחת, ושלא תתרגלו לעניין הזה יתר מדי...

<יצחק קדמן: אני מאחל לכל אחד מהנכבדים שיושבים פה, שיפעל בתפקידו החדש כאילו היה בתפקידו הקודם.

<יצחק קדמן: אלי, אני מאחל לך שתנהל את הוועדה כאילו אתה עדיין יושב-ראש ועדת אלאלוף, ושלא נשמע מאף אחד מכם את המשפט הנורא שאומר: מה שרואים מכאן, לא רואים משם.

<יצחק קדמן: אותו דבר אני אומר לחיים כץ, שכל מה שנאמר עליו, בצדק נאמר עליו.

<יצחק קדמן: אני מאחל לך שבתפקידך כשר תמשיך לפעול כאילו אתה יושב-ראש ועדת עבודה ורווחה, בדיוק באותה נמרצות ובלי נכונות להתפשר כשמדובר על טובתם של אחרים.

<יצחק קדמן: על טובתנו שלנו אנחנו יכולים להתפשר; על טובתם של אחרים אסור לנו לוותר.

<יצחק קדמן: אני רוצה להתייחס במשפט אחד לתקנות ובמשפט אחד לעניינים אחרים.

<יצחק קדמן: אני מתנצל שאני צריך לרוץ לוועדת הפנים - יש שם נושא מאוד חשוב של הכלי הנוראי שנקרא אופניים חשמליות, שמתייחסים אליו כאל צעצוע.

<יצחק קדמן: התקנות, טובות ככל שהן, מאחר שהיו מספר רב של נוסחים בימים האחרונים, אני מבקש למען הפרוטוקול להבהיר, למרות שהובהר לי שמה שלא ברור, יהיה ברור עכשיו, שהתקנות חלות גם על ילדים.

<יצחק קדמן: זה לא מובן מאליו.

אלי אלאלוף: זה כלול.

<יצחק קדמן: אני מבקש משר הרווחה – מונחים לפניך מאות דברים על שולחנך.

<יצחק קדמן: אני מבקש להזכיר ארבעה דברים שמצריכים פעילות דחופה ביותר: האחד, סיום מה שהתחלת – העבודה על חוק האומנה, שאנחנו חמישים שנה מחכים שהאומנה תהיה מוסדרת בחוק.

<יצחק קדמן: אתה בישיבה כמעט אחרונה של הוועדה דאגת שהיא תעבור בקריאה ראשונה כדי שאפשר יהיה להחיל על זה דין רציפות.

<יצחק קדמן: המושכות בידיים שלך יחד עם יושב-ראש ועדת העבודה והרווחה החדש.

<יצחק קדמן: תעבירו את חוק האומנה – הגיע הזמן.

<יצחק קדמן: הדבר השני, באותה מידה מונח על שולחן החוק שהתעכב רק בגלל הבחירות – חוק הפיקוח על עברייני מין והחלתו בצורה מסוימת גם על קטינים עברייני מין.

<יצחק קדמן: העניין הזה דחוף ביותר.

<יצחק קדמן: הוא נוגע לחיי אדם.

<יצחק קדמן: אנא, קדמו את העניין הזה.

וילמה מאור: בחוקה בטח.

<יצחק קדמן: איפה שזה לא יהיה, שר הרווחה הוא שאחראי על העניין זהה.

<יצחק קדמן: העניין השלישי, באיחור של שנים רבות, תשלים את החוק שמסדיר את מרכזי ההגנה על ילדים נפגעי מין ואלימות.

<יצחק קדמן: החוק הזה כבר היה צריך להיות מיושם לפני חמש שנים.

<יצחק קדמן: נשארו עוד שני מרכזי הגנה שצריך להקים, בנתניה ובצפת.

<יצחק קדמן: תגמרו עם העניין הזה ותקימו את זה לטובת הילדים.

<יצחק קדמן: והדבר האחרון, שגם יושב-ראש ועדת העבודה והרווחה ישמח לשמוע, בתפקידך כשר אנא, יישם את המלצות ועדת אלאלוף למאבק בעוני.

<יצחק קדמן: אחת הבעיות הכי קשות היא העוני בקרב ילדים בישראל.

<יצחק קדמן: יש לך עכשיו הזדמנות פז בתפקידך כשר וכמי שיכול לקבל בעניין הזה רוח גבית מיושב-ראש ועדת עבודה ורווחה – הגיע הזמן להפחית – גם אם בהדרגה – במספרים משמעותיים את מספר הילדים מתחת לקו העוני.

<יצחק קדמן: תודה רבה.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: בבקשה.

אלי אלאלוף: אריאל יעקובי, בבקשה.

<אריאל יעקובי: אדוני השר, קורה משהו הפוך מהנרטיב שאני רגיל אליו.

<אריאל יעקובי: אתה הרי יודע שכיושב-ראש ועדת העבודה הייתי בא לבכות לך, ואתה היית הכתף היחידה – מבלי להקטין בכבודו של מאן דהוא, כי כולם טובים, כולם רציניים, כולם עושים את כל מה שצריך, ודווקא בשל כך אני אומר לך: לקחו את משענת העובדים, ולשמחתי שמו אותה בראש הפירמידה.

<אריאל יעקובי: חיים, אתה יודע שאני אוהב אותך.

<אריאל יעקובי: אני מכיר אותך עוד מהימים שלימדת אותי א"ב באיגודים מקצועיים.

<אריאל יעקובי: היה שכן שלי שנים, אדוני היושב-ראש.

<אריאל יעקובי: אני יודע שאתה תעשה את מה שאתה יודע לעשות הכי טוב, וזה להישאר מגנם שם הגמלאים, של הנכים, של המסכנים, של הפנסיונרים, שייהנו מהפנסיה שאתה כל כך מומחה בה, ושל העובדים.

<אריאל יעקובי: לא אוותר לך על החלק הזה – אפילו שזה נמצא אצל שר- - -

חיים כץ: של העובדים – לא של אלה שבאים לעבודה.

<אריאל יעקובי: אדוני השר, אני חושש מגובה הציפיות.

<אריאל יעקובי: חבריי, כל אלה שבאו לוועדה הזאת, אנחנו חייבים לתת לחיים את ההזדמנות.

<אריאל יעקובי: אני אומר לך מראש – אצלי אתה תמיד בורר יחיד.

<אריאל יעקובי: ואדוני יושב-ראש הוועדה, לא בכדי באתי לשניכם.

<אריאל יעקובי: אני מלא תפילה, שאומר עליך את הדברים שאני אומר על חיים, למרות שהסיכויים קטנים, כי יש לו יתרון – הוא ישב אתי על הטריבונה בהפועל רמת גן, אבל מהמעשים שלך אני יודע שככל הנראה, אתה לא תאכזב אותנו.

<אריאל יעקובי: אתה תהיה המגן, אתה תהיה זה שעושה לעובדים.

<אריאל יעקובי: ואני אומר לך, הוועדה הזאת היא כל כך חשובה לנו.

<אריאל יעקובי: עזבו את הרטוריקה.

<אריאל יעקובי: היא באמת המקום היחיד שאנחנו יכולים לבוא לבית הזה, ולומר: תראו, שותים, אוכלים ולוקחים לנו את הלחם ואת החמאה במעט שמורחים עליו.

<אריאל יעקובי: אני מאחל לשניכם, שתהיו מגנינו.

<אריאל יעקובי: במדינה יותר קל לפעמים לעשות פשרות על גבם של החלשים.

<אריאל יעקובי: זה יותר קל.

<אריאל יעקובי: יותר קשה לריב עם אלה שיודעים לדאוג לעצמם.

<אריאל יעקובי: ושניכם, כל אחד בתפקידו, ואם היה לך חשש שאני חלילה לא אעריך את עבודתך, אני מראש אומר לך שאני מעריך, אבל חייבים לשמור עלינו.

<אריאל יעקובי: בבריאות עושים רפורמה לא פשוטה עוד מעט.

<אריאל יעקובי: בפנסיה אני מאוד דואג, ואני מאחל לשניכם הצלחה רבה.

<אריאל יעקובי: אדוני השר, אני מבקש ממך שלא תגרום לי למנות אותו גם בורר יחיד.

אלי אלאלוף: הגברת נעמי, בבקשה.

<נעמי מורביה: נעמי מורביה, יושבת-ראש מטה מאבק הנכים ונציגת פורום ארגוני הנכים למשא ומתן עם ממשלת ישראל.

<נעמי מורביה: ראשית, ברצוני כמובן להצטרף לברכות.

<נעמי מורביה: אני חושבת שאם יש מישהו בממשלת ישראל המכהנת, שאף גבה לא הורמה לגבי המינוי, זה השר חיים כץ.

<נעמי מורביה: זה איש ששש שנים רק חותר ובונה נדבך על נדבך את דרכו, ואין ראוי ממנו להיות שר הרווחה.

<נעמי מורביה: אני בטוחה שלא תבזבז יום אחד בלמידה; אתה תלמד.

<נעמי מורביה: ללמוד אין לך מה.

<נעמי מורביה: אתה כתבת לבד את הספרים.

<נעמי מורביה: לגבי יושב-ראש הוועדה, מר אלאלוף, אני מאוד שמחה שאיש אקדמיה כמוך הוא זה שינהל את הוועדה הזאת.

אלי אלאלוף: אני לא איש אקדמיה.

אלי אלאלוף: אפילו אין לי תואר אקדמי.

<נעמי מורביה: אתה בא מהמישור הפילוסופי.

שולי מועלם-רפאלי: הוא בא מהמישור הכי מעשי בעולם הרווחה.

<נעמי מורביה: הוא כתב אותם.

<נעמי מורביה: הוא עשה את דוח העוני, הוא עשה את ועדת אלאלוף.

<נעמי מורביה: זה נכתב.

<נעמי מורביה: זה דוח מגונן.

<נעמי מורביה: ואני רוצה לברך גם את מר שלמה מור יוסף, מנכ"ל המוסד לביטוח לאומי.

<נעמי מורביה: אני מניחה שכל שיתוף הפעולה – שלושתכם ראש החץ.

<נעמי מורביה: אני מבקשת לגעת בשני נושאים.

<נעמי מורביה: אנחנו תקופה ארוכה מנהלים משא ומתן מול ממשלת ישראל, מאז 2010.

<נעמי מורביה: ב-2011 נקצבו 200 מיליון שקל שניתנו לנו, לפורום הארגונים, דורון יהודה, אבנר עורקבי, שמחה בניתה, שנבצר ממנה להיות כאן, ואנוכי, לעשות את התעדוף.

<נעמי מורביה: בין שאר הדברים שהוסכמו היה גם סכום של כמה מיליוני שקלים, שבפירוש נקבע שיועברו למען המונשמים.

<נעמי מורביה: משום מה, מ-2012 עד היום זה לא קרה, והנכים המונשמים לא קיבלו את הסכומים הללו.

<נעמי מורביה: בנוסף, העובדה שכל פעם שאיזשהו סכום ניתן על-ידי המדינה כדי לתקצב את האנשים עם המוגבלות, בדרך מופלאה כלשהי סכומים מתפוגגים.

<נעמי מורביה: מה-200 מיליון, 20 מיליון היו אמורים להיות מטעם משרד האוצר עבור הילדים עם מוגבלות קשה, ופתאום מצאנו שה-20 מיליון האלה נכנסו ל-200 מיליון.

<נעמי מורביה: ה-90 מיליון עבור הנחות החשמל – זה כסף שמ-2007 ממילא שכב בחברת חשמל.

<נעמי מורביה: לא היה שום צורך לקזז אותם מתוך ה-200 מיליון.

<נעמי מורביה: לגבי ה-100 מיליון שיושב-ראש הוועדה היוצא ושר הרווחה הנכנס, בישיבה הראשונה שהיתה היה ניסיון לעשות מחטף.

<נעמי מורביה: הרווחה רצתה להשאיר 50 מיליון מתוך הסכום בתוך הרווחה, ולעשות מזה מועדונים.

<נעמי מורביה: עמדנו בפרץ בעזרתו של המנכ"ל סילמן, ובעזרתו של גיא שמחי, שייצג את אבי ניסן קורן, יושב-ראש ההסתדרות.

<נעמי מורביה: כשזה הגיע לדיונים, וסילמן קבע שבסוף המוסד לביטוח לאומי, לימור לוריא, תשב אתנו ותיעשה החלוקה, הגענו להסכמות, אבל ברגע שהגענו לסיכומים הכמעט סופיים, הבנו שמה שלא הצליחו לעשות בדרך א', יעשו בדרך ב'.

<נעמי מורביה: במה דברים אמורים - אין לנו שום בעיה.

<נעמי מורביה: נהפוך הוא – אנחנו מעודדים שכמה שיותר מגזרים יוכנסו לתוך מעגל מקבלי הקצבאות ומקבלי הפיצוי על העלאת שכר המינימום.

<נעמי מורביה: חורה לנו שתמיד מישהו מקרה האנשים עם המוגבלות נשאר מחוץ למעגל.

<נעמי מורביה: הפעם זה הנכים עם ה-50% שר"מ.

<נעמי מורביה: לא רק שמסיבות אלה ואחרות או משיקולים כאלה ואחרים של או אחות שבאה ובדקה אותם בבית או כל מיני נסיבות, הם מקבלים 50% שר"מ, ועדיין נאלצים להעסיק עוזרת בית, אולי להעסיק- - -

אלי אלאלוף: אני ממש מתנצל.

אלי אלאלוף: את הולכת לדיונים שכרגע זה לא יהיה מעשי.

אלי אלאלוף: חבל.

אלי אלאלוף: עדיף שנקיים את הדיון הזה, אבל בזמן הנכון.

אלי אלאלוף: כרגע אנחנו חייבים להצטמצם – יש לנו שתי תקנות והסכם לדיון.

<נעמי מורביה: שני משפטים, בבקשה.

<נעמי מורביה: אנחנו באיזשהו מקום, היום נפתח לנו חלון, כי ברגע שהשר אמר שזה לא סוף פסוק, ואנשים שנשארו מחוץ למעגל בחלוקה הזו של ה-100 מיליון, שזה 50% שר"מ, שלא יקבלו אגורה אחת שחוקה פיצוי על העלאה בשכר, אנחנו רואים בזה פתח, ומקווים שניפגש בקרוב עם שר הרווחה, ונוכל ללבן את זה ולמצוא את הדרך, כדי שהעווןל הזה לא יבוא לידי ביטוי.

<נעמי מורביה: תודה רבה.

אלי אלאלוף: ברשות

אלי אלאלוף: כם – אני יודע שאתה לחוץ בזמן- - -

חיים כץ: אני מסתכל על השעון, ואומר: אני, שלא מאחר לפגישות, כמה פגישות דפקתי כבר היום.

חיים כץ: ..

אלי אלאלוף: ברשותך, אבקש להתייחס לשתי הערות מאוד מרכזיות שגם אתה העלית – הנושא של קצבאות שמשולמות היום על-ידי המשרד שלך בנושא שעליו אנחנו אמורים לאשר את ההסכם.

אלי אלאלוף: אנחנו נמליץ להעביר את זה לחקיקה כדי שזה יהיה רגיל באמצעות הביטוח הלאומי כמו כל הגמלאות.

אלי אלאלוף: אם תצליח להשאיר את התקציב אצלך, ולהעביר את המטלה לאוצר ולביטוח הלאומי, זו דרך להגדיל את התקציב שלך, ואני באופן אישי, גם כיושב-ראש הוועדה, ממליץ על כך.

אלי אלאלוף: יש פה גם בעיה, שבתקנות האלה ובסכום הזה אנחנו לא נוגעים בנושא של הסיעוד, שלא מקבלים פיצוי לאור העלאת שכר המינימום.

אלי אלאלוף: בהתחייבות הקודמת, בדיונים הקודמים שניהלת, כללת אותם.

<שלמה מור יוסף: לא, הסיעוד כלול.

<שלמה מור יוסף: רק אלה שמקבלים גמלה בכסף.

<שלמה מור יוסף: זה כ-2%.

אלי אלאלוף: אלה לא נכללו.

אלי אלאלוף: זה 1,100 איש.

אלי אלאלוף: גם נבקש לעשות מאמץ, כדי למצוא להם את הפתרון ההולם.

אלי אלאלוף: נלך לפי ההליך המסודר של חקיקה וכו', כדי שזה יטופל.

<אבנר עורקבי: אבל הכסף לא מגיע מהאוצר בכלל.

<אבנר עורקבי: האוצר לא מעביר את הכסף.

חיים כץ: אתה תיתן להעביר את התקנות – כסף יעבור.

חיים כץ: צריך לאשר תקנות.

אלי אלאלוף: תנו לנו להעביר את התקנות.

אלי אלאלוף: חיים, ברשותך.

חיים כץ: תודה רבה לכם.

חיים כץ: נעמתם לי מאוד.

חיים כץ: אני מקווה שנבוא לפה בהרבה תקנות, בהרבה חקיקה.

חיים כץ: אני מתפלל שתצליח.

חיים כץ: אתה לא מבין כמה אני רוצה שתצליח.

אלי אלאלוף: תודה רבה.

אלי אלאלוף: שתי דקות הפסקה.

אלי אלאלוף: אנחנו עוברים לשתי התקנות.

אלי אלאלוף: נבקש ממנכ"ל הביטוח הלאומי, פרופ' מור יוסף, לשאת את דבריו.

<שלמה מור יוסף: מעבר לתודות ולברכות, אני כמובן משתתף בכל הנאמר פה.

<שלמה מור יוסף: בעולם הפרקטי אני מזכיר לחברינו מהארגונים השונים – אנחנו פה מתקנים משהו בגלל העלאת שכר המינימום; אנחנו לא דנים בתוספות, אנחנו לא דנים בחשיבות הקצבה ולא דנים באוכלוסיות – ישבנו, קיבלנו במאמצים גדולים 100 מיליון שקל.

<שלמה מור יוסף: ישבנו בשותפות גדולה, והכנו את הטבלה שנראתה לנו הנכונה ביותר.

<שלמה מור יוסף: חלקכם היה שותף גם בגיבוש הטבלה.

<שלמה מור יוסף: יושבים פה נציגי האוצר רבקה ויעל, יושבים פה נציגי הביטוח הלאומי אור ואיילת ואילנה ורבקה ורועי ושלומי.

<שלמה מור יוסף: על הבסיס הזה הכנו את התקנות.

<אבנר עורקבי: בלי הנכים.

<שלמה מור יוסף: החדר שלי היה מלא בכיסאות גלגלים, במנשמים ובעובדים זרים.

<שלמה מור יוסף: אני לא יודע מי זה "בלי הנכים".

<שלמה מור יוסף: אבנר, אתה יודע את באמת.

<שלמה מור יוסף: אם התפקיד שלך לצעוק, אתה יכול לצעוק.

<שלמה מור יוסף: אנחנו רוצים להיות פרקטיים, וחבל למשוך את הזמן.

<שלמה מור יוסף: רוצים לשלם לאנשים.

<שלמה מור יוסף: בהזדמנות הזאת חיבקנו גם את המונשמים לתוך הביטוח הלאומי, ואנחנו משלמים להם מתוך הביטוח הלאומי, כך שבסך הכול גם השתפר מצבם.

<שלמה מור יוסף: שיפרנו גם את מצבם של פגועי נפש וילדים עם פגיעות שלא היו עד היום בתוך כל המכלול הזה.

<שלמה מור יוסף: זה נותן פתרון גם לילדים וגם למבוגרים.

<שלמה מור יוסף: העולם לא אידיאלי, אבל יש פה תוספת של 100 מיליון, שחולקה ברגישות המקסימלית האפשרית, בתנאים של 100 מיליון.

<שלמה מור יוסף: אם היו 270 מיליון, היה יותר טוב.

<שלמה מור יוסף: אני קורא לכם לכבד את זה, הוועדה שתאשר את זה, ושנוכל מהחודש הבא לשלם את זה.

אלי אלאלוף: התייחסות קצרה?

אלי אלאלוף: יש המלצה.

אלי אלאלוף: אני האחרון שלא אאפשר ביטוי לאנשים סביב השולחן הזה, כולנו יחד, אבל בואו נקיים לעצמנו חוק של תרבות דיון, שתאפשר לנו להבין מה אומרים.

אלי אלאלוף: אני מתייחס לכל משפט ברצינות, לכן כל אחד יקבל את רשות הדיבור.

אלי אלאלוף: אני מתחייב להישאר אתכם אפילו אחרי זה, אבל בתרבות דיבור שתאפשר לנו להבין אחד את השני.

אלי אלאלוף: בואו נעשה את זה טוב, לטובת כולנו, כי כל הערה שלכם חשובה בעיניי.

אלי אלאלוף: שלומי, בבקשה.

<שלומי מור: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

<שלומי מור: כפי שצוין, אנחנו מביאים בפניכם היום שני תיקונים לתקנות - אחד לתקנות ילד נכה, והשני לתקנות מתן שירותים מיוחדים, שר"מ.

<שלומי מור: כמו כן, אנחנו מביאים הסכם לפי סעיף 9 לחוק הביטוח הלאומי, שעוסק במונשמים.

קריאה: - - -

אלי אלאלוף: מי שרוצה לדבר, שיגיד את שמו.

<שלומי מור: למען הסדר הטוב, אתחיל תקנה-תקנה, ולא באופן בכלי.

<שלומי מור: אתחיל בתיקון לתקנות ילד נכה.

<שלומי מור: הרציונל היה, לאור עליית שכר המינימום, לשפות ולסייע לנכים לאור העלייה הצפויה בהוצאות שלהם בגין עליית שכר המינימום.

<שלומי מור: לכן, כשמדובר בתקנות ילד נכה, מוענקת תוספת בתקנות שלפניכם בשיעור 13% משווי קצבת יחיד.

<שלומי מור: המשמעות היא תוספת של כ-285 שקלים לילדים נכים ברמה הגבוהה, כלומר ילדים התלויים לחלוטין בעזרת הזולת.

<שלומי מור: כפי שצוין, ועל-מנת שלא תהיה שום פגיעה, התקנות יוחלו באופן רטרואקטיבי החל מ-1 באפריל 2015, והן ישולמו מייד לאחר שיפורסמו.

<שלומי מור: בנוסח שמופיע לפניכם נאמר שמ-175% יבוא סכום השווה ל-188%.

<שלומי מור: ההפרש של 13% הללו הוא שווה ערך ל-285 שקלים, מה שציינתי קודם.

קריאה: - - -

אלי אלאלוף: תנו להציג בצורה ברורה.

אלי אלאלוף: אני בטוח ששלומי יציג את זה טוב, ואחרי זה נעשה סיבוב – כך כל תקנה ותקנה.

אלי אלאלוף: בבקשה.

<שלומי מור: כפי שציינתי, התשלום יהיה רטרואקטיבי, קרי החל מ-1 באפריל 2015, כי אז עלה שכר המינימום.

<שלומי מור: הוא ישולם ב-1 בחודש שלאחר פרסום התקנות.

<שלומי מור: יש לקוות שזה יהיה כבר 1 ביולי, ואולי זה יהי ה חודש שלאחר מכן.

<שלומי מור: ברשותך, אדוני אקרא את התקנות.

אלי אלאלוף: בבקשה.

<שלומי מור: תקנות הביטוח הלאומי (ילד נכה) (תיקון), התשע"ה-2015.

<שלומי מור: בתוקף סמכותי לפי סעיפים 221, 222(ג) ו – 400 לחוק הביטוח הלאומי [נוסח משולב], התשנ"ה – 1995 (להלן – החוק), לאחר שנועצתי במועצת המוסד לפי סעיף 12 לחוק, באישור ועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת, אני מתקין תקנות אלה: תיקון תקנה 2. 1.

<שלומי מור: בתקנה 2(3) לתקנות הביטוח הלאומי (ילד נכה), התש"ע – 2010 (להלן – התקנות העיקריות), במקום "סכום השווה ל – 175%" יבוא "סכום השווה ל– 188%".

<שלומי מור: תיקון תקנה 10. 2.

<שלומי מור: בתקנה 10(ב) לתקנות העיקריות, במקום "סכום השווה ל – 192%" יבוא "סכום השווה ל – 205%".

<שלומי מור: תחילה ותחולה.

<שלומי מור: 3.

<שלומי מור: (א) תחילתן של תקנות אלה ביום י"ב בניסן התשע"ה (1 באפריל 2015) (להלן – יום התחילה) והן יחולו על גמלאות המשתלמות בעד התקופה שמיום התחילה ואילך.

<שלומי מור: (ב) תשלומים ראשונים לפי תקנות אלה ישולמו באחד בחודש שלאחר פרסומן, בעד התקופה שמיום התחילה ועד מועד התשלום.

<שלומי מור: זה הנוסח, אדוני.

אלי אלאלוף: אני רוצה לציין, שבזכות התקנה הזאת, שהופכת לחוק, אין שום צורך בשום פעולה של המקבל כדי לקבל את המגיע לו.

אלי אלאלוף: זה אוטומטית.

אלי אלאלוף: חשוב שתדעו את זה.

אלי אלאלוף: אין בירוקרטיה במהלך הזה.

אלי אלאלוף: אני מדייק, שלומית?

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: עוד מישהו רוצה להתייחס?

אלי אלאלוף: יש לי פה כמה פתקים, ואני לא רוצה להסתבך.

אלי אלאלוף: אני בעד לעשות סיבוב, פעם שמאלה, פעם ימינה.

אלי אלאלוף: אני מהמרכז, כפי שאתם יודעים.

אלי אלאלוף: וילמה אומרת פה הערה מאוד חשובה – אם הדברים נאמרו על-ידי קודמיכם, נא קצרו.

אלי אלאלוף: בבקשה.

<דיוויד סיל: שמי דיוויד סיל, ואני הולך עם חמצן קבוע ותומך נשימה באופן קבוע, 24 שעות.

<דיוויד סיל: אני מקבל 175% שירותים מיוחדים.

וילמה מאור: לא מדברים על זה.

וילמה מאור: כרגע מדברים על ילד נכה.

<דיוויד סיל: ילדים זה אותו עיקרון.

אלי אלאלוף: אני מבקש, התייחסות לתקנה בלבד.

אלי אלאלוף: בבקשה.

<ולרי זילכה: שלום.

<ולרי זילכה: עו"ד ולרי זילכה, פורום ארגונים והורים למען ילדים עם מוגבלות.

<ולרי זילכה: אני רוצה קודם כל לברך על התקנות האלה על ההרחבה, לברך את אדוני ואת הביטוח הלאומי.

<ולרי זילכה: אני מבינה שההרחבה מדברת נכון לכרגע על כ-280 שקלים.

<ולרי זילכה: יחד עם זאת אני מבינה שההרחבה של שכר המינימום צפויה להיות בפעימות נוספות ובסכומים- - -

אלי אלאלוף: יהיו העלאות נוספות.

<ולרי זילכה: האמירה של אדוני, אני רוצה שתירשם, ושנדע באמת שככל ששכר המינימום יגדל בהתאם ל- - -

נעה בן-שבת: לפי התקנות, הסכום שמועלה בו הוא 285 שקלים, וזה הסכום.

נעה בן-שבת: אין העלאות נוספות, לפי מה שמוצע כאן.

נעה בן-שבת: ההעלאה הראשונה של פעימה ראשונה של שכר מינימום היתה העלאה של 7%, כלומר 13% לא מכסה את מלוא ההעלאה של שכר המינימום אמנם, שצפויה להיות 15%, אבל לעומת מה שהיה ללא אותה הוראת שעה, אבל היא כן קרובה לגבול העליון, כלומר הם כבר עכשיו מתחילים לקבל כאילו הפעימה, לפחות השנייה, נכנסה לתוקפה.

<ולרי זילכה: אם כן, מה שהיועצת המשפטית מבהירה לי, שנכון לכרגע זה אמור לפצות או לתגמל על כל העלייה של שכר המינימום, שלמיטב הבנתי, קרובה לכ-1,000 שקלים בכל הפעימות, מה שאומר שבתיקונים שנעשו רק אך בכנסת הקודמת, כשלילדים לא היה שר"מ, משפחות שיש להם ילד עם נכות קשה, שצריך להעסיק עובד תמך, ולא היתה להם כל תמיכה, נתנו להם כ-1,000 שקלים.

<ולרי זילכה: למעשה העלייה של שכר המינימום תשחוק את כל מה שנתנו במועד הקודם, ונותנים להם עוד 280 שקלים סך הכול.

<ולרי זילכה: אני אומרת, שיש לברך על מה שניתן, אבל צריך לתת את הדעת, שכל הכסף שניתן עד היום, שהוא היה השר"מ של הילדים, כל–כולו נשחק.

<ולרי זילכה: אני מבקשת שניתן על זה את הדעת בהמשך.

<שלומי מור: צריך לציין שני דברים.

<שלומי מור: ראשית, הקצבה עצמה אינה צמודה לשכר המינימום אלא למדד.

<שלומי מור: לכן, באופן יחסי, כפי שעלה שכר המינימום, באופן אפילו יותר גדול, כפי שצוין כאן, עלתה הקצבה.

<שלומי מור: דבר שני, הקצבה עצמה מוצמדת גם למדד, כלומר ככל שעכשיו המדד יעלה בשנים הקרובות, כמבן, התוספת הזאת תיכנס לבסיס הקצבה, וגם זה יגדיל בעוד מספר אחוזים את הקצבה.

<שלומי מור: כלומר לא התחלנו מנקודת מוצא שממילא נתנה באופן מלא את שכר המינימום.

<שלומי מור: לכן לא נוכל להגיע לשם, לפחות לא בתיקון הזה.

<שלומי מור: העלייה היא יחסית- - -

קריאה: על מה אתה מדבר?

נעה בן-שבת: יש מדד, אבל מדד לא ישיג.

אלי אלאלוף: אנחנו נשארים בילדים.

אלי אלאלוף: סליחה על הבורות שלי - אני מבקש משלומי להבין שוב מה הוא אמר, לראות אם יש פה תשובה לשאלה שנשאלה.

אלי אלאלוף: בבקשה תחזור על תשובתך לגבי הצמדה.

<שלומי מור: התחלתי וציינתי שנכון הוא שבשנים האחרונות ועדת העבודה והרווחה ושרי הרווחה עשו מאמץ גדול לעניין קצבאות הילדים, ומשנת 2010, אם איני טועה, כבר היו שלושה תיקונים שבאמת הגדילו משמעותית מאוד את הקצבאות, אבל לא היה ניתן, ומעולם לא היתה התחייבות שאומרת שהקצבאות של הילדים מוצמדות לשכר המינימום; הן מוצמדות למדד.

<שלומי מור: לכן מה שנעשה כאן הוא יחסית הגדלת הקצבאות בהתאם לבסיס שלהן.

<שלומי מור: כפי שעלה באופן יחסי שכר המינימום, כך עולות הקצבאות, וכפי שנאמר, העלייה שמגולמת פה יותר גבוהה מהעלייה בפעימה הראשונה.

נעה בן-שבת: נכון שיש שחיקה לעומת שכר המינימום, אם כי, כפי שאמרת, לא היתה התחייבות.

<ולרי זילכה: אני מבינה שזה לא יבוא על תיקונו בתקנות האלה, ואני מברכת את התקנות.

<ולרי זילכה: אני רק רוצה להשאיר על סדר-היום של הוועדה ושל הביטוח הלאומי, שהתיקון המבורך שנעשה בסוף הכנסת הקודמת, שהיה אמור לתת עזרה למשפחות הקשות עם הילדים עם הצרכים המורכבים ביותר, לתת מענה כדי להשיג עובד תמך בבית, גם מה שהושג אז הוא לא באמת ריאלי לצורכי המשפחות.

<ולרי זילכה: בסופו של דבר, עם עליית שכר המינימום התוספת הזאת, שניתנה במאמץ מאוד גדול, כולה תישחק, ותשאיר את ה-280 שקלים, שהיא התוספת שניתנת.

<ולרי זילכה: אני מבינה שזה לא יבוא על תיקונו היום, אבל אני מבקשת שנשאיר את הדבר הזה על סדר-היום, כי המשפחות האלה כורעות תחת הנטל.

אלי אלאלוף: נרשום לעצמנו, ונעשה עבודה על זה.

<ולרי זילכה: תודה.

אלי אלאלוף: בבקשה, עוד מישהו רוצה להתייחס לתקנה הזאת?

אלי אלאלוף: בבקשה.

<אבנר עורקבי: אבנר עורקבי, יושב-ראש ארגון אהב"ה, ארגון הנכים בישראל המיוחד, שמדברים בעיקר על ילדים נכים.

<אבנר עורקבי: הוספנו לילדים הנכים באישורו של כחלון, יושב-ראש המפלגה, שהיה שר הרווחה, הוספנו גם אצל יאיר לפיד כ-1,600 שקלים.

<אבנר עורקבי: שכר המינימום עלה ב-350 שקל.

<אבנר עורקבי: פה מדברים אתנו על 285 שקל.

<אבנר עורקבי: איך זה מתחבר?

אלי אלאלוף: אתה צודק.

אלי אלאלוף: זו הערה מאוד נכונה.

אלי אלאלוף: למדתי אותה במקרה.

אלי אלאלוף: כרגע זה לא 100%.

אלי אלאלוף: זה נכון.

<אבנר עורקבי: דבר שני, כשאומרים שמוסיפים לקצבת שר"מ, זה לא קצבת שר"מ של ילדים נכים.

<אבנר עורקבי: אין לילדים קצבת שר"מ, בסיסית.

נעה בן-שבת: יש ילד התלוי לחלוטין בעזרת הזולת, וזה הילד שמקבל את הקצבה של 175% פלוס תוספת.

<אבנר עורקבי: איפה?

<אבנר עורקבי: הוא מקבל את זה בקצבת נכות.

נעה בן-שבת: הוא מקבל קצבת ילד נכה.

נעה בן-שבת: בסך הכול 192% היום.

<אבנר עורקבי: זאת הטענה שלנו בתור עמותה, בתור פורום הנכים, שאנחנו רוצים שיהיה כמו לנכה רגיל קצבת שר"מ, גם לילד נכה שיהיה קצבת שר"מ.

<אבנר עורקבי: זה צריך להיות כך.

<אבנר עורקבי: זה כך מתוקן.

<אבנר עורקבי: ככה לא רואים הכול, מקבלים הרבה כסף.

<אבנר עורקבי: איך מקבלים הרבה כסף?

אלי אלאלוף: גם רשמנו את זה.

<אבנר עורקבי: דבר שני, אנחנו נציגי הפורום ישבנו עם- - -

קריאה: אתה לא תייצג אותי.

<אבנר עורקבי: הוא מפריע.

קריאה: החבר'ה האלה, שמגדירים את עצמם כפורום - הם לא מייצגים- - -

<אבנר עורקבי: אני לא שותף לזה.

<אבנר עורקבי: אנחנו מיצגים בעיקר ילדים.

<אבנר עורקבי: לא יודע מה הוא רוצה בכלל.

קריאה: הוא מייצג רק את עצמו.

קריאות: - - -

קריאה: עבריין מורשע.

<נעמי מורביה: יש 60,000 שקל קנס על לשון הרע.

<נעמי מורביה: אמרת פה עבריין מורשע?

<נעמי מורביה: אני אדאג שתוגש נגדך תביעה.

<נעמי מורביה: אדוני יושב-ראש הוועדה, נאמרו כאן מילים מאוד קשות.

<אבנר עורקבי: אני לא מייצג את עצמי.

<אבנר עורקבי: אני מייצג ארגון.

אלי אלאלוף: כל מי שיתערב בדיון ללא אישור, לא יקבל רשות דיבור.

אלי אלאלוף: בבקשה.

<אבנר עורקבי: אני לא צריך הגנה, כי אני בצד של הילדים.

<אבנר עורקבי: אני מגן על הצד של הילדים.

<אבנר עורקבי: הילדים פה הם שסובלים, בעיקר מחוסר רציני.

<אבנר עורקבי: הם לא מקבלים קצבת שר"מ.

<אבנר עורקבי: אנחנו נאבקים שיקבלו קצבת שר"מ.

אלי אלאלוף: רשמנו, לבדיקה.

אלי אלאלוף: אין לנו תשובה כרגע.

קריאה: מאיימים עליי פה, שיקיזו לי דם.

אלי אלאלוף: מספיק.

אלי אלאלוף: בבקשה.

<אבנר עורקבי: קודמך, חיים כץ, אמר לנו שנשב בוועדה שתקדם את העניין של ה-100 מיליון.

<אבנר עורקבי: ישבנו בוועדה ראשונה עם מר סילמאן, מנכ"ל הרווחה.

<אבנר עורקבי: מנכ"ל הרווחה רצה לקחת 50 מיליון שקל לטובת מרכזי שיקום.

<אבנר עורקבי: אנחנו עצרנו את זה.

אלי אלאלוף: אף אחד לא הוריד מה-100 מיליון האלה.

<אבנר עורקבי: רואים בסכומים שהילדים שלא מקבלים את מלוא העלות.

אלי אלאלוף: נכון.

אלי אלאלוף: אתה צודק.

אלי אלאלוף: ניתן לתשובה בהמשך.

אלי אלאלוף: בבקשה.

<קובי כהן: שמי קובי כהן, ארגון הפעולה של הנכים.

<קובי כהן: רציתי לדבר על נרטיב.

<קובי כהן: אני הבנתי שמדברים כאן על תוספת למונשמים.

אלי אלאלוף: אני מתנצל על אי-ההבנה בינינו.

יעקב כהן: אני יודע מה אני אומר.

יעקב כהן: בבקשה תרשה לי לסיים משפט.

יעקב כהן: זה קשור לגמרי לנושא הילדים, אני מבטיח לך.

יעקב כהן: בבקשה, אדוני.

יעקב כהן: במסגרת ההסכמים יש הסכם שמעניק סיוע למונשמים.

יעקב כהן: יש תוספת מיוחדת בהגדרת נכה מונשם, שנוסף מתוך הכרה בצורך של אנשים בוגרים מונשמים.

יעקב כהן: מצד שני, בכל ההגדרות של התוספות לילדים אין התייחסות לילדים מונשמים.

<שלומי מור: אני רוצה לתקן אותך.

<שלומי מור: בגרסה שחולקה לפני מספר דקות, בהסכם יש התייחסות לילדים מונשמים.

<שלומי מור: יש לך גרסה לא מעודכנת.

אלי אלאלוף: ההערה במקום, והתשובה התקבלה.

אלי אלאלוף: בבקשה.

<גיא שמחי: גיא שמחי, מנכ"ל המרכז לעיוור בישראל, והממונה על תעסוקת אנשים עם מוגבלות בהסתדרות.

<גיא שמחי: ראשית אני רוצה, מר אלאלוף, לברך אותך עם הכניסה לתפקיד החשוב הזה.

<גיא שמחי: אני יודע מניסיון, שלפחות עבורנו בקהילה שלנו עשית מהלך מאוד חשוב, שמאוד סייע לנו לקדם נושא חשוב ביותר – הדרכה שיקומית ושירותי שיקום, במסגרת התפקידים הקודמים שלך.

<גיא שמחי: יישר כוח ובהצלחה.

<גיא שמחי: גם לגבי מה שקרה פה כרגע, היכולת שלנו לדבר אחד עם השני – אנחנו לא צריכים לעשות את זה כאן בתוך הוועדות, אלא להתכנס ולשבת יחד ולפתור את הקונפליקטים.

<גיא שמחי: לגבי התקנות, חסרים כספים, זה נכון, להשלמת התהליך הזה לשכר המינימום, להשוואה.

<גיא שמחי: זה סכום חשוב, שהיושב-ראש הקודם דאג לו.

<גיא שמחי: אני חושב שהחלוקה שנעשתה, נעשתה בצורה הוגנת מאוד, שהתייחסה לחלשים ביותר, החל מהמונשמים וכאלה שהם בסכנת חיים – את זה אף אחד לא הזכיר, שאלה שמקבלים הם בסכנת חיים.

<גיא שמחי: אני חושב שההערה שהיתה פה קודם היא חשובה גם לוועדה – להמשיך לדאוג לשאר הסכום שנדרש כדי להשלים לשכר מינימום, שזה כ-70 מיליון שקל נוספים.

<גיא שמחי: אני מבקש מהוועדה, לשים בראש מעייינה את הדבר הזה, ואני חושב שגם אנחנו כקהילות צריכים ללחוץ ולדחוף להשלמת הסכום הזה, ברגע ששכר המינימום יעלה לסכום שנקבע.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: בבקשה.

<אברהם יוסף סלומה: אבי סלומה, עמותת אנשים.

<אברהם יוסף סלומה: כידוע לכם, נכי שיתוק מוחין זו הנכות הקשה והמורכבת ביותר.

<אברהם יוסף סלומה: אצל ילדים זה הרבה יותר קשה, לשקם אותם ולדאוג לקידומם.

<אברהם יוסף סלומה: כשנכה שיתוק מוחין זקוק לטיפול ולהשגחה צמודה, הסכום שההורים מקבלים, הוא בטל בששים.

<אברהם יוסף סלומה: עלות מטפל באופן מלא מגיע ל-10,000 שקל.

<אברהם יוסף סלומה: כמה אתה מקבל, כמה הילד מקבל?

<אברהם יוסף סלומה: לעולם הקצבה לא תספיק למלא את מלוא התשלומים, מלוא התחזוקה.

<אברהם יוסף סלומה: בבקשה להתייחס לזה.

<אברהם יוסף סלומה: תודה רבה.

<שלומי מור: אני רק יכול לומר, אדוני, שהצורך ברור.

<שלומי מור: כפי שציינו קודם, בשנים האחרונות היו שלושה תיקונים לתקנות ילד נכה.

<שלומי מור: בגלל שהביטוח הלאומי ויתר הגורמים היו ערים לצורך המיוחד של המשפחות של הילדים, ובייחוד היינו ערים לילדים שמתבגרים ונעשים כבדים יותר, ונעשה פיזית קשה לטפל בהם, אפילו שהם נקראים עדיין ילדים, כרגע, כפי שברור לכולם, עמדנו במגבלה של 100 מיליון ש"ח.

<שלומי מור: זה מה שהוקצב, ועם זה יכולנו לעבוד.

<שלומי מור: לצערי, זו התשובה היחידה שאני יכול לתת.

נעה בן-שבת: רק הבהרת טעות – קודם דיברתי על 7% לעומת 13%.

נעה בן-שבת: 13% מקצבת יחיד מלאה.

נעה בן-שבת: למעשה ההעלאה הזאת מדברת על 7% מהקצבה.

נעה בן-שבת: זה מכסה את הפעימה הראשונה בלבד.

אלי אלאלוף: אני רוצה להביא להצבעה, ולפני כן הערה כללית.

אלי אלאלוף: ההערות שעשיתם מחייבות אותנו בבדיקה.

אלי אלאלוף: אנחנו נעשה מעקב אחר ביצוע התקנה.

אלי אלאלוף: נבוא בעזרת אנשי האוצר עם נתונים כמה שיותר ברורים.

<אבנר עורקבי: זה צריך לבוא לתיקון עכשיו.

אלי אלאלוף: אני לא הפרעתי לך כשדיברת.

אלי אלאלוף: נבדוק את ההערות, אבל נצביע עכשיו, לאשר את התקנה כפי שהיא.

אלי אלאלוף: נעשה את הבדיקות במקביל.

אלי אלאלוף: מי בעד?

אלי אלאלוף: הצבעה בעד אישור התקנה – פה אחד התקנה אושרה.

אלי אלאלוף: אנחנו מאמצים את התקנה הקשורה לביטוח הלאומי על ילד נכה.

<יוליה בן משה: יוליה בן משה, כל הזכויות ילדים, אמא לילד עם מוגבלות קשה.

<יוליה בן משה: רק בקשה קצרה – אם אפשר לבקש משלומי, כשאתה מציג – ילדים, אני יודעת – זה מכסה 5,000 ילדים.

<יוליה בן משה: כשאתה ממשיך הלאה, נכים, מבוגרים ומונשמים, תגיד כמה אנשים זה מכסה, כי אני עוקבת אחר המספרים.

<יוליה בן משה: תודה.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: בבקשה.

<שלומי מור: אני רוצה להתייחס לתקנות הביטוח הלאומי (ביטוח נכות)(מתן שירותים מיוחדים), קצבת השר"מ.

<שלומי מור: כידוע – ושוב, אני לא מדבר כרגע על המונשמים – נדבר עליהם במסגרת ההסכם שעוד ידובר בהמשך.

<שלומי מור: כידוע, בתקנות השר"מ יש לנו שלוש רמות זכאות, לפי מידת התלות בעזרת הזולת בביצוע פעולות היום-יום.

<שלומי מור: יש לנו רכיב נוסף – רכיב ההשגחה.

<שלומי מור: כשישבה הוועדה במשרד הרווחה, וגם אנחנו אנשי המקצוע בביטוח הלאומי, וניסינו לחשוב איך אנחנו עושים את החלוקה, כך שהתוספת הזו תגיע לאנשים שהכי זקוקים לה, הגענו למסקנה שהאוכלוסיות המשמעותיות ביותר לעניין התוספת הזאת הם – ראשית, כמובן, האוכלוסיות שזקוקות לרמה הבינונית והגבוהה בקצבאות השר"מ, ושנית, אוכלוסיית הנכים שזקוקה להשגחה.

<שלומי מור: שוב, אם נזכור שהרציונל של התוספת הזאת כולה עסק בתוספת העלות לנכים בשל עליית שכר המינימום, הרי שמי שזקוק להשגחה, ודאי גם יש לו הוצאות – לפעמים כבדות מאוד – בגין כוח עזר שהוא נזקק להעסיק, ולכן זו היתה אוכלוסייה נוספת שביקשנו להתמקד בה.

<שלומי מור: איך חילקנו את התוספת – ושוב, יכול שלכל אדם פה תהיה דעה שונה לגבי איך מחלקים את הסכומים, אבל מדובר פה במגבלות שהיו לנו, ותוך שהבאנו את כל הידע המקצועי שיש לנו לתוך החלוקה הזאת.

<שלומי מור: נתחיל במושגחים.

<שלומי מור: מושגחים כאמור הם אותם נכים שזקוקים להשגחה ופיקוח למניעת סכנה לנכה ולאחרים.

<שלומי מור: לגביהם קבענו שמי שהוא מושגח שהיה ברמה הנמוכה, אותה רמת קצבה של 50%, יעלה לרמה שמעליה, של ה-105%.

<שלומי מור: יש תוספת נוספת- - -

אלי אלאלוף: תוכל להסביר זאת גם בסכומים?

<שלומי מור: כן.

<שלומי מור: נכה שהיה זכאי ברמה הנמוכה ל-50%, אבל הוא מושגח, כלומר זקוק להשגחה של מישהו אתו, יזכה בתוספת סך הכול של 1,671 שקלים.

<שלומי מור: 1,671 שקלים.

<שלומי מור: נכה שהיה זכאי לשירותים רפואיים מיוחדים ברמה הבינונית, מה שנקרא 105%, יקפוץ לרמה הגבוהה, ויזכה לתוספת של 2,124 שקלים, בפעימה אחת.

<שלומי מור: גם התקנות האלה הן רטרואקטיביות, מ-1 באפריל.

<שלומי מור: אני מדבר רק על התוספת.

<שלומי מור: מי שהיה זכאי לקצבת שר"מ ברמה הנמוכה, הוא זקוק להשגחה, יעלה, וקצבתו תעמוד על 3,072 שקלים.

<שלומי מור: מי שהיה זכאי לרמה הבינונית, ויעלה לרמה הגבוהה, קצבתו סך הכול תעלה ותגיע ל-5,046 שקלים.

<שלומי מור: זה תוספת של 2,124 שקלים.

<אברהם יוסף סלומה: זה עדיין לא מכסה את שכר המינימום.

<שלומי מור: אני לא יכול להתחייב לזה.

<שלומי מור: אלה סכומי סך הכול.

אלי אלאלוף: אף קצבה לא מכסה באופן מלא.

<שלומי מור: אלה היו התוספת לנכים שזקוקים להשגחה, שסברנו שהעלייה בשכר המינימום תהיה הכי משמעותית עבורם, אבל כאמור יש גם הנכים ברמה הבינונית וברמה הגבוהה, שממילא גם להם יש הצרכים, ובייחוד ברמה הגבוהה נזקקים לכוח עזר, וגם בעניינם, מי שהיה ברמה הגבוהה יקבל תוספת של 7%, שסכומו הוא 150 שקלים, ומי שהיה ברמה הגבוהה, יקבל תוספת של 13%, ששוויה 285 שקלים.

<נעמי מורביה: ו-50% שר"מ רגיל, לא מקבל שקל.

<שלומי מור: מי ש-50% וגם זקוק להשגחה, כן יקבל.

<שלומי מור: ראינו סכומים ניכרים.

<נעמי מורביה: לא זקוק להשגחה.

<קובי כהן: שאלת הבהרה: יש כאן שאלה שנשאלה עקרונית: האם מבחן ה-IADL מעניק תיקון ונקודות לאנשים שזקוקים להשגחה – כן או לא?

<קובי כהן: כי אם הוא מעניק תיקון, מעלה את כל קבוצת המושגחים מהקבוצה השלישית לשנייה; אם אין תיקון בנקודות, אנחנו מוחקים את כל קבוצת המושגחים.

<שלומי מור: מבחן ה-IADL רק הוסיף, ולא פגע באיש.

<קובי כהן: האם המושגחים – 45 נקודות על ההשגחה, או שיישארו ב-20 נקודות?

אלי אלאלוף: בבקשה, תשובה.

<לימור לוריא: שמי לימור לוריא, אני ראש אגף, נכות בביטוח הלאומי.

<לימור לוריא: אנחנו ניתן את התמונה הכוללת.

<לימור לוריא: הוקצבו 100 מיליון בקרב מקבלי שירותים מיוחדים, יש לנו כ-50,000 איש.

<לימור לוריא: 27,000 איש מקבלי שר"מ בשיעור 50%, השיעור הנמוך שעליהם מדובר.

<לימור לוריא: יש לנו עוד כ-10,000 אנשים ב-175, והיתרה ב-105, השר"מ הבינוני.

<לימור לוריא: אם היינו רוצים להיות צודקים וללכת עד הסוף עם שכר המינימום, המשמעות התקציבית היתה 270 מיליון שקלים.

<לימור לוריא: היות שלא היה לנו, והיו לנו 100 מיליון בלבד, ניסינו לעשות חלוקה צודקת.

<לימור לוריא: עדכנו את הגמלה ל-175.

<לימור לוריא: אנחנו יודעים שזה אנשים שזקוקים לסיוע, משום שהם תלויים בכל פעולות היום-יום בצורה מוחלטת.

<לימור לוריא: הם מקבלים 285 שקלים, כולל הילדים.

<לימור לוריא: יש האנשים שהם תלויים במידה רבה, וזה 105%.

<לימור לוריא: הם מקבלים תוספת של 150 שקלים.

<לימור לוריא: בקרב ה-50%, היות שיש 27,000, וזה המון אנשים, רצינו לדלות את הקבוצה שרופא בוועדה שלנו אמר:

<לימור לוריא: אלה אנשים שזקוקים לאדם נוסף בכל שעות היום, משום שקיימת סכנה לחייהם.

<לימור לוריא: לכן, כדי לא לתת 30 או 50 שקלים לכל ה-27 אלף, שהמשמעות עבורם, אני מניחה שהיא חשובה, אבל לאותם אלף אנשים שאמרו שהם בוודאות זקוקים להשגחה של אדם נוסף, רצינו לתת תוספת שתאפשר להם לקבל סיוע משמעותי.

<לימור לוריא: לכן, כששואלים אותנו, למה לא מקבלים את ה-50%, הלוואי שהיינו יכולים לתת את התוספת הזאת לכולם.

<לימור לוריא: בהיעדר תקציב, ניסינו לקחת את האנשים שאנחנו חושבים שצריך אדם נוסף עבורם.

<לימור לוריא: לגבי ה-IADL, כשבאים לבדוק זכאות לקצבת שירותים מיוחדים, אנחנו בודקים שני דברים: אחד, אם אדם מסוגל לעשות את פעולות היום-יום, שזה כולל- - -

<קובי כהן: אני שאלתי שאלה פשוטה.

<קובי כהן: למה לסבך?

<לימור לוריא: אנחנו בודקים בשני מישורים כל אדם שמגיע: אחד, היכולות שלו לבצע פעולות שקשורות בחיי היום-יום – אנחנו פועלים את פעולות היום-יום, ואנחנו בודקים את נושא ההשגחה.

<לימור לוריא: השגחה נותן 50% גמלה עד היום.

<לימור לוריא: אין לו משמעות בהקשר ה- IADL.

<לימור לוריא: מה שהאדון מנסה לומר, ואני מבינה, קובי – לאחרונה הוספנו בדיקה של שש פעולות נוספות, שמבטאים קשיים שהיו לאנשים, שעד היום לא הובאו בחשבון.

<לימור לוריא: קובי רוצה לומר, שהיות שכבר הוספנו, תיקנו עוול, ואין טעם לתקן את העוול הזה בפעם נוספת.

<קובי כהן: אסביר.

<קובי כהן: ברגע שאת משאירה את מבחן ההשגחה על 20 נקודות, זה אומר שכדי להיכנס למועדון החברות ברמה השנייה, ששם צריך לצבור 45 נקודות ומעלה, זה אומר שמי שאין לו נכות מורכבת, ייפלט החוצה מתוך מעגל הזכאים- - -

אלי אלאלוף: לא באנו לתקן את חוק הנכים.

<לימור לוריא: קובי, זה לא יקרה.

יעקב כהן: את מוציאה את האוטיסטים, את מוציאה את נפגעי הנפש.

נעה בן-שבת: מי שהיה בהשגחה מתמדת, עובר לדרגה הבינונית.

אלי אלאלוף: נתייחס רק למה שהתקנה מתייחסת.

<לימור לוריא: קובי, אני רוצה להסביר.

<לימור לוריא: בדיוק הפוך, מה שאנחנו עושים.

<לימור לוריא: אם הוא זקוק להשגחה, רק שאם עד היום השגחה נתנה 50%, ממחר היא תיתן 105%, כלומר באנו להיטיב עם האוכלוסייה הזאת ולא לגרוע ממנה.

<לימור לוריא: אין שום כוונה להוציא אף אדם.

אלי אלאלוף: תשובה ברורה ומספיקה.

אלי אלאלוף: בבקשה.

<דפנה אזרזר: דפנה אזרזר, מנכ"ל עמותת אהב"ה.

<דפנה אזרזר: בגלל שאמרת שיש תוספת אצל הבוגרים, למה אצל הילדים אין אותה תוספת?

<לימור לוריא: אל"ף, בשל מגבלות התקציב.

<לימור לוריא: אני מבינה מה את אומרת.

<לימור לוריא: בילד נכה גם יש הנוכחות הקבועה.

<לימור לוריא: בשל מגבלות התקציב, היות שהילדים נמצאים רוב היום במסגרת חינוכית עד שעה 17:00- - -

<דפנה אזרזר: זה לא משנה.

<דפנה אזרזר: אני מחזיקה עובד זר.

אלי אלאלוף: תנו לשלומי לסיים את הצגת הדברים.

<שלומי מור: מה שנותר לומר בעניין התקנות, הוא, אל"ף, שגם הן יחולו מ-1 באפריל, כך שלא תהיה שום פגיעה.

<שלומי מור: כאמור, התיקון בתקנות השר"מ מהווה הנתח המשמעותי ביותר מסך שיעור ה-100 מיליון שקלים.

<שלומי מור: הוא עומד על יותר מ-50% מכל הסכום הזה, אפילו יותר.

<שלומי מור: ברשותך, אדוני, אקריא את התקנות.

<שלומי מור: תקנות הביטוח הלאומי (ביטוח נכות)(מתן שירותים מיוחדים)(תיקון), התשע"ה - 2015 בתוקף סמכותי לפי סעיפים 206 ו – 400 לחוק הביטוח הלאומי [נוסח משולב], התשנ"ה – 1995 (להלן - החוק), לאחר שנועצתי במועצת המוסד לפי סעיף 12 לחוק, באישור ועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת, אני מתקין תקנות אלה: תיקון תקנה 3. 1.

<שלומי מור: בתקנה 3 לתקנות הביטוח הלאומי (ביטוח נכות)(מתן שירותים מיוחדים), התשל"ט – 1978- (1) בתקנת משנה (א), המילים "או הזקוק להשגחה מתמדת"-יימחקו; (2) בתקנת משנה (ב), אחרי "ברוב שעות היממה" יבוא "או הזקוק להשגחה מתמדת", ובמקום "105%" יבוא "111.9%"; (3) בסעיף קטן (ג), אחרי: בכל שעות היממה, יבוא: וכן נכה התלוי בעזרה רבה מהזולת בביצוע כל פעולות היומיום ברוב שעות היממה ובנוסף זקוק להשגחה מתמדת, ובמקום 175% יבוא: 188%.

<שלומי מור: תחילה ותחולה.

<שלומי מור: 2(א) תחילתן של תקנות אלה ביום י"ב בניסן התשע"ה (1 באפריל 2015) (להלן – יום התחילה) והן יחולו על גמלאות המשתלמות בעד התקופה שמיום התחילה ואילך.

<שלומי מור: (ב) תשלומים ראשונים לפי תקנות אלה ישולמו באחד בחודש שלאחר פרסומן, בעד התקופה שמיום התחילה ועד מועד התשלום.

יעקב כהן: יש עקרות בית, שהן 150%, והן לא פה.

יעקב כהן: איפה הן?

אלי אלאלוף: אמרנו שזה מוגבל, גם במסגרת התקציב וגם באפשרות.

<אבנר עורקבי: זה מוגבל, וזה לא שווה.

<אבנר עורקבי: תגיד גם את זה.

אלי אלאלוף: אתם יכולים עכשיו להעיר, ואם יש הערות, נרשום אותן.

נעה בן-שבת: התקנות מתקנות את תקנות שירותים מיוחדים, לפי סעיף 206.

נעה בן-שבת: נוסף להן, התוספת שקבועה בסעיף 206א לשלוש בדרגות הגבוהה, הנמוכה והבינונית.

אלי אלאלוף: תודה.

אלי אלאלוף: בבקשה.

<רינה בן-חביב: שמי רינה בן-חביב.

<רינה בן-חביב: אני גם באקי"ם.

<רינה בן-חביב: חלק מהאנשים שעכשיו מדברים, ואין להם פה נציגות, ואני שומעת את כולכם, ומכבדת אתכם מאוד, אבל גם את קולי צריך לשמוע.

<רינה בן-חביב: אני בת 65, והבן שלי בן 33.

<רינה בן-חביב: מזה 33 שנים אני אתו, מאז שנולד, מהבוקר עד הלילה, וגם בבוקר ולמחרת וכל יום, ואני לא יכולה לעבוד כמו שצריך.

<רינה בן-חביב: אני צריכה להיות אתו כל הזמן.

<רינה בן-חביב: תשמעו גם אותנו.

<רינה בן-חביב: גם אתם צריכים לשמוע.

<רינה בן-חביב: אני אומרת, שזה מבורך.

<רינה בן-חביב: כמובן, היינו שמחים אילו היו 500 מיליון שקל, ואז לחלק לכולם שווה בשווה.

<רינה בן-חביב: אבל אני חושבת שזה תיקון ראוי מאוד שנעשה.

<רינה בן-חביב: תודה רבה על זה.

אלי אלאלוף: אנחנו מצביעים על התקנה.

אלי אלאלוף: הצבעה בעד אישור התקנה – פה אחד התקנה אושרה.

אלי אלאלוף: ההסכם בין האוצר לביטוח הלאומי.

<שלומי מור: הקבוצה השלישית והייחודית של נכים שאנחנו עוסקים בה היא קבוצת הנכים המונשמים.

<שלומי מור: בהסכם שאנחנו מביאים בפני הוועדה, אנחנו מגדירים נכה מונשם כנכה או ילד נכה הזקוקים למכונת הנשמה באופן רצוף בכל שעות היום והלילה לצורך החלפת הפעולה הטבעת של הנשימה.

<שלומי מור: מדובר כאמור בהסכם מכוח סעיף 9, לא תקנות, הסכם שייחתם בין אוצר המדינה למוסד לביטוח לאומי, ויהיה כמובן במימון האוצר.

<שלומי מור: הסיבה שהאוכלוסייה הזאת יוחדה היא, ראשית, קודם כל זו אוכלוסייה שכבר טופלה בעבר על-ידי משרד הרווחה, וחשבו כל הגורמים שראוי ונכון שהוא שהטיפול יעבור לביטוח הלאומי, וטוב שכך ייעשה – זו הכתובת.

<שלומי מור: שנית, אנו מדברים על אוכלוסייה מאוד מיוחדת, של אנשים שמעבר לצורך הגדול שלהם בהשגחה וסיוע, אלה אנשים שללא השגחה רצופה 24 שעות ביממה, נמצאים בסכנת חיים מיידית בכל רגע שהמכונה מפסיקה לפעול, שהצינור זז ממקומו.

<שלומי מור: לכן יש להם צורך ייחודי מאוד, הגם שהם עלולים חלילה בעצמם להזיק לעצמם עם כל תנועה.

<שלומי מור: לכן הם זקוקים לסיוע 24 שעות ביממה.

<שלומי מור: האוכלוסייה הזאת כאמור כוללת לא רק נכים מבוגרים אלא נכים שהם ילדים, ובעקבות הערה שקיבלנו מפרופ' קדמן, הסכמנו אפילו להרחיב את זה קצת יותר, ולקבוע שגם ילדים שגילם נמוך מ-3 וזכאים לקצבת ילד נכה ברמה הבינונית – לא רק הגבוהה – גם הם ייכנסו הנה, ויקבלו את התוספת שמדובר בה, שהם מונשמים.

<שלומי מור: כאן אנחנו מדברים על תוספת כספית משמעותית.

<שלומי מור: שוב – ראשית, אנחנו מעבירים סכום שהיה משתלם ממשרד הרווחה לביטוח הלאומי בשיעור של כ-1,100 שקלים למטופל לחודש.

<שלומי מור: בנוסף אליו, אנחנו מוספים עוד סכום של 717 שקלים פלוס 285.

<שלומי מור: זה בערך עוד 1,000 שקל, כלומר כל התוספת תעמוד על כ-2,100 שקלים.

אלי אלאלוף: הערות, בבקשה.

<יהודה דורון: דורון יהודה, ארגון נכי הפוליו ופורום ארגוני הנכים.

<יהודה דורון: ה-1,100 שקלים, זה היה כתוצאה מהפגנה שארגנתי פה בחוץ ארבעה חודשים.

<יהודה דורון: קיבלו את זה משרד הרווחה כדי לתת לנכים קשים – לאו דווקא למונשמים, במיוחד לאלה שיש להם שני עובדים בבית.

<יהודה דורון: איך יחזיק אדם שני עובדים, כשהוא לא מקבל אפילו על עובד אחד?

<יהודה דורון: זאת היתה המטרה.

<יהודה דורון: ה-1,100 שקלים האלה, בתוספת עוד סכום שהיה, משרד הרווחה, ביטוח לאומי העביר להם 7 מיליון כדי שהם ייתנו את זה במסגרת ההפגנה.

<יהודה דורון: משרד הרווחה לא נתן את זה לנכים.

<יהודה דורון: כמה שנים הוא החזיק את זה ועשה בזה שימושים אחרים.

<יהודה דורון: אנחנו אומרים שזה קודם כל עבירה, מה שהם עשו – לקחו תקציב שנסגר, ולימור תאשר את מה שאני אומר, והם לקחו את הכסף והשתמשו בו לדברים לא נכונים.

<יהודה דורון: אני רוצה שאת הכסף הזה ייתנו לנכים קשים; לאו דווקא למונשמים.

<יהודה דורון: גם למונשמים וגם לנכים שמחזיקים שני עובדים.

<יהודה דורון: היום זה לא עובד.

אלי אלאלוף: מוסיפים חטא על פשע?

<יהודה דורון: את הכסף הזה, שכרגע מדברים עליו, זה חייב להיות לנכים קשים ולנכים שמחזיקים שני עובדים.

<יהודה דורון: זו ההגדרה שהיתה.

<יהודה דורון: לא צריך לשנות אותה.

<יהודה דורון: כשאתה מדבר היום רק על מונשמים, אתה פוגע באלה שמחזיקים שני עובדים.

אלי אלאלוף: למה זה לא מופעל עד עכשיו?

<לימור לוריא: אני מציעה שעל זה יגיב משרד הרווחה.

<רבקה לויפר: רבקה לויפר, רכזת ביטוח לאומי ורווחה באגף תקציבים.

<רבקה לויפר: אנחנו לא מכירים נושאים שמשרד הרווחה לא מפעיל למרות שסוכם.

<רבקה לויפר: בסופו של יום- - -

<יהודה דורון: ביטוח לאומי נמצא פה.

<יהודה דורון: היא אומרת נתונים לא נכונים.

אלי אלאלוף: היא אומרת שהיא לא יודעת.

אלי אלאלוף: גם אנחנו לא יודעים.

אלי אלאלוף: העליתם עכשיו טענה מאוד רצינית.

אלי אלאלוף: אבדוק אותה באופן אישי.

אלי אלאלוף: תתחילו לבדוק אותי.

אלי אלאלוף: שמענו מה שאמר יהודה.

אלי אלאלוף: אנחנו נבדוק באופן יסודי.

אלי אלאלוף: אני אעשה מעקב אישי.

אלי אלאלוף: אנחנו נעשה את הבדיקה הזאת.

אלי אלאלוף: עכשיו לעניין של החוזה בלבד.

<רבקה לויפר: אני אפנה ללימור, שהיא תדבר – יש שני סוגי קצבאות.

<רבקה לויפר: אני רק אדבר לנושא התקציב.

<רבקה לויפר: מעלים פה דברים שהיו בעבר.

<רבקה לויפר: אני חושבת שחלק מהדברים שנאמרו פה, היו חלק מתהליך.

<רבקה לויפר: תקציב שהועבר למשרד הרווחה בוצע.

<רבקה לויפר: אני לא חושבת שיש פה עניין להאשים את משרד הרווחה, שהם לא ביצעו תקציב.

<רבקה לויפר: התקציב שסוכם הוא זה שהועבר.

<רבקה לויפר: בדיוק בשל טענות כאלה ואחרות הוחלט שהאכסניה הנכונה של קצבאות ושל כספים שמועברים תהיה בביטוח לאומי ולא במשרד הרווחה, ולכן אנחנו מתקנים את ההסכם.

<רבקה לויפר: אני לא חושבת שיש פה עניין להחזיר תהליכים שהיו והסתיימו, ולפני מספר שנים.

<רבקה לויפר: בדיוק היום אנחנו מתקנים את כל הדבר הזה.

נעה בן-שבת: אבל תישאר קבוצה של לא מונשמים, שמעסיקים שני עובדים זרים?

<לימור לוריא: כן, ובלבד שהם לא מקבלים את התוספת בגין המונשמים.

<יהודה דורון: אני מבקש דבר פשוט: היות שהיה הסכם כזה, שיתוקן- - -

אלי אלאלוף: הבטחתי לך בדיקה אישית.

אלי אלאלוף: אנחנו נביא, ואם צריך, גם נשלח לכם בכתב.

אלי אלאלוף: בבקשה.

<יוליה בן משה: יוליה בן משה, מנכ"לית כל הזכויות.

<יוליה בן משה: אני רוצה לעזור גם ליהודה, ושחלילה לא ייעלם משהו.

<יוליה בן משה: אכן מדובר בשתי קצבאות, שעד עכשיו ניתנו מטעם הרווחה: קצבה אחת שעליה מדבר יהודה, ואני פוחדת שהיא תיעלם, נקראת קצבת נכים קשים לקהילה, כולל גם ילדים.

<יוליה בן משה: יש לה קריטריונים.

<יוליה בן משה: זה נעלם.

<יוליה בן משה: זה מותנה תקנות, זה מותנה תקציב.

<יוליה בן משה: החוויה היא שהיא נעלמת.

<יוליה בן משה: תקצבת המונשמים: כיוון שהיה הרבה מאוד רעש לגיטימי בפייסבוק, הנושא הזה כרגע מתוקצב.

<יוליה בן משה: אני מבקשת שתיבדק קצבת הנכים הקשים בקהילה, ושהיא לא תיעלם.

<יוליה בן משה: אם מחליטים שמעבירים את כל קצבאות הרווחה לביטוח הלאומי, אותה קצבה, שפתאום נעלמת, מותנית תקציבים, גם היא תועבר לביטוח לאומי, ואותם אנשים שזכאים לנכים קשים, לא- --

אלי אלאלוף: תודה על ההבהרה.

אלי אלאלוף: אסכם את ההערות המאוד חשובות שנאמרו פה.

אלי אלאלוף: נבקש מהאוצר דרך הייעוץ המשפטי שלנו – נעה תעשה את המעקב, תקבל את התגובה מהאוצר לגבי שתי ההערות.

אלי אלאלוף: לא באנו לצמצם שום דבר אלא להוסף למערכת.

אלי אלאלוף: אני רוצה להודות קודם כל לכם.

אלי אלאלוף: בלי הלחץ שלכם ה-100 מיליון לא היו קיימים.

אלי אלאלוף: אני רוצה להודות לכם על העבודה, על הלחץ.

אלי אלאלוף: אני רוצה להודות לכל העובדים המסורים שעשו את העבודה הזאת.

אלי אלאלוף: אנחנו לא צריכים לאשר את ההסכם.

אלי אלאלוף: אנחנו רק קיבלנו דיווח על ההסכם.

נעה בן-שבת: כדאי אדוני גם לקרוא את ההסכם.

נעה בן-שבת: יש בו גם כמה תיקונים.

אלי אלאלוף: נקרא את ההסכם.

אלי אלאלוף: אני רוצה להודות בהזדמנות זו גם לראש הממשלה, גם לשר הרווחה החדש.

אלי אלאלוף: ראש הממשלה קיבל החלטה.

אלי אלאלוף: אני מודה ליושב-ראש הוועדה היוצא, חיים כץ, שר הרווחה היום, ולשר כחלון, שנתן לי הוראה להביא את זה לדיון מיידי עם התכנסות הוועדה.

אלי אלאלוף: ולכל הצוות – אני מגלה את ההיקף האדיר של העבודה שנעשתה כדי להביא את שלושת המסמכים האלה לאישור.

נעה בן-שבת: אני מציעה שנקרא את ההסכם, במיוחד כי היו בו שינויים.

נעה בן-שבת: אנחנו בעצם שאלנו, מדוע נבחרה פה הדרך של ההסכם.

נעה בן-שבת: גם, ההסכם, כפי שתראו, הוא עד 31 במארס 2020.

נעה בן-שבת: מאותו מועד ניתן יהיה לחדשו, אם לא נמסרה הודעה.

אלי אלאלוף: ההמלצה שלי לגבי ההערה הזאת – אנחנו נעשה הכול כדי להפוך את זה לתקנה.

אלי אלאלוף: אמרנו את זה לשר.

נעה בן-שבת: אני רוצה לבקש, אפילו אם תבהירו לפרוטוקול, מדוע נבחרה הדרך של ההסכם, ומדוע הזמניות לגבי הנושא הזה, בניגוד לשאר הסכומים שהתייחסו אליהם ב-100 מיליון.

אלי אלאלוף: ברגע שזה יהיה תקנה, זה יהיה באופן שוטף.

<שלומי מור: כרגע אנחנו מביאים את זה בצורת הסכם ולא בצורת תקנות.

<שלומי מור: זו גם התשובה לשאלה, למה זה מוגבל בזמן, כי הסכמים, לפי חוק הביטוח הלאומי, אמורים להיות מוגבלים בזמן.

<שלומי מור: עם זאת, נבנה פה מנגנון- - -

אלי אלאלוף: אישרנו את זה עכשיו, אבל למה זה לא יכול להפוך לתקנה?

<שלומי מור: זו היתה הדרך הכי פשוטה ומהירה כדי לקבל את התקציב- - -

אלי אלאלוף: יש לנו עכשיו חמש שנים כדי לנסח תקנה?

<שלומי מור: כן.

אלי אלאלוף: אני מציע שתוך שנה תביאו לנו תקנות.

אלי אלאלוף: רשמנו בפרוטוקול?

אלי אלאלוף: ונעשה מעקב.

נעה בן-שבת: אדוני, רק עוד שאלה.

נעה בן-שבת: אני מבינה שלמרות הזמניות, של שלוש שנים, אפשרות ההארכה האוטומטית- - -

אלי אלאלוף: הזמן שלי מוגבל.

אלי אלאלוף: זה גם מבחינה בירוקרטית הכבדה, וזה גם מחייב שני טיפולים, שני צוותים, שתי פניות של הציבור.

אלי אלאלוף: זה פשוט אבסורד.

אלי אלאלוף: צריך לתקן את העיוות הזה, ובהקדם.

אלי אלאלוף: אנחנו לוקחים לעצמנו שנה בלבד כדי לתקן את המצב.

נעה בן-שבת: ודבר נוסף, אדוני, שר הרווחה אמר שכאשר יותקנו התקנות, אפשר יהיה לראות את אותם 100 מיליון בניכוי מס, שמופיע פה בהסכם לגבי ההסכם של המונשמים, אפשר יהיה לראות אותם בתקציב.

נעה בן-שבת: אני רוצה לוודא שזה אמנם התחייבות האוצר, שאותם 100 מיליון – יועבר סכום זה.

נעה בן-שבת: כרגע אנחנו מדברים על תקנות שמוציאות את הסכום מתקציב המוסד לביטוח לאומי.

<רבקה לויפר: הדיון על הסכם, תקנות הוא דיון סבוך.

<רבקה לויפר: הוא קשור לאיך ממומן הביטוח הלאומי.

<רבקה לויפר: אני מציעה לא לערב שמחה בשמחה.

<רבקה לויפר: הדיון על גירעון הביטוח הלאומי הוא דיון כבד, ונכון, וצריך לעשותו, אבל אני לא חושבת שזה נכון על גב התקנות האלה.

אלי אלאלוף: אקיים דיון עם השותפים כדי להבין את הסוגייה הזאת.

נעה בן-שבת: אבל יהיו 100 מיליון שיועברו - כך הבין השר.

אלי אלאלוף: יתוקצבו.

<רבקה לויפר: מרגע שהתקנות מותקנות, התשלום ישולם ויתוקצב.

<רבקה לויפר: מקור התקציב – האם הוא מתקציב הביטוח הלאומי או מתקציב האוצר, זו סוגיה שהיא כבדה.

<אבנר עורקבי: שתהיה ישיבת מעקב, בבקשה.

אלי אלאלוף: נעשה מעקב.

אלי אלאלוף: בבקשה, להקריא את ההסכם.

<שלומי מור: אקריא, רק אני רוצה להעיר הערה קטנה: כיוון שההסכם הזה, תוקפו מ-1 באפריל, וכדי שחלילה הנכים לא ייפגעו, וכרגע הם ממשיכים לקבל 1,100 ש"ל ממשרד הרווחה, אנחנו נפחית רטרואקטיבית את מה שהם קיבלו ממשרד הרווחה - הם יקבלו רק את ההפרש.

<שלומי מור: הסכם בדבר תשלום תוספת לזכאים לקצבה מיוחדת‏ ולגמלת ילד נכה הזקוקים למכונת הנשמה באופן רצוף.

<שלומי מור: נערך ונחתם בירושלים ביום, בין ממשלת ישראל בשם מדינת ישראל (להלן-הממשלה), המיוצגת על ידי; סגן החשב הכללי, מטעם משרד האוצר; מצד אחד, לבין - המוסד לביטוח לאומי, המיוצג על ידי פרופסור שלמה מור יוסף, המנהל הכללי של המוסד וגברת אילנה שרייבמן, המשנה למנהל הכללי של המוסד; מצד שני.

<שלומי מור: הואיל והממשלה והמוסד מכירים בצורכיהם הייחודיים של האוכלוסיות המיוחדות במדינת ישראל והם מבקשים לסייע לאוכלוסיות אלה; והואיל והממשלה והמוסד מכירים בצורכיהם הנוספים, ובסיכון הייחודי לנכים מונשמים כמשמעותם בהסכם זה, והואיל וברצון הממשלה לסייע לזכאים לקצבה לשירותים מיוחדים כמשמעה בסעיף 206 לחוק הביטוח הלאומי (נוסח משולב) התשנ"ה – 1995 (להלן – החוק) ולגמלה בשל ילד נכה כמשמעותה בסעיף 222 לחוק, הנזקקים למכונת הנשמה באופן רצוף וקבוע, והכל בתנאים המפורטים בהסכם זה; והואיל והמוסד מוכן לבצע את תשלום התוספת לפי הסכם זה, לאחר שנתמלאו התנאים האמורים בסעיף 9 לחוק.

<שלומי מור: לפיכך הוסכם והותנה בין הצדדים כדלקמן: 1.

<שלומי מור: המבוא להסכם זה מהווה חלק בלתי נפרד ממנו.

<שלומי מור: 2.

<שלומי מור: בהסכם זה - "גמלת שירותים מיוחדים לעולה" - כמשמעה בהסכם בדבר גמלאות לעולים; "הסכם בדבר גמלאות לעולים" - ההסכם בדבר מתן גמלאות מיוחדות לעולים התלויים בעזרת הזולת; "ילד נכה" – כמשמעותו בתקנה 1 לתקנות ילד נכה; "נכה מונשם" – נכה או ילד נכה, הזקוק למכונת הנשמה באופן רצוף בכל שעות היום והלילה, לצורך החלפת הפעולה הטבעית של הנשימה; "נכה" – מי שמקבל קצבה מיוחדת או "גמלת שירותים מיוחדים לעולה"; "קצבה מיוחדת" - כמשמעותה בתקנה 1 לתקנות; "קצבת יחיד מלאה" – כמשמעותה בסעיף 200ב לחוק; "תקנות" – תקנות הביטוח הלאומי (ביטוח נכות) (מתן שירותים מיוחדים), התשל"ט – 1978; "תקנות ילד נכה" – תקנות הביטוח הלאומי, ילד נכה, התש"ע-2010.

<שלומי מור: 3א.

<שלומי מור: נכה הזכאי לקצבה מיוחדת לפי הוראות תקנה 3(ג) לתקנות או לגמלת שירותים מיוחדים לעולה בשיעור הנקוב בתקנה 3(ג) האמורה, ופקיד תביעות או ועדה עררים לשירותים מיוחדים לפי העניין, קבעו כי הוא "נכה מונשם", יהיה זכאי לתוספת בשיעור 83% מקצבת יחיד מלאה, לגמלה מיוחדת.

<שלומי מור: 3ב.

<שלומי מור: הורה מבוטח הזכאי לגמלה מיוחדת לפי הוראות תקנה 2(4) – זו ההרחבה שדיברנו עליה, כך שגם ילדים מתחת לגיל 3, שזכאים ל-100% ולא רק 175, יהיו זכאים.

<שלומי מור: אני חוזר: 3ב: הורה מבוטח הזכאי לגמלה מיוחדת לפי הוראות תקנה 2(4) לתקנות ילד נכה, ופקיד תביעות או ועדת עררים לילד נכה, לפי העניין, קבעו כי ילדו הנכה הוא נכה מונשם, יהיה זכאי לתוספת בשיעור 83% מקצבת יחיד מלאה.

<שלומי מור: 4.

<שלומי מור: (א) תשלומים לפי הסכם זה ישולמו על חשבון אוצר המדינה באמצעות המוסד.

<שלומי מור: (ב) בכל חודש, החל בחודש שלאחר חודש תחילתו של ההסכם, יגיש המוסד לממשלה, באמצעות משרד האוצר, חשבון מפורט של סכום ההוצאה שלפי הסכם זה, שהוציא המוסד בפועל בחודש שקדם לו.

<שלומי מור: (ג) תוך 30 ימים מיום שיגיש המוסד חשבון מפורט כאמור, תשלם הממשלה למוסד, באמצעות משרד האוצר, את סכום התשלום בפועל בהתאם לחשבון המוסד; לא שולם למוסד התשלום בתוך 30 ימים כאמור ייווספו לתשלום הפרשי הצמדה וריבית צמודה למדד בשיעור של 4% לשנה מהמועד המיועד לתשלום עד יום התשלום בפועל.

<שלומי מור: (ד) הממשלה, באמצעות משרד האוצר, תחזיר למוסד כל הוצאה לפי הסכם זה לרבות החלק היחסי מההוצאות המנהליות של המוסד הנובע מביצוע הסכם זה כפי שהיו בפועל (להלן - ההוצאות המנהליות), וזאת על פי חשבון מפורט שיגיש המוסד לממשלה של ההוצאות בפועל.

<שלומי מור: 5.

<שלומי מור: (א) הסכם זה יעמוד בתוקפו מיום י"ב בניסן התשע"ה (1 באפריל 2015) (להלן – יום התחילה) עד יום ו' בניסן התש"פ (31 במרץ 2020), והוא יחול על נכה שמתקיימים לגביו התנאים האמורים בסעיף 3א, וכן על הורה מבוטח שלעניין ילדו הנכה מתקיימים התנאים האמורים בסעיף 3ב בתקופת תוקפו של ההסכם.

<שלומי מור: (ב) לא הודיע צד אחד להסכם למשנהו, חודש ימים לפחות לפני תום תוקפו של ההסכם, כי תוקפו של ההסכם לא יתחדש, יימשך תוקפו של ההסכם לתקופה נוספת של שנה אחת בכל פעם.

<שלומי מור: (ג) תשלומים ראשונים לפי הסכם זה ישולמו באחד בחודש שלאחר פרסומו, בעד התקופה שמיום התחילה עד מועד התשלום.

<שלומי מור: להלן – תקופת המעבר.

<שלומי מור: (ד) המוסד יפחית מהתשלום לנכה מונשם סכומים ששילם לו או בעדו, משרד הרווחה והשירותים החברתיים, בעד תקופת המעבר.

<שלומי מור: (ה), לבקשת משרד האוצר – משרד האוצר או מי מטעמו, יהיה רשאי לבצע בכל עת ביקורת על ביצוע והוראות הסכם זה.

אלי אלאלוף: ולדווח לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

אלי אלאלוף: הדיווח הוא חובה.

אלי אלאלוף: אם האוצר עושה ביקורת, הוא מדווח.

אלי אלאלוף: לאור ההערות שהיו על-ידי החברים, אני מבקש שבסוף נובמבר נקבל דיווח על ביצוע התקנות והחוזה הזה.

נעה בן-שבת: הוועדה קיימה התייעצות.

נעה בן-שבת: צריך להצביע על קיום התייעצות.

נעה בן-שבת: הצבעה בעד – פה אחד אושר.

נעה בן-שבת: <

אלי אלאלוף: תודה רבה, הישיבה נעולה.