הוועדה לענייני ביקורת המדינה, כנסת 20, פרוטוקול מספר 3, 2015-06-08 12:30

קארין אלהרר: צהריים טובים לכולם.

קארין אלהרר: אני יודעת שיש עוד מוזמנים שהם בדרך.

קארין אלהרר: המתנו קצת, אבל בכל זאת נתחיל כדי שנוכל באמת לפרוס את כל היריעה.

קארין אלהרר: היום יום שני, השעה 12:30 עברה, ואנחנו מתחילים את הישיבה הראשונה למעשה של הוועדה לענייני ביקורת המדינה בכנסת העשרים.

קארין אלהרר: אני מודה שהחלטתי לקבוע את הדיון הזה בצורה שהיתה די דחופה.

קארין אלהרר: זה לא סוד.

קארין אלהרר: דוח מבקר המדינה משנת 2013 נכתב ופרס יריעה מאוד רחבה של מהם הכשלים ומה צריך לתקן.

קארין אלהרר: הוועדה כבר קיימה כאן שלושה דיונים ואנחנו רואים עדיין פערים מאוד משמעותיים בין המצב המצוי לבין הרצוי.

קארין אלהרר: המסקנות טרם יושמו בצורה טובה, ואני בוודאי ארצה לשמוע מנציגי משרדי הממשלה איפה הדברים עומדים מבחינתם.

קארין אלהרר: אני כבר אומר בראשית הדברים ששר העלייה והקליטה נמצא כרגע בקבינט הדיור ואמר שלא יוכל להגיע.

קארין אלהרר: אנחנו נקיים דיון נוסף שיהיה הדיון החמישי כבר שייוחד רק למשרד העלייה והקליטה' אבל מפאת דחיפות הדברים לא רציתי להמתין עוד.

קארין אלהרר: אשמח שנפתח את הדיון הזה בהצגה של כותב הדוח מר בנימין גולדמן, וגם ניתן למר צחי סעד ממשרד מבקר המדינה.

קארין אלהרר: בפתח הדברים אני כן אומר שמבקר המדינה רצה מאוד להיות בדיון כאן.

קארין אלהרר: קראתי גם את הפרוטוקולים הקודמים שהיו ואני יודעת שהנושא הזה יקר לליבו והוא באמת רוחש כבוד גדול לקהילה.

קארין אלהרר: זה באמת נושא שהוא מוביל אותו.

קארין אלהרר: כמובן שנזמין אותו והוא יהיה אורח כבוד בדיון המעקב הבא בנושא.

קארין אלהרר: צחי, בבקשה.

<צחי סעד: אומר כמה מילים בשם המבקר שנבצר ממנו להגיע מפאת העיתוי הקצר של קביעת מועד הדיון.

<צחי סעד: קודם כל, בשם המבקר אנחנו מברכים את הוועדה, את חברי הוועדה ואת יושבת-ראש הוועדה.

<צחי סעד: זה הדיון הראשון בדוחות המבקר.

<צחי סעד: אנחנו מאחלים לכם הצלחה רבה בתפקידכם.

<צחי סעד: לגבי הנושא עצמו - כמו שאמרת, מבקר המדינה מאז שהוא נכנס לתפקידו מציב את הנושאים החברתיים בראש סדר העדיפויות של המשרד והוא נותן לזה דגש רב.

<צחי סעד: זה בא לידי ביטוי בדוחות הביקורת שנכתבו בשנים האחרונות, בפרט, במיוחד, הטיפול באוכלוסיות חלשות או מוחלשות שזקוקות לטיפול מיוחד.

<צחי סעד: מתוכן יש לו פינה חמה בלב לאוכלוסייה של יוצאי אתיופיה.

<צחי סעד: הדבר בא לידי ביטוי גם במבוא לדוח הזה וגם בדברים אחרים שאמר המבקר בהזדמנויות שונות, כולל פה בוועדה.

<צחי סעד: כאמור, נבצר ממנו להגיע לדיון הזה, אבל נשמח.

<צחי סעד: הנושא הזה מצריך מעקבים לאורך זמן, לא משהו חד-פעמי, ונשמח ובדיונים הבאים ישתתף המבקר בכבודו ובעצמו.

<צחי סעד: זה כבר לא הדיון הראשון בדוח הזה, כבר היו מספר דיונים.

<צחי סעד: לא נסקור את הממצאים לעוקמם ונבקש מבני גולדמן ממשרדנו לומר כמה מילים קצרות לגבי הדוח.

<בנימין גולדמן: אולי הדבר החשוב בדוח הזה זה שזה מציג בעיה שהיא בעיה שהיא חוצה לא רק את הטיפול בקהילת יוצאי אתיופיה, אלא במידה רבה את הטיפול הממשלתי המשולב בבעיות מורכבות.

<בנימין גולדמן: הדוח הזה מלמד אותנו שלמרות המאמצים והכספים הניכרים שמדינת ישראל השקיעה והרצון הטוב, הבאמת הטוב, של כל חלקי הבירוקרטיה הישראלית לטפל ולסייע, תוכנית החומש לטיפול ביוצאי אתיופיה נכשלה.

<בנימין גולדמן: הכספים התפזרו, לא היה מיקוד ולא היה את אותה מילת קסם שחוזרת הרבה מאוד בדוחות מבקר המדינה - התכלול, אותו ניהול אפקטיבי שנדרש.

<בנימין גולדמן: אולי מילות הסיכום של הדוח הן המשמעותיות להרבה דברים שהממשלה כשהיא צריכה לעשות פעולה משולבת.

<בנימין גולדמן: הדוח מציין במפורש, ומבקר המדינה מציין את זה, שניהול אפקטיבי של המשאבים הרבים שהדוח הזה מעלה אינו תרופת פלא לסגירת פערים ולשילוב יוצאי אתיופיה בחברה הישראלית.

<בנימין גולדמן: אולם, אין ספק כי הוא תנאי יסודי לטיפול שיטתי, יעיל ומועיל בסגירת פערים אלה, וראוי על כן כי ממשלת ישראל תפעל לממש באופן אקטיבי יותר את תקציבי המדינה בסיוע יהדות התפוצות ותפעל לספק מענה המותאם לצורכיהם של יוצאי אתיופיה.

<בנימין גולדמן: כך יוכל שילובם של יוצאי אתיופיה בחברה הישראלית באופן המיטבי ביותר.

קארין אלהרר: תודה רבה, מר גולדמן.

קארין אלהרר: דב חנין, היתה לך הערה.

דב חנין: כן.

דב חנין: תודה, גברתי היושבת-ראש.

דב חנין: קודם כל, ברכות לך.

דב חנין: ברכה כפולה אפשרה לומר: קודם כל, ברכה על זה שקיבלת על עצמך להוביל את הוועדה החשובה הזו.

דב חנין: אני מאחל לך הצלחה.

דב חנין: גם ברכה והערכה על כך שהחלטת כדיון ראשון בשבוע העבודה הרגיל הראשון של הוועדה לפתוח דווקא בנושא הזה.

דב חנין: מגיעה גם הערכה לאנשי משרד מבקר המדינה על הדין-וחשבון שכדרככם הוא מקיף וכולל.

דב חנין: אבל התמונה המצטיירת מהדוח, כמו שנאמר כאן, היא תמונה של כישלון גדול שאי-אפשר להשלים איתו.

דב חנין: הכישלון הגדול שאי-אפשר להשלים איתו נובע לא רק מהעובדה שרשויות לא תיאמו אולי את הדברים אחת עם השנייה, אלא משהו מאוד מאוד לקוי בגרעין ובקונספציה המדריכה את כל התוכנית הזאת.

דב חנין: במהלך השבועות האחרונים היתה לי ההזדמנות להיפגש עם פעילים רבים מקרב יוצאי אתיופיה.

דב חנין: שמעתי מהם לא מעט דוגמאות איך מנגנונים שהומצאו כדרך לקדם פתרון של הבעיה הפכו בעצם לבעיה עצמה.

דב חנין: זאת אומרת, איך למשל מנגנוני תקצוב, וחבר הכנסת טרכטנברג מכיר את הנושאים האלה גם היכרות מקצועית, שבאו לעודד בית-ספר לשלב בתוכו ולהכניס יוצאי אתיופיה יצרו מנגנון שמחמיר בעיות ומקשה עליהן.

דב חנין: לכן, ההתמודדות שאנחנו צריכים, גברתי יושבת-הראש, חייבת להיות בדרגה אחת יותר גבוהה מאשר רק בפעולה מקצועית טכנית של מערכות הממשלה למיניהן.

דב חנין: נדרשת פה תפיסה אחרת כוללת, מקיפה יותר ושונה של איך מתייחסים לכלל הסוגיות של אפליית יוצאי אתיופיה בישראל, ואני אומר את הדברים גם לאחר שעברתי על חומרי העבודה של הכנסת בעבר.

דב חנין: אני מגיע למסקנה שבנושא הזה אין מנוס אלא להקים ועדת חקירה פרלמנטרית שתמשיך את העבודה שכבר התחילה, אגב, בכנסת.

דב חנין: היתה פה ועדת חקירה פרלמנטרית שבראשה עמד בזמנו חבר הכנסת מולה ושניסתה לקחת את הנושא הזה במבט רחב על כל ההיבטים וכל ההקשרים שלו.

דב חנין: התחילה עבודה בהחלט ברוכה, אבל את העבודה הזאת צריך להמשיך ולקדם ביתר שאת ובקצב מאוד מאוד מהיר.

דב חנין: אנחנו נמצאים פה כרגע, אם אני לא טועה, ארבעה חברי כנסת מסיעות אופוזיציה שונות.

דב חנין: נדמה לי שאתם במחנה הציוני הייתם אולי הראשונים שהעליתם את זה על שולחן הכנסת ואני מברך על היוזמה הזו.

דב חנין: אני חושב שהאופוזיציה כולה בוודאי תתאחד מאחורי היוזמה הזו.

דב חנין: אנחנו צריכים לעשות מאמץ כדי שגם גורמים מתוך הקואליציה יתנו לנו יד.

דב חנין: המהלך הזה - המטרה שלו היא לאו דווקא לנגח מישהו.

דב חנין: המטרה של המהלך הזה היא לבצע שינוי עומקי ורוחבי בהתנהלות שמדינת ישראל לא יודעת לעשות אותה בצורה ראויה.

דב חנין: תודה רבה.

קארין אלהרר: תודה, חבר הכנסת חנין.

קארין אלהרר: המטרה של הדיון הזה היא, קודם כל, להבין איפה אנחנו נמצאים היום.

קארין אלהרר: אחרי זה כמובן נקבל את ההחלטות הרלוונטיות, ואם נצטרך ועדת חקירה פרלמנטרית, או לפחות להצביע על זה, אנחנו נעשה את זה.

קארין אלהרר: אנחנו עדיין לא שם.

קארין אלהרר: אבל תודה לך על הדברים.

קארין אלהרר: פרופ' טרכטנברג, האם תרצה להוסיף?

מנואל טרכטנברג: כן, בקצרה.

מנואל טרכטנברג: אני רוצה שוב לברך גם על העבודה שנעשתה לגבי ביקורת המדינה.

מנואל טרכטנברג: השנה נפל דבר בהקשר הזה שבמקרה המחאה הגדולה של בני העדה האתיופית קרתה בו זמנית עם כינונה של הכנסת ושל הממשלה, במקרה לחלוטין.

מנואל טרכטנברג: על כן, לפחות אנחנו בסיעה שלנו נדרשנו לנושא על ההתחלה.

מנואל טרכטנברג: גם שמענו כאן בכנסת עדויות של בני העדה האתיופית שפשוט תיאור מצב נמשך, קשה, מערכתי, שיטתי ולא כשל נקודתי כאן ושם.

מנואל טרכטנברג: אני כיום עומד בראש צוות של הסיעה כדי לנסות לקדם סוגיות כאלה ואחרות, אבל אני תומך לחלוטין במה שאומר חבר הכנסת חנין שצריך לתת את הדעת על הקמת ועדת חקירה פרלמנטרית מכיוון שלא מדובר על כשלים נקודתיים אלא מערכתיים.

מנואל טרכטנברג: אם יש חוט מקשר בכל הדברים שאני לפחות נגעתי בהם זה המשפט שהדרך לגיהינום סלולה בכוונות טובות.

מנואל טרכטנברג: הרי אף אחד לא בא וטוען שמישהו התכוון לא לטובה במערכת החינוך או במערכת הרווחה או הקליטה וכו' וכו', אלא המתכונות שנקבעו הן כיום הפכו אולי למכשול הכי גדול.

מנואל טרכטנברג: אציין במשפט אחד שהתיוג של בני העדה האתיופית, גם אלה שנולדו במדינת ישראל, שלא יכולים להשיל מעליהם את התיוג הזה של עולים בני העדה האתיופית וקליטה - - -

דב חנין: קליטה.

דב חנין: עד מתי אנשים צריכים להיקלט?

דב חנין: בני הארבעים נולדו בארץ.

דב חנין: למה הם צריכים להיקלט במשהו?

מנואל טרכטנברג: כמי שעלה בגפו למדינת ישראל לפני 45 שנה אני אומר לכם שהדבר הזה הוא פשוט מסמר שיער.

מנואל טרכטנברג: לא ייתכן דבר כזה, זה שורש כל רע.

מנואל טרכטנברג: רק ועדה כוועדת חקירה פרלמנטרית יכולה להביא את כובד משקלה כדי לתקן את המעוות.

מנואל טרכטנברג: אני מאוד מקווה שזה מה שיקרה.

קארין אלהרר: תודה.

קארין אלהרר: חבר הכנסת מרגי.

יעקב מרגי: גברתי, תרשי לי, קודם כל, לברך אותך על התפקיד.

יעקב מרגי: התפקיד ראוי לך ואני חושב שזה יתרום לוועדה.

יעקב מרגי: לגבי בני העדה האתיופית, יוצאי העדה, אזרחי מדינת ישראל שעלו מאתיופיה ונולדו כאן, ישראלים – כבר צריך להיגמל מכל המינוחים האלה.

יעקב מרגי: ישנה החלטת ממשלה: שילוב בני העדה באחוז מסוים במגזר הציבורי.

יעקב מרגי: כמה נאבקנו שמישהו יישם את זה.

יעקב מרגי: זה לא מיושם כמעט כמעט ברוב משרדי הממשלה, לא מיושם.

קארין אלהרר: אנחנו מיד נשמע כיצד זה מיושם.

יעקב מרגי: זה לא מיושם.

יעקב מרגי: הדיון הוא חשוב.

יעקב מרגי: היתה מחאה ולא משנה איך היא היתה.

יעקב מרגי: זה עלה לשולחן ואסור שזה ירד מהשולחן.

יעקב מרגי: המדינה לא הפיקה לקחים ולא למדה משום קליטת עלייה.

יעקב מרגי: אנחנו אלופים בלהביא עולים לארץ, אנחנו לא מפיקים לקחים מעלייה לעלייה.

יעקב מרגי: חוזרים על אותן טעויות פטאליות, סליחה על הביטוי, ואפילו מהעלייה של 62' שבה אני עליתי.

יעקב מרגי: האם אתם חושבים שזה לא עלה הון עתק למדינה?

יעקב מרגי: זה עלה הון עתק למדינה, אבל תופעת "הסמוך".

יעקב מרגי: כל הכבוד שהנושא הזה נבחר לבוא מיד בפתח הקדנציה הזו ובתחילת עבודת הוועדות.

יעקב מרגי: אנחנו נהיה, בעזרת השם, לסיוע ולעזר.

קארין אלהרר: תודה, חבר הכנסת מרגי.

קארין אלהרר: אשמח לשמוע אנשי הקהילה, אם יש נציג שרוצה לדבר כרגע.

קארין אלהרר: אם לא, אפנה למשרדים הממשלתיים.

<יאסו נגסה: יאסו נגסה, אני בהנהגה של בני העדה האתיופית.

<יאסו נגסה: הוועדות וכל זה רק מעכבים את הפתרון לבני העדה שלנו.

<יאסו נגסה: אנחנו דורשים מממשלת ישראל להקציב תקציב לבני העדה האתיופית שנמצאים בקרוואנים, במרכזי קליטה כך שהם יוכלו לקנות בית חדש.

<יאסו נגסה: אנחנו גם מבקשים שתלמידים שנמצאים בפנימיות יעברו ללמוד ליד בני המשפחות שלהם ובסביבה תומכת ולסייע לבני המשפחות שלהם.

קארין אלהרר: בצדק רב.

קארין אלהרר: אני רוצה לעבור משרד, משרד.

קארין אלהרר: אשמח לקבל תשובות לשאלות מאוד ברורות.

קארין אלהרר: נתחיל במשרד החינוך.

קארין אלהרר: האם יש כאן נציג או נציגה?

קארין אלהרר: אין נציג של משרד החינוך?

קארין אלהרר: מעולה, מתחילים טוב.

קארין אלהרר: משרד הביטחון - האם יש נציג?

<דליה ינקו: אני דליה ינקו, סגנית ראש האגף הביטחוני-חברתי וראש היחידה להכנה לצה"ל במשרד הביטחון.

<דליה ינקו: קודם כל, לגבי דוח מבקר המדינה שאנחנו מדברים עליו - צריך לזכור שמשרד הביטחון לא היה חלק מתוכנית החומש.

<דליה ינקו: אנחנו עוסקים בסוגיה באמת בטיפול או בניסיון לפחות לטיפול מטבי ביוצאי אתיופיה, בעיקר בכל שלבי ההכנה לגיוס.

<דליה ינקו: נמצאת כאן נציגת צה"ל בכירה מאוד, רח"ט תומכ"א, לצדנו סביב השולחן והיא תוכל להתייחס לכל סוגיית טיפול ביוצאי אתיופיה בתוך השירות הצבאי.

<דליה ינקו: נמצא כאן נציג אגף לחיילים משוחררים בתוך משרד הביטחון שעוסק בכל סוגיית ההכנה לשחרור מצה"ל והחיבור לחיים האזרחיים.

<דליה ינקו: אני אומר שבמהלך השנה האחרונה כחלק מתוכנית מקיפה שהוביל משרד הקליטה, ובימים אלה עבר להובלה של משרד ראש הממשלה, תוך תוכנית שנקראת "דרך חדשה", גם משרד הביטחון היה חלק מתוכה, הקמנו שולחן עגול בתוך מערכת הביטחון כולה.

<דליה ינקו: עמלנו עליה שנה שלמה בבחינת התוכניות שקיימות בכל הטיפול בסוגיית יוצאי אתיופיה.

קארין אלהרר: התוכניות מפורדות ליוצאי אתיופיה?

<דליה ינקו: לא, בהחלט לא.

<דליה ינקו: אני חושבת שבדוח מבקר המדינה האחרון כשהיו אצלנו נציגים של הוועדה לביקורת המדינה, אחד הדברים שאותנו שאלו שוב ושוב זה: איפה התוכניות המבדלות?

<דליה ינקו: אנחנו באידיאולוגיה לא מקיימים תוכניות מבדלות.

<דליה ינקו: אלא מה?

<דליה ינקו: אנחנו מקיימים היום תוכנית.

<דליה ינקו: אנחנו חלק מהפעלה של תוכנית, אנחנו מובילים הפעלה של תוכנית מאוד גדולה שנקראת "זינוק בעלייה" שבה אנחנו פרוסים כרגע בעשר רשויות מקומיות עם רכזים מקומיים שעושים טיפול פרטני לבני הנוער על-פי בחירתם ורצונם ומה שמותאם להם.

קארין אלהרר: מה זה "מותאם להם"?

קארין אלהרר: אני לא מצליחה להבין.

קארין אלהרר: יש פה אנשים שנולדו במדינת ישראל.

קארין אלהרר: הם ישראלים כמוני וכמו אחרים כאן.

קארין אלהרר: מה זה תוכנית שמותאמת להם?

<דליה ינקו: אז אני אומר.

<דליה ינקו: אני אומר שבתוכניות ההכנה לצה"ל, למשל, בכל התוכניות הכלליות אין תוכניות מבדלות, יש תוכניות משלבות.

<דליה ינקו: זאת אומרת, כשאתה בא לבית-ספר ויש שם יוצאי אתיופיה או כשאתה בא לפנימייה אז אין ספק שהם מקבלים כמו כולם, אין כאן משהו שהוא אחר.

יעקב מרגי: את עדיין יכולה לראות בטירונות כיתה אותנטית של יוצאי אתיופיה, ולמה?

יעקב מרגי: אני מכיר את זה.

יעקב מרגי: ראיתי ואני מכיר.

<דליה ינקו: אני לא מכירה.

<דליה ינקו: חברים, בואו נעשה חלוקה.

<דליה ינקו: נמצאת פה גם נמצאת נציגת צה"ל ונתייחס לסוגיה הצה"לית.

<דליה ינקו: אני רוצה לענות לך לגבי השאלה שלך.

<דליה ינקו: למשל, אנחנו מקיימים פעילות להורים יוצאי אתיופיה, כמו גם להורים עולים מצרפת שלא מכירים את המנטליות הצה"לית ועושים להם ימים של ביקור בבסיס צבאי.

<דליה ינקו: בסוף העברת מידע כדי לחשוף עולם כזה או אחר עם מה שהוא מביא איתו, הוא קושר במידה רבה למי שכנראה מוגדר כעולה, כי מי שנולד בארץ ועשה שירות צבאי הוא כנראה לא צריך את זה.

קארין אלהרר: בסדר גמור.

קארין אלהרר: זה נעשה בשיתוף עם אנשים יוצאי אתיופיה ותיקים?

<דליה ינקו: לגמרי.

<דליה ינקו: חברת הכנסת אלהרר, כל הרכזים הרשותיים שאני מדברת עליהם, כולם ישראלים יוצאי אתיופיה.

<דליה ינקו: כולם שירתו בצה"ל בתפקידים משמעותיים והיום לוקחים על עצמם להיות אוזן קשבת לפרט, למלש"ב שגר בעיר שהם גרים בה, ורוצה סיוע בטיפים, במה עושים, באיך אני מתכונן לשירות, והיא מדברת על ההיבטים האלה - תוכנית שהיא תוכנית פרטנית, לא מחייבת ולא מבדלת, על זה אנחנו מדברים.

קארין אלהרר: יש לי שאלה נוספת אלייך לגבי כמות הכלואים וכמות העריקים.

קארין אלהרר: זה משהו די חסר פרופורציה ביחס לכמות שלהם באוכלוסייה.

קארין אלהרר: איך אתם מטפלים בסוגיה הזאת?

<דליה ינקו: נמצאת פה רח"ט תומכ"א ואני מציעה שאת ההיבט הצה"לי נעביר אליה.

<דליה ינקו: תת-אלוף קירשנר כאן לימיננו ועל השאלות הצה"ליות ראוי שהיא תענה.

קארין אלהרר: בבקשה, גברתי.

<מירב קירשנר: ראשית, אני שמחה כמובן להיות פה.

<מירב קירשנר: צה"ל כצבא העם רואה בגיוס כלל הנוער את מקור העוצמה.

<מירב קירשנר: אנחנו רוצים לגייס את כלל האוכלוסיות ועושים כל מה שניתן על מנת להעצים שלבים נדרשים בכניסה לשירות, כאלה שיאפשרו לכלל האוכלוסייה לשרת, גם אם באמצעות מסלולים ייחודיים, סיוע בת"ש, אני מדברת על כלל האוכלוסיות ולאו דווקא על בני העדה האתיופית, תוך התאמת המענה גם בכניסה לשירות וגם במהלכו.

<מירב קירשנר: חשוב לומר כי בני העדה האתיופית תורמים לצה"ל וההשתתפות שלהם בצה"ל היא השתתפות בשיעורים באמת שמהווים תעודת כבוד לעדה.

<מירב קירשנר: חשוב לציין את הנתונים הללו כיוון שיש תוכניות שמתקיימות מזה למעלה משני עשורים והתוצאות שלהן כבר ניכרות בשטח.

<מירב קירשנר: כשמדובר בגברים, למשל, אם נתייחס לשיעורי הגיוס - 88% מקרב הפוטנציאל של בני העדה האתיופית מתגייסים לצה"ל בגברים, וזה גבוה משיעור ההשתתפות של האוכלוסייה האחרת מקרב חייבי השירות שעומד על סדר גודל של 75%, וזה ראוי להזכיר.

<מירב קירשנר: בקרב הנשים אנחנו רואים 58% שמשתתפות בשירות, וזה נתון שהוא דומה ליתר האוכלוסייה.

<מירב קירשנר: זאת ועוד, יש גידול משמעותי במיצוי של חיילים בני העדה האתיופית למסלולים ייחודיים.

<מירב קירשנר: אנחנו רואים אותם בכל היחידות הלוחמות בתפקידים הייחודים ביותר, וגם במקצועות טכנולוגיים באמצעות תוכניות שאינן מיועדות רק לבני העדה שבאמצעותן אפשר היה לגשר על פערים בכניסה לשירות ולהכשיר טוב יותר את החיילים.

<מירב קירשנר: אין תוכנית או מקום שבן העדה האתיופית לא יכול להגיע אליה בצה"ל.

קארין אלהרר: באחוזים בכמה עלינו בשנה-שנתיים, האחרונות?

<מירב קירשנר: מיד אציין אחוזים ביחס לכל הנתונים.

<מירב קירשנר: כשמדובר בטכנולוגיה, למשל, אנחנו גדלנו ב-10% במיצוי, וזה הכפלה - כך נכון להסתכל על זה - גם בגברים וגם בנשים.

<מירב קירשנר: כשמדובר, למשל, על מיצוי לקורסי פיקוד אז בנשים ההיקף הוכפל.

<מירב קירשנר: אם היינו על 2.3% בעבר, אז היום אנחנו ב-5.5% מיצוי לקורסי קצונה, וזה שווה לאוכלוסייה כשמדובר בנשים.

<מירב קירשנר: בגברים עוד לא השלמנו את זה באופן מלא.

<מירב קירשנר: יש בהחלט עלייה, אבל עדיין לא באופן שווה.

קארין אלהרר: על איזו עלייה את מדברת?

<מירב קירשנר: במספרים במיצוי גברים ללחימה.

<מירב קירשנר: אם קודם לכן היינו ב-1,6, אז היום אנחנו ב-2,3% של גברים שממוצים ללחימה.

יעקב מרגי: לקצונה.

<מירב קירשנר: לקצונה, סליחה.

<מירב קירשנר: אם נסתכל על כל האוכלוסייה אמרתי שהנתון הוא סדר גודל של 5%.

<מירב קירשנר: זה מתייחס כמעט להכפלה, אבל כאמור בגברים עדיין לא באופן שווה.

קארין אלהרר: מה עושים כדי להגדיל?

<מירב קירשנר: עושים הרבה דברים.

<מירב קירשנר: חשוב לי לציין נתון נוסף ששאלת קודם שגם בו השתפרנו מאוד והוא שוב חלק מתוכנית שמטפלת בכלל בכליאה בצה"ל ובאופן חד יותר כשמדובר בבני העדה.

<מירב קירשנר: הנתון אך לפני שנה הה במקום שבו בני העדה האתיופית נכחו, אם אפשר לקרוא לזה כך, בכלא בשיעורים שהם פי 5 ממקומם באוכלוסייה.

<מירב קירשנר: הצטמצמנו ואנחנו עדיין חושבים שאסור שנהיה גם בנקודה הזו.

<מירב קירשנר: אנחנו עדיין פי 2 או 3 מההיקף מהאוכלוסייה שזה יותר מדי.

יעקב מרגי: כמה זה באחוזים?

<מירב קירשנר: במספרים כמה כלואים בנקודת זמן?

<מירב קירשנר: פי 2 משיעורם באוכלוסייה, וזה יותר מדי.

<מירב קירשנר: אפילו למעלה מזה.

<מירב קירשנר: אם נסתכל על פני שנה שלמה אז בחלק גם פי 3.

<מירב קירשנר: אבל זה צמצום דרמטי בפרק זמן שהוא קצר.

<מירב קירשנר: האם אנחנו מרוצים מזה?

<מירב קירשנר: לא.

<מירב קירשנר: אנחנו עושים כל מה שאפשר כדי להוריד את זה לגמרי.

קארין אלהרר: אני לא מצליחה להבין מה זה "עושים כל מה שאפשר"?

קארין אלהרר: מה התוכנית?

<מירב קירשנר: אני אומרת וגם מציגה ביצועים.

<מירב קירשנר: נקבע בצה"ל שהיעד הנשאף הוא להשוות את בני העדה האתיופית בכל הפרמטרים ליתר האוכלוסייה.

<מירב קירשנר: אנחנו עושים הרבה מאוד דברים.

<מירב קירשנר: קודם כל, חלק מהדברים הם נכונים לגבי ציבורים אחרים כי אמרתי שאנחנו עושים כל מה שאפשר כדי לגייס את כלל האוכלוסייה.

<מירב קירשנר: דוגמה לזה היא כל מה שקשור לנושא המבחנים שלנו בכניסה לשירות.

<מירב קירשנר: אנחנו, ושוב אני מדגישה, זה לכל האוכלוסייה, נמצאים במהלך גדול שהכוונה שלו היא לייצר יותר כלים בכניסה לשירות.

<מירב קירשנר: כשאני מדברת על יותר כלים - אם היום אנחנו מתבססים בעיקר על נתוני קב"א ודפ"ר בכניסה לשירות, אנחנו רואים את עצמנו מרחיבים את הנתונים שיש לנו לגבי מלש"בים לכדי פרופיל של מתגייס.

<מירב קירשנר: אין לנו את זה עדיין, זה מהלך רב-שנתי שמבוצע.

קארין אלהרר: איפה הוא עומד?

קארין אלהרר: אני לא מצליחה להבין.

קארין אלהרר: תני לי נקודת ציון מתי זה יהיה, מה המהלך.

<מירב קירשנר: זה מהלך רב-שנתי שייקחו מספר שנים עד שהוא יהיה לנו באופן מלא.

<מירב קירשנר: הוא קיים לגבי נשים כבר היום, לגבי גברים הוא חסר.

<מירב קירשנר: לכן, על מנת לגשר את זה, וכיוון שנשאלתי פה אתייחס לזה, לקחנו השנה בכניסה לשירות או בשלבי האיתור סדר גודל של 700 חיילים, חלקם בני העדה האתיופית, חלקם אחרים, שנכנסים לשירות בצה"ל והשתמשנו בשירותים של מכון על מנת להעצים בעיקר את מה שקשור ליכולות הלמידה בפרמטרים שחושפים בפנינו על מנת שאפשר יהיה גם מי שבנתונים היבשים שצה"ל יודע למדוד בכניסה לשירות, יוצא עם נתונים נמוכים מאוד, באופן שיאותת לנו על יכולות הלימוד והלמידה שלו באופן שיאפשר לנו לשבץ אותו בקורסים איכותיים בכניסה לשירות.

יעקב מרגי: עברת מיד מנתוני הכליאה לאבחון.

יעקב מרגי: אבל הנקודה היא כזו – אני רוצה לדעת לגבי הקצונה ותהליך הכשרת הקצונה.

יעקב מרגי: הרי כל קצין הופך להיות מחר גם שופט במידה מסוימת בגלל התפקיד שלו.

יעקב מרגי: התחושה היא שאין הבנה לצרכים של החייל בן העדה.

יעקב מרגי: אם הנתון הוא פי 2 משיעורם באוכלוסייה אז זה אומר שאו שהאצבע קלה על ההדק בשפיטה בצה"ל או שאין הבנה לצרכים.

יעקב מרגי: אני מנסה לאבחן את זה כך ויסלחו לי אם אני שטחי מדי.

יעקב מרגי: האם שם שמתם דגשים?

<מירב קירשנר: בוודאי.

<מירב קירשנר: אתייחס גם לזה.

<מירב קירשנר: אני רוצה לומר עוד משהו בנושא הקצונה.

<מירב קירשנר: כיוון שמדובר בתהליך, ובנושא הכליאה חשוב לציין את הירידה הדרמטית.

<מירב קירשנר: אבל בנושא הקצונה אנחנו רוצים כאמור לגדול מאוד בהיקף הקצינים שהם בני העדה.

<מירב קירשנר: אחד התהליכים שאנחנו עושים זה כל מה שקשור לחיזוק נתוני המתאם במהלך השירות.

<מירב קירשנר: כאשר חייל מתגייס לשירות הוא רוכש את הנתונים הבסיסיים שאיתם הוא בא.

<מירב קירשנר: בהמשך אנחנו יכולים לכאורה לשפר את הנתונים שלו באמצעות מודל שהוא מודל מתאם.

<מירב קירשנר: שוב, זה נכון גם לגבי היתר.

קארין אלהרר: אני מאוד מעריכה את הדברים שאת אומרת, גברתי.

קארין אלהרר: אבל אנחנו לא קיבלנו תשובה לשאלה שהיא נראה אולי לנו, הלא מבינים, די ברורה.

קארין אלהרר: בסוף יש פה אוכלוסייה שחשה עצמה במידה מאוד טובה של צדק קצת מודרת מהסיפור כשההדרה שלה יכולה לבוא בכמה צורות.

קארין אלהרר: היא יכולה לבוא בזה שלא מבינים צרכים והיא יכולה לבוא בזה שלמשל, כמו משרד הבריאות, בכלל לא מכניסים אותם למעגל, לתרומות הדם.

קארין אלהרר: יש לנו נתונים על זה שמספר כלואים גבוה יחסית לשיעורים באוכלוסייה.

קארין אלהרר: חבר הכנסת מרגי ואני לא הבנו.

יעקב מרגי: אני נשאלתי, מיד הלכת לקצונה.

<מירב קירשנר: כי זה חלק מהעניין.

קארין אלהרר: נעזוב רגע את הקצונה.

יעקב מרגי: האם הקצין ששופט את החייל או מפקד על החייל הוכשר לזהות צרכים, להתייחס לצרכים של בן העדה, והאם מישהו בדק האם האצבע לא קלה על ההדק בשפיטה?

מירב בן ארי: לפני שבוע עשינו אני ושני חברי כנסת סיור בכלא אופק.

מירב בן ארי: אני יזמתי את הסיור הזה.

מירב בן ארי: עבדתי עשר שנים בנוער בסיכון ואני מכירה היטב את יוצאי אתיופיה.

מירב בן ארי: האם יש פה מישהו מנציגות של בתי הסוהר?

מירב בן ארי: חבל, זה דווקא כן מעניין כי שם יש מאוד רלוונטיות לבני העדה האתיופית.

מירב בן ארי: כשישבנו, אני ושני חברי הכנסת לצדי, לדיון, הציגו לנו שיש 120 כלואים בכלא "אופק".

מירב בן ארי: אני מניחה שאתם יודעים שכלא "אופק" זה צעירים.

מירב בן ארי: הציגו בפנינו את הכלואים ואמרו לנו ש-120 יש כלואים.

מירב בן ארי: שאלנו כמה מתוכם הם בני העדה האתיופית ואמרו לנו ש-18%.

מירב בן ארי: זה היה נראה לי קצת תמוה.

מירב בן ארי: ראשית, כי כל הנתונים במהלך המחאה היו בערך פי 2, ושנית, כי במבחן המציאות כשאתה מסתובב בתוך מסדרונות הכלא אתה רואה שיש הרבה בני העדה האתיופית.

מירב בן ארי: כששאלתי אותה שאלת עומק שם: כמה מתוך 120 הם ערבים וכמה יהודים?

מירב בן ארי: היא אמרה לי ש-65 יהודים.

מירב בן ארי: אמרתי לה: עם כל הכבוד, את לא יכולה להכניס את בני העדה האתיופית בכללי, אלא אני רוצה שתתני לי אותם מתוך היהודים.

מירב בן ארי: כשהגענו לבדוק מתוך מספר היהודים אני יכולה להגיד לכם שמתוך 65 כלואים, 24 הם בני העדה האתיופית.

מירב בן ארי: כלומר, אנחנו מתקרבים לשליש.

מירב בן ארי: סליחה, כמעט חצי מהכלואים בכלא "אופק".

מירב בן ארי: אני חושבת שמאוד חשוב לזמן לכאן נציג של בתי-הסוהר ולהתייחס גם לבגירים, אבל גם לקטינים, ובטח בכלא "אופק" שהתופעה מתחדדת זה חשוב.

מירב בן ארי: עלתה השאלה האם האצבע היא לא מעט קלה על ההדק כאשר אנחנו מכניסים למתקני כליאה את בני העדה האתיופית, הן צעירים והן מבוגרים.

מירב בן ארי: לכן, אני חושבת שצריך להיות איזה follow up לוועדה הזאת וכן להתייחס לנושא של שיעורי הכליאה של בני העדה גם בכלא "אופק", אבל גם בכלל באופן כללי בבתי-הסוהר של האוכלוסייה הבוגרת.

<מירב קירשנר: אני רוצה להשלים התייחסות לגבי הכליאה.

<מירב קירשנר: קודם כל, אנחנו משקיעים בהכשרת מפקדים בהיבטים של סובלנות, טיפול, היכרות עם מאפיינים תרבותיים.

<מירב קירשנר: זה נכון לגבי קורסי המפקדים וזה נכון לגבי קורסי הפיקוד הזוטר.

<מירב קירשנר: שנית, אנחנו מפעילים בתוך בתי-הכלא תוכנית לשילוב של האוכלוסיות שנקראת תוכנית "גחלת", מתסקירי מבחן, ליווי.

<מירב קירשנר: הרעיון שלה הוא מתן כלים לחזרה לשירות.

<מירב קירשנר: אנחנו ביצענו איתור של בני העדה, ולא רק בני העדה, שיש להם היקף גבוה מאוד של ימי תב"ן, ימי תקופה בלתי נמנית בשירות, ולהם ייחדנו תוכנית ייחודית שמטרתה להחזיר ולהחזיק אותם בתוך השירות.

<מירב קירשנר: אנחנו מפעילים מוקד פניות לבני העדה, מוקד שי"א – שילוב יוצאי אתיופיה.

<מירב קירשנר: זה לא דבר של מה בכך.

<מירב קירשנר: זה מוקד שמאויש באופן קבוע והוא מאפשר פנייה נוספת מעבר לציר המפקדים שיש פה משמעות כבדה.

<מירב קירשנר: אנחנו עוסקים במניעת כליאה גם באמצעות הפעלת חדרי משמר בתוך יחידות צבאיות וגם באמצעות טיפול בחיילים שעברו עבירות בתוך היחידות.

<מירב קירשנר: לכן, הגענו באמת בתקופה כל כך קצרה לצמצום במחצית, וכאמור אנחנו נלך למקום שבו בני העדה לא יופיעו מעבר לשיעורם באוכלוסייה בבתי-הכלא הצבאיים, הגם שלצערי גם בבתי-הכלא באזרחות אנחנו שומעים שהנתונים הם - - -

קארין אלהרר: בסדר, אבל עכשיו אנחנו מטפלים במערכת הצבאית.

<מירב קירשנר: אנחנו לא מתנחמים בזה, אצלנו זה הולך ויורד.

<מברטו מששה: קוראים לי מברטו ואני פעיל.

<מברטו מששה: רק שני פרטים לא מדויקים ביחס לדברים של הגברת.

<מברטו מששה: ראשית, היתה לפני כמה חודשים תוכנית מיוחדת רק של חיילים אתיופים - טק קריירה.

<מירב קירשנר: היו הרבה תוכניות.

<מירב קירשנר: היתה גם תוכנית הכשרה ללחימה, היום היא כבר לא קיימת.

<מברטו מששה: יש אבחונים מיוחדים רק ליוצאי אתיופיה.

<מברטו מששה: עכשיו רוצים לעשות בחינה ופיילוט לסינון מיוחד רק של חיילים מיוחדים.

<מברטו מששה: הקב"א - הכלי הצה"לי - לא רק מדיר אוכלוסייה אתיופית, גם אוכלוסיות נוספות.

<מברטו מששה: היו תחקירים על זה גם בערוץ 10.

<מברטו מששה: אם אנחנו רוצים לייצר כלי אחר שמכניס גם את יוצאי אתיופיה וגם אוכלוסיות אחרות, לא יכול להיות שעושים פיילוט רק עם חיילים אתיופים.

<מברטו מששה: מה הדבר המיוחד שיש בחיילים אתיופים?

<מירב קירשנר: זה לא נכון.

<קריאה: מתייחסים לעניין התרבותי ולא באמת לבעיה עצמה.

<קריאה: כל הזמן סובבים סביב הבעיה התרבותית שהבעיה נמצאת אצל יוצאי אתיופיה.

קארין אלהרר: צגה, בבקשה.

<צגה מלקו: אני רוצה להתייחס לעניין הצבא.

<צגה מלקו: או טו טו הבן הצעיר שלי מתייחס, עוד חצי שנה.

<צגה מלקו: הגדול עדיין בעתודה.

<צגה מלקו: רוב החיילים שמשרתים היום בצבא ההגנה לישראל שהם יוצאי אתיופיה נולדו בישראל, תבינו את זה.

<צגה מלקו: זה הדור של הילדים שלי.

<צגה מלקו: לכן, הבעיה פה זה לא בעיה של התרבות.

<צגה מלקו: הם נולדו פה.

<צגה מלקו: אנחנו נלחמים ללמד אותם אמהרית משום שהם לא יודעים אפילו אמהרית.

<צגה מלקו: שנית, הקבוצות האלה שבנפרד – נכון, דוח מבקר המדינה הצביע על זה.

<צגה מלקו: הפכו אותנו, את יוצאי אתיופיה, לפרויקטים.

<צגה מלקו: במקום לקלוט ולחזק בתוך המערכת יש פרויקטים בנפרד.

<צגה מלקו: גם בצבא – האבחון.

<צגה מלקו: למה הילדים שלי שנולדו במדינת ישראל וסיימו פה בית-ספר צריכים אבחון?

<צגה מלקו: שנית, תבדקו למה יש בכלא אחוז גבוה של יוצאי אתיופיה שנולדו פה לעומת אחרים.

<צגה מלקו: זה בעיה של המערכת, לא בעיה של התרבות.

<צגה מלקו: שלישית, לגבי כל המכלול של יוצאי אתיופיה, אם זה ייצוג הולם, יש פה חוקים נהדרים, תאמינו לי.

<צגה מלקו: אבל לא מיושם.

קארין אלהרר: נגיע לייצוג ההולם.

<צגה מלקו: בעניין הצבא צריך להפסיק לאלתר את כל הפרויקטים בנפרד.

<צגה מלקו: מי שיש לו קושי יקבל טיפול כמו כל כלל האוכלוסייה.

קארין אלהרר: אמרת בתחילת הדברים שלך שיש התייחסויות נפרדות גם לאנשים שהם יוצאי צרפת.

קארין אלהרר: אני שואלת, האם יש גם מבחנים שונים לאנשים- - -

<דליה ינקו: אני ציינתי את זה בתוכניות שלנו.

<מירב קירשנר: לא הזכרתי את יוצאי צרפת.

קארין אלהרר: סליחה.

קארין אלהרר: האם אתם מתייחסים משלב המבחנים ועד שלב השירות בצורה כל כך מופרדת גם לאוכלוסיות שהן לא יוצאי אתיופיה?

<מירב קירשנר: אני מבקשת להדגיש מספר דברים.

<מירב קירשנר: קודם כל, את העובדה הבסיסית כשצה"ל פוגש את בני העדה האתיופית בגיל 18 או בגיל 16,9 כאשר אנחנו מזמנים את הראשונים ללשכות הגיוס.

<מירב קירשנר: אפשר למדוד אותם אך ורק בכלים שמתקיימים בצה"ל לגבי כלל הציבור, וכפי שנאמר פה, 70% הם ילידי הארץ.

<מירב קירשנר: אלא שהנתונים שמתקבלים מזה שכך אנחנו מקיימים את הבדיקות, הם ש-60% מהמתגייסים, לצערי הרב, מקבלים נתונים נמוכים מאוד.

<מירב קירשנר: הנתונים האלה לא מאפשרים לנו לשלב אותם באופן איכותי בקורסים שיאפשרו להתקדם ולהשתלב.

<קריאה: כי המבחנים הם תלויי תרבות, לא בגלל הילדים.

<קריאה: המבחנים עצמם לא טובים ולא מתאימים.

<מירב קירשנר: כיוון שהמבחנים שבאמת יש להם תוקף רב והם נעשים מזה שנים רבות עם עדכונים נעשים לכלל האוכלוסייה, אמרתי צה"ל עושה מהלך גדול מאוד כדי לאפיין באמצעות הנתונים שלו פרופיל של משרת בצורה רחבה יותר.

<מירב קירשנר: בינתיים כגשר ביקשנו לבחון אפשרות לקבל קצת יותר נתונים על היכולת של האנשים ללמוד אחרי שפגשנו אותם כבר עם נתונים לא מספיק טובים במקום שאיתו המתנו, ולכן, הלכנו לפיילוט כזה שמדבר באמת על שיעורים בודדים.

<מירב קירשנר: גם זה לא רק לגבי בני העדה האתיופית.

<מירב קירשנר: גם אוכלוסיות נוספות שבהן יש לנו פער כזה בכניסה לשירות נמדדו באמצעות הסיוע הזה שאנחנו קיבלנו.

<מירב קירשנר: ולראייה, אנחנו נמצאים במקום אחר.

<מירב קירשנר: אנחנו מכניסים מאות מבני העדה האתיופית לעתודה, לתפקידים שהם תפקידים באיתור, לחיל המודיעין, לתקשוב.

<מירב קירשנר: תראו איזו קפיצת מדרגה בכל הנתונים ולשם אנחנו הולכים – שהם הופיעו באופן שווה.

<מירב קירשנר: בכל מקום שבו הפעלנו איזושהי תוכנית שהיוותה גשר והיא לא נחוצה לנו יותר, הסרנו אותה.

<מירב קירשנר: לדוגמה, לפני עשרה חודשים נפסקה התוכנית להכנה ליח"ש.

<מירב קירשנר: בעבר אמרנו שהחבר'ה צריכים איזה תיווך כדי להיכנס ליחידות הלוחמות, היום לא – חד-משמעית.

<מירב קירשנר: הם נמצאים שם והם מצליחים מאוד.

קארין אלהרר: יש איזושהי הצלבת נתונים או איזושהי היערכות משותפת של משרד החינוך עם מערכת הביטחון בסיפור הזה?

קארין אלהרר: אתם מקבלים משהו מהם?

קארין אלהרר: מישהו מעדכן אתכם?

קארין אלהרר: אני מדברת על הצלבות נתונים לגבי תנאים.

קארין אלהרר: האם יש מישהו שמדבר אחד עם השני בין המשרדים?

<דליה ינקו: קודם כל, ישנו שולחן עגול משותף שעוסק - - -

קארין אלהרר: שולחנות עגולים אני שומעת כל היום.

קארין אלהרר: מה קורה עם זה אני לא יודעת.

<דליה ינקו: אתם רוצים לדעת את האמת, נכון?

<דליה ינקו: אז יש שולחן עגול שיושב אחת לחודש יום שלם.

<דליה ינקו: הוא לא יושב עיתים, אחת לרבעון או משהו.

<דליה ינקו: בשולחן הזה יושבים נציגי משרד הביטחון, נציגי משרד החינוך, נציגי צה"ל.

<דליה ינקו: שם נפרטות התוכניות כולן.

<דליה ינקו: ישנו תיאום בין כלל התוכניות.

<דליה ינקו: לא מועברים נתונים שמיים של תלמידים עקב חסיון הפרט וכמובן שאת זה אנחנו לא מקבלים.

<דליה ינקו: אבל אנחנו יודעים לקבל מצה"ל בשולחן הזה את נתוני הגיוס של בתי-ספר, של רשויות, אוכלוסיות ממוקדות שאנחנו רוצים להיות יותר שם, פנימיות, כפרי נוער.

<דליה ינקו: אנחנו מתאימים תוכניות לפי אוכלוסיות ומה שאנחנו רוצים להשקיע שם בשולחן הזה.

<דליה ינקו: הוא מאוד מפורט.

<דליה ינקו: יש שם גם שולחן מדיניות וגם שולחן ביצוע .

<דליה ינקו: הוא מאוד רחב.

<דליה ינקו: הוא יושב אחת לחודש קבוע והוא מאוד מאוד יעיל בעיניי.

<דליה ינקו: הוא יושב כבר חמש שנים ובהחלט שם התיאום נעשה.

שרון גל: אז איך התחושה שעולה מהדוח היא שאף אחד לא יודע מה השני עושה ואין גוף שמתאם?

שרון גל: אם השולחן העגול הזה כזה מוצלח איך אין גוף שמרכז או מישהו שיודע איפה זה עומד?

שרון גל: אני קורא פה חלק מהדיון האחרון שהיה פה בוועדה לפני הכנסת העשרים וזה כאילו שאין שום המשכיות, אין מעקב.

שרון גל: התחושה היא שכל פעם מתחילים מהתחלה ושאף אחד לא יודע בדיוק את הנתונים ושלא ידוע איזה משרד מנהל את זה, איזה מנכ"ל מנהל את זה.

שרון גל: אני חושב שבגלל זה דברים נופלים בין הכיסאות.

שרון גל: אגב, אני לא מאשים אף אחד, אני רק מנסה להבין.

קארין אלהרר: חבר הכנסת עמר בר-לב.

עמר בר-לב: אני חושש, לפחות בכל מה שקשור בשילוב ישראלים יוצאי העדה האתיופית בצה"ל, שהפתגם: תפסת מרובה לא תפסת עלול להיות רלוונטי כאן.

עמר בר-לב: אני רוצה דווקא לתת את הדוגמה של טק קריירה שהוזכרה כאן.

עמר בר-לב: טק קריירה, למי שלא יודע, היא עמותה, לא גוף ממשלתי, שמטרתה היתה לפגוש יוצאי העדה האתיופית לאחר השירות בצה"ל ולהכשיר אותם למקצועות תוכנה.

עמר בר-לב: לפני שנה, עוד לפני שמירב נכנסה לתפקיד, צה"ל יחד עם טק קריירה עשה פרויקט מאוד ייחודי.

עמר בר-לב: הוא לקח 19 ישראלים יוצאי העדה האתיופית שהתגייסו לצבא שלא עברו את מבחני הכניסה למקצועות בודקי תוכנה בצה"ל, והעביר אותם קורס של 17 שבועות בלבד.

עמר בר-לב: התוצאה של הקורס הזה היא כך: מתוך ה-19 4 עילויים, 4 שלא היו ברמה מספקת, אבל הם כן השתלבו בצה"ל בתפקיד של IT, וכל היתר עברו בהצלחה את הקורס והשתלבו בצה"ל.

עמר בר-לב: השאלה - אם לא רוצים לעשות עכשיו שום דבר ייחודי רק לאוכלוסייה, לישראלים יוצאי העדה האתיופית, ולחכות עד שכל הבעיות החברתיות של מדינת ישראל תיפתרנה, אז מבחינת צדק מוחלט זה יותר צודק ויותר נכון.

עמר בר-לב: אבל זה כמו הרבה בעיות אחרות במדינת ישראל, יכול לקחת שנים.

עמר בר-לב: לכן, אני חושב שצריך למצוא את השילוב, שמצד אחד, חייבים להתייחס בצורה מסוימת, ומצד שני, המטרה היא בהחלט שילוב.

עמר בר-לב: אני יכול לומר בתור מי שהוביל את "אחרי" במשך 13 שנה ש"אחרי" התחילה בפעילות בקרב ישראלים יוצאי העדה האתיופית אז המשימה היתה להתחיל בקבוצות שהן ייחודיות כי הנוער היה צריך איזשהו יחס מיוחד, אבל מהר מאוד לשלב אותן בקבוצות הכלליות של "אחרי", וזאת היתה ההצלחה.

עמר בר-לב: לכן, צריך ללכת כאן על איזשהו שלב דק שבוודאי צה"ל מנסה ללכת עליו, לפעמים בצורה יותר טובה, לפעמים בצורה פחות טובה.

עמר בר-לב: אבל אני חושב שצריך מאוד מאוד להיזהר לא לשפוך את המים עם התינוק.

קארין אלהרר: אני רוצה לעבור למשרד ראש הממשלה, בבקשה.

<אהוד פראוור: קודם כל, הממשלה לקחה מאוד מאוד מאוד ברצינות את דוח המבקר, והחל בערך לפני שנה התחיל תהליך של הכנת תוכנית חדשה.

<אהוד פראוור: יזמה אותו שרת הקליטה, וצריך להגיד שהיא יזמה אותו והיא ידעה שלא בהכרח התוצאה של התהליך הזה תהיה שהנושא לכל אורך השנים יהיה במשרד הקליטה.

<אהוד פראוור: היא חשבה שצריך לחולל תהליך אמיץ של לדבר עם הציבור, והתהליך הזה הוא תהליך שבו באמצעים שונים, מקבוצות דיון ודרך אינטרנט, וכל מה שאתם מכירים בטכנולוגיה, השתתפו בו כמה אלפי אנשים.

<אהוד פראוור: התהליך הזה הגיע פחות או יותר לסיומו קרוב מאוד לסיומה של הממשלה, ולכן הוא הוקפא.

<אהוד פראוור: הוא הוקם לחיים, ואני אומר ארבעה דברים: ההחלטה הראשונה שקיבל ראש הממשלה אחרי הבחירות זה שהתכלול הכולל של הנושא ייעשה במשרד ראש הממשלה.

<אהוד פראוור: ההחלטה השנייה היתה שאותו גוף מתכלל שהיה כל כך חסר יוקם במשרד ראש הממשלה, זה מה שאנחנו מטפלים בו כרגע.

<אהוד פראוור: הוקמה ועדת שרים בראשות ראש הממשלה וראש הממשלה כינס אותה כבר פעמיים בראשותו.

<אהוד פראוור: הדבר השלישי, התוכנית שהוכנה אחרי כל כך הרבה תהליך של הקשבה, ותיכף אגיד שניים מהדברים שוודאי נמצאים שם, נמצאת כרגע בעיבוד והשלמת פרטים, השלמת תקציבים.

<אהוד פראוור: אני מקווה שנצליח.

קארין אלהרר: כמה באמת התקציב לעניין עכשיו?

קארין אלהרר: אני מבינה שיש עכשיו דיון מחודש.

<אהוד פראוור: כמה עכשיו אני עוד לא יודע כי אני בתוך הדיון.

<אהוד פראוור: אני מעדיף לקיים את הדיון הזה ברגע זה באוצר.

<אהוד פראוור: תקציב החומש היה קצת יותר מ-100 מיליון, הוא לא ייצא.

קארין אלהרר: כמה ממנו יצא?

<אהוד פראוור: התשובה – בשנים האחרונות תקציב החומש מומש.

<אהוד פראוור: אני לא רוצה להיכנס לכל תוכנית החומש, זה סיפור ארוך ומבקר המדינה תיאר אותו טוב על אי-יציבות תקציבית.

<אהוד פראוור: אני לא חושב שאנחנו מתכוונים לתוכנית שלא תהיה מתוקצבת לכל הטווח שלה, מה שלא היה בחומש.

<אהוד פראוור: החומש תוקצב לשנה.

<אהוד פראוור: זה לקח שנלמד, אין כוונה לחזור על הדבר הזה.

<אהוד פראוור: הדבר הבא – צריך לדבר על שני דברים שהם כן חשובים: אחד, השאלה של סגרגציה ואינטגרציה היא השאלה המרכזית שעלתה.

<אהוד פראוור: אני חושב שבסוף מדובר על שני דברים: אחד, זה לא אוטומטי.

<אהוד פראוור: שנית, זה לא אוטומטי גם בצד השני כי כשבונים תוכנית ליוצאי אתיופיה היא בנפרד שזה כאילו הנטייה הבסיסית של המערכות.

<אהוד פראוור: בתוכנית שנבנית יש גם מנגנונים וגם כלים וגם מחשבה וגם סריקה במשרדים על התוכניות שישנן.

<אהוד פראוור: עדיין צריך להבטיח שתוכנית שהיא היום סגרגטיבית, כשמתרגמים אותה היעדים יושגו יחד עם צעירים ישראלים אחרים.

<אהוד פראוור: אגב, לאינטגרציה יש כוח עצום בעיניי, ואני חושב שזה נכון בכלל וזה יהיה חלק מהדברים.

<אהוד פראוור: אנחנו נבוא עם זה תוך שבועות ספורים.

<אהוד פראוור: בכל מקרה, המעבר הזה מברירת מחדל של תוכנית ליוצאי אתיופיה היא תוכנית סגרגטיבית, ברירת המחדל של התוכנית היא אחרת.

<אהוד פראוור: היא הפוכה, ועדיין צריך יהיה לא לשפוך את התינוק עם מי האמבטיה ולבדוק לאט לאט.

<אהוד פראוור: הדבר השני, ברור לכולנו שישנה הפרדה בין משרד הקליטה כמי שמטפל בעולים, זו אחת המסקנות הברורות, לבין הטיפול של הממשלה במי שאינם עולים.

<אהוד פראוור: יוצאי אתיופיה הם לא עולים אחרי X שנים, זה לא מתקבל על הדעת.

<אהוד פראוור: הגבול היום הוא 15 שנה מיום העלייה.

<אהוד פראוור: ברור שאין שום כוונה, ואנחנו גם כרגע נערכים, זו שאלה של היערכות, שהמשך הטיפול ככל שיהיה צריך, ונדמה לי שעדיין צריך להבטיח קליטה טובה, ייעשה בממשלה בכלים של המשרדים השונים כשאנחנו מתכללים אותו.

קארין אלהרר: מתי אדוני יוכל לחזור לוועדה ולדווח על תקציב?

<אהוד פראוור: אני חושב שאנחנו נדווח על תוכנית, ולא רק על תקציב.

קארין אלהרר: גם וגם כמובן, כי כל תוכנית בלי תקציב לא מתממשת.

<אהוד פראוור: נכון, אבל דווקא כאן חלק מהדברים הם התוכן ולא התקציב.

<אהוד פראוור: הם שינוי בדפוס הפעולה.

<קריאה: מה שונה התוכן הזה מהתכנים שהיו עד עכשיו בתוכניות שאנחנו מנסים לצאת מהן?

<אהוד פראוור: הרבה מאוד שילוב.

<קריאה: מה זה "שילוב"?

<אהוד פראוור: אסביר.

<אהוד פראוור: חלק מהתוכניות שנעשו ליוצאי אתיופיה בלבד, יש תנועה שלהן להיעשות עם צעירים ישראלים אחרים.

<אהוד פראוור: שנית, דווקא בתחום שזיהינו אותו מתוך הכשל, הרבה מאוד דברים שקשורים בהנגשת שירותים לדור המבוגר, להורים, בעיית האמהרית, הבעיה של היכולת לקבל את כל השירות הרפואי בשפתך, ועוד שירותים, היא בעיה מאוד בולטת.

<אהוד פראוור: הצבא כבר דיווח כאן על מהלכים שהוא עושה כדי להוריד את רמת הסגרגציה לכיוון של יותר אינטגרציה.

<אהוד פראוור: אנחנו כמובן מדברים על מדידה מספרית, אנחנו מדברים על תוכנית חדשה של קליטה בשירות המדינה שתהיה יותר אפקטיבית ממה שנעשה היום.

<אהוד פראוור: אבל תבחנו אותי כשתהיה תוכנית, לא כשאני אספר מה יהיה.

<אהוד פראוור: תבחנו את המוצר.

<אהוד פראוור: אני מעריך שחודש יהיה הוגן.

<אהוד פראוור: ואם לא, ואם אני אבקש עוד שבוע.

קארין אלהרר: אנחנו כמובן נעקוב.

<חנה אלעזר לגסה: קוראים לי חנה אלעזר מהאגודה הישראלית למען יהודי אתיופיה.

<חנה אלעזר לגסה: לפי מה שאנחנו יודעים, לצעירים בהפגנה שהיתה היו דרישות ובקשות מאוד ברורות.

<חנה אלעזר לגסה: אם ראש הממשלה הקים ועדת שרים בראשותו, מן הראוי לפחות שנראה תוצאות של הבקשות האלה, דברים שאפשר לראות אותם תכל'ס.

<חנה אלעזר לגסה: מה נעשה ומה קורה תכל'ס עם הבקשות של הצעירים האלה, לאן הם מתקדמים והולכים.

<אהוד פראוור: אני נפגש היום עם קבוצת צעירים, ואני יוצא מפה בדיוק בשביל זה.

<אהוד פראוור: מה שהם מבקשים זה עניינים רציניים.

קארין אלהרר: אנחנו בתוך חודש נתכנס שוב ונבקש את כל הדברים.

קארין אלהרר: מר פראוור, אתה נותן גם תשובות בשם נציבות שירות המדינה?

<אהוד פראוור: לא, ממש לא.

קארין אלהרר: תודה רבה.

קארין אלהרר: כן, אדוני.

אללי אדמסו: אני אדמסו אללי, חבר כנסת לשעבר.

אללי אדמסו: בשורה התחתונה, הילדים שלנו נמצאים היום בכלא וזאת במקום שהם ילכו לשרת את מדינת ישראל ואת כולנו.

אללי אדמסו: חבר הכנסת מש"ס אמר, ובצדק: יש כישלון בצה"ל ושלא יכול להיות שהרבה מבני העדה נמצאים בכלא.

אללי אדמסו: אומרים אפילו ש-50% מהכלואים הם בני העדה האתיופית.

אללי אדמסו: לפני שלוש-ארבע שנים היה דיון בנושא הזה.

אללי אדמסו: נבנתה בצה"ל תוכנית, עם נציגי בני העדה, עם משרדים שונים, מההכנה לצה"ל לשירות בצה"ל ואחרי השירות בצה"ל והשחרור מצה"ל.

אללי אדמסו: וגם תקציב.

אללי אדמסו: אדון אודי פראוור, אין תקציב ולא היה תקציב.

אללי אדמסו: לכן, היום אנחנו מדברים על אותה בעיה שהיתה לפני ארבע שנים.

אללי אדמסו: אנשים סובלים.

אללי אדמסו: ראינו שהם הפגינו בקריית-מלאכי שלוש שנים.

אללי אדמסו: הילדים שלנו נולדו כאן, למדו כאן בגני הילדים ובבתי-הספר, הם משרתים בצה"ל.

אללי אדמסו: הם ישראלים לכל דבר, הם אפילו לא יודעים את השפה האמהרית.

אללי אדמסו: לא יכול להיות שזה מתמשך.

אללי אדמסו: כל הכישלון הוא בתקציב, אין שום תקציב.

אללי אדמסו: בוא תגיד שיש לך תקציב לזה.

אללי אדמסו: אין שום תקציב, גם לצה"ל.

אללי אדמסו: צה"ל גם מבקש מכל משרדי הממשלה, אין תקציב.

אללי אדמסו: איפה התקציב?

אללי אדמסו: הבעיה היא מתמשכת.

אללי אדמסו: מבקר המדינה צריך לבדוק את זה, זה לא יכול להיות.

אללי אדמסו: התוכנית נמצאת במגירה, אנחנו כרגע לא נמציא את הגלגלים.

אללי אדמסו: יש אנשי מקצוע שישבו גם בצה"ל וגם במשרדים השונים וגם נציגי מבני העדה היו שותפים.

אללי אדמסו: יש תוכנית, אין תקציב.

אללי אדמסו: תודה.

קארין אלהרר: תודה.

קארין אלהרר: חבר הכנסת חזן.

אורן אסף חזן: אני מבין שהבעיה פה היא אחרת.

אורן אסף חזן: תסלחו לי פה אם אפגע במישהו.

אורן אסף חזן: אני מבין מהצבא שמלכתחילה 60% מבני העדה כשהם מגיעים לצבא לא מגיעים מוכנים בשום אופן לשום תפקיד או קורס הכשרה מסוימת.

אורן אסף חזן: אולי כולנו צריכים לקחת צעד אחורה ולנסות לבנות פה איזושהי מערכת שהיא בשילוב עם משרד החינוך בלי להתבייש.

אורן אסף חזן: גם כשאני לא יודע משהו אני לומד או מבקש שילמדו אותי.

אורן אסף חזן: צריך לבנות איזושהי מערכת שמכשירה כדי שכשהם יגיעו לצבא הם יוכלו להשתלב בצורה ניאותה.

אורן אסף חזן: הבעיה היא לא ביום הגיוס, הבעיה היא לא משרתים.

אורן אסף חזן: אני רואה היום קצינים בני העדה האתיופית שמגיעים היום לדרגות בכירות.

אורן אסף חזן: מספר 3 בחיל-רפואה שהוביל בגאון ובגאווה את המשלחת לנפאל הביא כבוד לכולנו, בכלל למדינת ישראל.

אורן אסף חזן: אין פה הפרדה של אתם ואנחנו.

אורן אסף חזן: אני חושב שהשאלה צריכה להיות אחרת, איך אנחנו מכילים את הדבר הזה רגע לפני, אולי בגיל קצת יותר צעיר?

אורן אסף חזן: בלי להתבייש, זו לא בושה.

קארין אלהרר: חבר הכנסת חזן, אנחנו נגיע לדיון גם עם נציגי משרד החינוך שהגיעו בינתיים.

<מירב קירשנר: כשבונים תוכנית מגשרת מתקוממים נגד התוכנית.

<מירב קירשנר: אבל זה הכלי המינימלי לאפשר את זה.

<מירב קירשנר: ולראייה, הנתונים מצביעים על שיפור דרמטי, ממש פי 2 בשילוב בעתודה, בטכנולוגיה, בקורסים איכותיים.

קארין אלהרר: פי 2 ממעט מאוד זה עדיין מעט מאוד.

<מירב קירשנר: ממש לא, ממש לא.

<מירב קירשנר: ההיפך.

<דליה ינקו: קצת מזלזלים בדרך שנעשית.

קארין אלהרר: אני לא מזלזלת במאמצים, אני רק אומרת שמלכתחילה הנתונים לא היו טובים, מה לעשות?

קארין אלהרר: לא אתן אשמות.

<דליה ינקו: המגמה היא מגמת שיפור ניכרת, וגם לזה צריכים לתת מקום.

קארין אלהרר: שוב, כשנקודת ההתחלה היא 1, כשמכפילם את זה 2.

קארין אלהרר: 2 זה מעט.

קארין אלהרר: אדוני, בבקשה.

<וונדה אקלה: שמי וונדה אקלה מנציגי הארגון של קהילת יוצאי אתיופיה.

<וונדה אקלה: אני משתתף בכל הוועדות, אבל בסוף כל הוועדות אני חוזר הביתה עם כאב ראש.

<וונדה אקלה: זה מה שקורה לי כל הזמן.

<וונדה אקלה: גם אם אנחנו מדברים על הדיון הזה זה בדיוק כמו שהיה לפני שנה, זה אותו דבר

קארין אלהרר: אני לא הייתי פה לפני שנה.

קארין אלהרר: תן לי קרדיט.

<וונדה אקלה: אני יודע.

<וונדה אקלה: לדעתי, מספר יוצאי אתיופיה הוא לא גדול, הוא קטן.

<וונדה אקלה: גם בתוך קהילת יוצאי אתיופיה אם אנחנו מדרגים את העניין הזה של מי צריך ומי לא צריך, גם אחרי זה אנחנו מקטינים את המספר.

<וונדה אקלה: מה שקורה הוא שאף אחד לא רוצה לעשות את העבודה.

<וונדה אקלה: לדוגמה, אדם הולך לקופת-חולים והוא אומר לרופא שכואב לו כל הגוף.

<וונדה אקלה: הרופא אומר לו לשתות מים ולקחת אקמול ולנוח שלושה ימים.

<וונדה אקלה: זה התרופה שנותנים לו וזה בדיוק אותו הדבר שקורה גם כאן בקהילה כשהיא נשאלה מה הבעיות שלה.

<וונדה אקלה: יש לנו הרבה בעיות כי יש לנו כמה פצעים בכל מקום.

<וונדה אקלה: בחינוך ובצבא ובכל תחום יש פצעים.

<וונדה אקלה: אבל במקום שכל אחד ואחד יטפל בנושא הזה לפי הגדרת התפקיד שלו יוצא שכאילו אנחנו מדברים על כלל האוכלוסייה והתרופה שניתנת לנו בסוף היא קצת תקציב פה וקצת תקציב פה.

<וונדה אקלה: בצורה כזו אנחנו נשארים באותו מקום ובאותה נקודה.

<וונדה אקלה: לדעתי, צריך כרגע שכל אחד ואחד יבדוק כמה אנשים זקוקים באמת לעזרה.

<וונדה אקלה: כשמדברים על אחוזים זה מבלבל כי אחוז אחד זה אולי אדם אחד אולי שני אנשים – אני לא יודע.

<וונדה אקלה: אני לא יודע מה היחס של זה לעומת האוכלוסייה.

<וונדה אקלה: למדתי סטטיסטיקה בתחום הזה כך שאנשים לא יכולים להגיד שאני לא מבין בעניין הזה.

<וונדה אקלה: כאן אנחנו צריכים לדבר במספרים.

<וונדה אקלה: לדעתי, זו השיטה.

<וונדה אקלה: שנית, היה נושא הביטול והשילוב.

<וונדה אקלה: אני חושב שזה אחד הדברים שצריכים לשאול את האדם שמקבל את השירות.

<וונדה אקלה: הוא צריך לקבוע איפה הוא צריך ללכת.

<וונדה אקלה: אני, למשל, לא צריך.

<וונדה אקלה: אבל יכול להיות שיש מישהו אחר שצריך וצריך להציע לו ולא לכפות.

<וונדה אקלה: הבן שלי נולד פה וכשהוא התגייס לצבא אמרו לו שהוא צריך ללכת לקורס "אמיר" כי הוא אתיופי, וזאת למרות שהוא נולד כאן והוא בכלל רצה לצאת לטיול עם החברים שלו בחו"ל.

<וונדה אקלה: הוא אמר לחייל שאמר לו את זה: ההורים שלי עלו לארץ לפני שנולדת.

<וונדה אקלה: לדעתי, יש איזשהו עניין שמפנים את האנשים בצורה גורפת, וצריך שכל אחד ואחד יעשה בדיקה מינימלית.

קארין אלהרר: אני רוצה לחדד את הנקודה שהאדון העלה.

קארין אלהרר: האם מציעים את זה לכל אדם?

קארין אלהרר: האם מחייבים?

<מירב קירשנר: גם בזה אנחנו הצטמצמנו מאוד.

<מירב קירשנר: היינו בסדר גודל של 700 חיילים שהצענו להם בעבר ללכת לקורס.

<מירב קירשנר: היום 430, מתוך 2,200 מלש"בים.

<מירב קירשנר: אנחנו לא מחייבים אף אחד.

<מירב קירשנר: אנחנו לא מחייבים את בני העדה האתיופית להיכנס לקורס.

<קריאה: מי שלא מתמיין לקורס נכנס לכלא.

<מירב קירשנר: ממש לא.

<מירב קירשנר: הקורס הוא לא חובה ואני מצהירה את זה פה.

<קריאה: אחיין שלי לפני - - -

<מירב קירשנר: אני לא יכולה להתייחס לדוגמאות על אחיין וגם לא לבדוק מה הסיבה שבגללה הוא ישב בכלא.

<מירב קירשנר: בצה"ל לא מחייבים כניסה לשירות דרך קורס "אמיר".

<מירב קירשנר: בקורס "אמיר" אנחנו נותנים יותר כלים ומלמדים הלכה למעשה נושאים שנמצאים בפער ומאפשרים לשבץ טוב יותר בהכשרות.

<מירב קירשנר: התוצאות של קורס "אמיר" הן תוצאות טובות מאוד שבעקבותיהן חיילים שורדים יותר בשירות.

קארין אלהרר: מה דינם של אלה שלא רוצים לעבור את הקורס?

<מירב קירשנר: לא עוברים את הקורס.

קארין אלהרר: ואז הם מגיעים לשירות הצבאי וזהו?

קארין אלהרר: האם פתוחות בפניהם כל הדלתות שפתוחות בפני חיילים אחרים?

<מירב קירשנר: היתה פה הצעה לדבר במספרים, אז אפשר לדבר במספרים.

<מירב קירשנר: סדר גודל של 2,200 מבני העדה מתגייסים לצה"ל.

<מירב קירשנר: כ-40% פחות או יותר ממוצים ללחימה.

<מירב קירשנר: בעבר מי שהלך ללחימה עבר תוכנית הכשרה שנקראה הכשרה ליח"ש.

<מירב קירשנר: היא לא נעשית יותר.

<מירב קירשנר: לגבי אחרים - יש לנו תוכניות מספריות.

<מירב קירשנר: לדוגמה, 200 חיילים שאנחנו עושים כל מה שאפשר כדי להביא אותם לתפקידים באיתור, תפקידים למקצועות מאוד נדרשים שמתמודדים בהם עשרה מלש"בים על כל תפקיד: בחיל המודיעין, בתקשוב ובחיל-האוויר, במקומות מאוד מבוקשים, למרות שיש פערים בכניסה.

<מירב קירשנר: כ-430 הולכים לקורס "אמיר".

<מירב קירשנר: מי שהולך לקורס "אמיר" - אמרתי, בונים שם את הכלים שלו ובסוף הקורס מרחיבים את יכולות החיפוש שלו.

קארין אלהרר: הקב"א של אנשים שלא הולכים לקורס "אמיר" לא נפגע.

<מירב קירשנר: הקב"א בכלל נקבעת בגיל 16.5.

<מירב קירשנר: זה לא קשור אחד לשני.

קארין אלהרר: אין שום פגיעה בשום דבר שקשור.

<מירב קירשנר: כלום.

<מירב קירשנר: זה רק נותן לאדם יותר הזדמנות בכניסה לשירות לרכוש כלים שיאפשרו לו לעבור הכשרה.

אורן אסף חזן: רק לחדד, אין מצב שבן-אדם ייפגע בגלל שהוא החליט לא ללכת לקורס.

<מירב קירשנר: ברור שלא.

<מירב קירשנר: הוא רק מאבד את ההזדמנות במקרה הזה.

קארין אלהרר: מבחינתו, זו הזדמנות שלא ניצל.

<מירב קירשנר: נכון.

<מירב קירשנר: היא נתונה לבחירתו, נקודה.

<קריאה: מה קורה עם התכנון לוותיקים שנמצאים?

<קריאה: מה עם הקידום שלהם?

<קריאה: למה הם תקועים 50 שנה?

<קריאה: יש אולי שני סגני אלופים, לא יותר מזה.

<מירב קירשנר: קודם כל, יש יותר.

<קריאה: שניים-שלוש, אני מכיר את הנתונים.

<קריאה: מה קורה איתם?

<קריאה: למה לא מקדמים אותם?

<קריאה: מה צריך לעשות כדי לקדם אותם?

<מירב קירשנר: יש סגן אלוף במקום מסוים.

<מירב קירשנר: יש הרבה יותר קצינים בכל הרמות.

<קריאה: תפקיד הכי בכיר – סגן אלוף אחד, שניים, שלוש גג.

<מירב קירשנר: זה תהליך שנבנה.

<מירב קירשנר: פעם גם לא היתה אלופה.

<קריאה: רוב החברים שלי נמצאים בצבא 20 שנה והם רבי-סרן.

<קריאה: מה קורה עם הקידום?

<מירב קירשנר: כשאני דיברתי על הקצונה - - -, במקום שבו היה אחוז אחד של גברים שיצא לקורס קצינים כמובן שגם ההגעה בפיתוח היתה מוגבלת.

<מירב קירשנר: אבל במקום שבו אנחנו כבר בנשים שווים, בנות העדה האתיופית שוות - - -

קארין אלהרר: לגבי הקצונה - את אומרת שזה תהליך טבעי שקורה.

קארין אלהרר: אין חסמים בהגעה לקצונה?

<מירב קירשנר: ממש לא.

<מירב קירשנר: לא בהגעה לקצונה ולא ביחידות מצטיינות.

אורן אסף חזן: ניקח את זה לחוץ וביטחון.

קארין אלהרר: אני אחליט מה לחוץ וביטחון.

אורן אסף חזן: מותר לנו להעלות שם לדיון?

אורן אסף חזן: לא חייבת להחליט, נחליט לבד.

קארין אלהרר: אני רוצה את התייחסות משרד החינוך כי אני מאמינה שהכול מתחיל מהחינוך, אבל נמתין עם זה.

קארין אלהרר: נעבור עכשיו לנציבות שירות המדינה.

קארין אלהרר: אני מחזיקה בידי את חוק שירות מינויים (המדינה).

קארין אלהרר: אני שואלת, קודם כל, האם נקבעו יעדים.

קארין אלהרר: סעיף 15א(ב) קובע: הממשלה תפעל לקידום ייצוג הולם בקרב העובדים בשירות המדינה בהתאם ליעדים שתקבע.

קארין אלהרר: נציג נציבות שירות המדינה, כשתגיד לי יעדים ואם באמת היתה עלייה במספר עובדי שירות המדינה בקרב יוצאי אתיופיה, אני רוצה שתתייחס גם לאיזה סוגי תפקידים הם הגיעו ותעשה אבחנה בין עובדי קבלן לבין עובדים קבועים, ותעשה אבחנה בין העובדים שהם בדירוג היותר נמוכים לעובדים בדירוג היותר גבוה.

קארין אלהרר: נשמח לקבל את כל הנתונים האלה, בבקשה.

<נאדר אלקאסם: קודם כל, נציבות שירות המדינה מברכת ונציבות שירות המדינה פועלת תמיד לקידום ושילוב עובדים מבני קהילת יוצאי אתיופיה בכל משרדי הממשלה בכל התפקידים בכל הרמות.

<נאדר אלקאסם: נתחיל במספרים.

<נאדר אלקאסם: לפי הנתונים שאנחנו יודעים, יש במדינת ישראל- - -

קארין אלהרר: מה זה "אנחנו יודעים"?

קארין אלהרר: אתם קובעים.

קארין אלהרר: מי יודע?

<נאדר אלקאסם: לא, לא.

<נאדר אלקאסם: חכי שאני אשלים - ללמ"ס.

<נאדר אלקאסם: יש 1.5% מתוך אזרחי המדינה הם אזרחי מבני קהילת יוצאי אתיופיה.

<נאדר אלקאסם: זה 150,000, זה כמעט אחוז וחצי מתוך אזרחי המדינה.

<נאדר אלקאסם: כיום מבחינה כמותית יש לנו 1.54 מתוך עובדי המדינה הם עובדים בני הקהילה הזו.

<נאדר אלקאסם: אז מבחינה כמותית אנחנו די עומדים באחוז שלהם לפי האחוז שלהם מקרב אזרחי המדינה.

<נאדר אלקאסם: כדי להבהיר, יש כ-73,000 עובדי מדינה.

<נאדר אלקאסם: הנתונים לא כוללים את מערכת הביטחון, הנתונים זה משרדי הממשלה.

<נאדר אלקאסם: אנחנו היום לא מסתפקים כמובן בייצוג הכמותי ואנחנו כמובן, לשאלתך, מתמקדים עכשיו יותר בייצוג האיכותי יותר.

<נאדר אלקאסם: היום אנחנו מוצאים הנחיות ותוכניות פרטניות למשרדי הממשלה וזה כבר מתייחס לדירוגים ספציפיים ולא רק ל: תעסיק לי עובד.

<נאדר אלקאסם: דירוגים ספציפיים הם דירוגים מקצועיים כמו דירוגי המח"ר, משפטנים, פרקליטים, רופאים, אחיות.

קארין אלהרר: לא הבנתי.

קארין אלהרר: התיקון לחוק הזה נכנס לתוקף ב-2005.

קארין אלהרר: האם רק עכשיו אתם מתחילים ב- - -?

<נאדר אלקאסם: לא, לא.

<נאדר אלקאסם: כל הזמן אנחנו משלבים אותם בכל הדירוגים.

קארין אלהרר: אז תגיד לי מה היום, נראה מה יהיה.

<נאדר אלקאסם: היום מבחינה כמותית הגענו ליעד של 1.5, אבל אנחנו לא מסתפקים.

<נאדר אלקאסם: לא אומרים: הגענו ליעד הסופי.

<נאדר אלקאסם: עכשיו אנחנו יותר מתמקדים גם בעניין האיכות.

קארין אלהרר: נאדר, הבנתי שאתה אומר שיש 1.5 ייצוג באוכלוסייה בנציבות שירות המדינה יוצאי אתיופיה.

קארין אלהרר: עד כאן כולנו מסונכרנים.

קארין אלהרר: עכשיו אני רוצה שתאמר לי בטובך כמה מתוך ה-1.5 האלה הם עובדים בדירוג הנמוך וכמה מהם הם בדירוג הגבוה.

קארין אלהרר: זו שאלה תשובה ואני רוצה תשובה פשוטה.

<נאדר אלקאסם: אין דירוג נמוך ודירוג גבוה.

קארין אלהרר: אעזור לך.

קארין אלהרר: דירוג נמוך זה כמה מהם עובדים בניקיון – תפקידים בדירוג הנמוך.

<נאדר אלקאסם: תפקידים.

<נאדר אלקאסם: בנתונים אין לי פירוט של תפקידים, אני יכול להוציא נתונים.

<נאדר אלקאסם: בואו נגיד שכמעט 600 - 650 אנשים שהם בדירוג המינהלי.

<נאדר אלקאסם: דירוג מינהלי זה אומר אנשים שאין להם השכלה אקדמית.

<נאדר אלקאסם: מתוך האלף 650 מועסקים בדירוג הזה.

קארין אלהרר: כולם עובדים ישירים של המדינה?

<נאדר אלקאסם: כן, כן.

<נאדר אלקאסם: אני מדבר רק עובדי מדינה.

<נאדר אלקאסם: עובדי קבלן הם לא בדוח וזה גם לא בתחום שלנו.

<נאדר אלקאסם: עובדי קבלן נקבעים לפי מכרזים.

קארין אלהרר: זה מדינה אחרת.

<נאדר אלקאסם: זה חשכ"ל, זה אגף אחר.

<נאדר אלקאסם: אנחנו מדברים רק על עובדי מדינה שהם כמובן העסקה ישירה בשירות המדינה שזה עובדי מדינה לכל דבר ועניין.

<נאדר אלקאסם: בדירוג המינהלי זה לא אומר שכולם עובדי ניקיון.

<נאדר אלקאסם: למשל, מפקחי מס הכנסה הם בדירוג מינהלי.

<נאדר אלקאסם: יש שם אנשים שהם רואי חשבון, אבל המשרה שלהם היא דירוג מינהלי.

<נאדר אלקאסם: זה שאני אומר שהמשרה היא בדירוג מינהלי זה לא אומר שכולם עובדי ניקיון.

<נאדר אלקאסם: יש גם סמנכ"לים בדירוג מינהלי, יש כל מיני רמות.

קארין אלהרר: תאמין לי, לא ראיתי סמנכ"ל שהוא בדירוג מינהלי.

<נאדר אלקאסם: יש, יש בקרב האנשים הוותיקים.

<נאדר אלקאסם: אנחנו עכשיו יותר מתמקדים בדירוגים שהם מקצועיים כמו המח"ר, משפטנים, פרקליטים, סניגורים בחוזים מיוחדים, כל העובדים בחוזים מיוחדים.

<נאדר אלקאסם: המח"ר זה עובדים שיש להם תואר ראשון.

<נאדר אלקאסם: פרקליטים, עורכי דין, סניגורים, זה כולם עורכי-דין בשירות המשפטי בשירות המדינה.

קארין אלהרר: כמה עורכי-דין יש שהם מקרב יוצאי אתיופיה בשירות המדינה?

<נאדר אלקאסם: משפטנים בחוזה מיוחד יש 6, פרקליטים - 3, עובדים סוציאליים - 19, אקדמאים חדשים, זה החוזים המיוחדים, 35.

<קריאה: מה זה "מיוחד"?

<נאדר אלקאסם: זה סוג העסקה.

<נאדר אלקאסם: זה כבר נושאים מקצועיים.

קארין אלהרר: מה כל היתר?

קארין אלהרר: יש לך רשימה מפורטת?

<נאדר אלקאסם: יש לי פה, מדובר על 60 - 70 סוגים של דירוגים.

<נאדר אלקאסם: אני לא יכול עכשיו לעבור אחד אחד.

קארין אלהרר: בסדר.

קארין אלהרר: אבל האם אתה יכול להגיד לי מתוך הרשימה שיש בפניך כמה מהם הם עובדי ניקיון?

<נאדר אלקאסם: לא, אני יכול להוציא לך מהמערכת.

<נאדר אלקאסם: אין לי פה.

<נאדר אלקאסם: אבל אני לא חושב שזה רלוונטי כל כך.

קארין אלהרר: בעיניי זה סופר רלוונטי.

<נאדר אלקאסם: אגיד לך למה.

<נאדר אלקאסם: גם בוועדות דיברנו על זה במושבים הקודמים.

<נאדר אלקאסם: הרי האנשים האלה נקלטו בשנות ה-80 וה-90, כשהם עלו למדינה.

<נאדר אלקאסם: כשהם עלו למדינה לא היתה להם הכשרה ספציפית, הם לא היו עורכי-דין אז.

<נאדר אלקאסם: התפקידים שהתאימו להם זה כנראה התפקידים שנכנסו.

<קריאות: זה מעליב - - -

קארין אלהרר: זו אמירה שהיא מאוד לא מקובלת עליי.

קארין אלהרר: אני חייבת לומר לך, זה קצת מזעזע אותי שכך מדברת נציבות שירות המדינה.

קארין אלהרר: יש אנשים שכל יום נמצאים בפקולטות ולומדים.

<נאדר אלקאסם: היום, היום.

אורן אסף חזן: מה זה "היום"?

אורן אסף חזן: זה לא היום אתמול, זה היום כבר המון שנים.

<נאדר אלקאסם: אני לא אפטר עובד בגלל שעכשיו עבר הזמן.

קארין אלהרר: אין תחלופה בנציבות השירות המדינה?

<נאדר אלקאסם: יש תחלופה, זה מה שאני אומר.

<נאדר אלקאסם: מדברים על אנשים שנקלטו אז והם ממשיכים לעבוד.

<נאדר אלקאסם: אמרנו, זה עובדי מדינה לכל דבר ועניין.

קארין אלהרר: לחדשים שאתם קולטים יש עדיין ייצוג הולם?

<נאדר אלקאסם: ברור, קולטים.

<נאדר אלקאסם: נתונים ומספרים מתוך הקליטה: בשנת 2014 נקלטו 6,300 עובדי מדינה.

קארין אלהרר: איפה הם נקלטו?

<נאדר אלקאסם: בכל המשרדים, כל שירות המדינה.

קארין אלהרר: אתה יכול להגיד לי חלוקה לפי משרדים?

<נאדר אלקאסם: דווקא יש לי.

<נאדר אלקאסם: מתוכם אחוז הנקלטים האתיופים זה 1.94 שזה מעבר לאחוז שלהם באוכלוסייה.

<נאדר אלקאסם: כלומר, אנחנו רואים שהקליטה שלהם היא מעבר לאחוז שלהם.

<נאדר אלקאסם: בסדר, ייקח שנים.

<נאדר אלקאסם: 123 עובדים נקלטו בשירות המדינה.

קארין אלהרר: האם אתה יכול להגיד לי כמה יש בכל משרד ממשלתי, בבקשה?

<נאדר אלקאסם: יש דוח.

קארין אלהרר: אני יודעת שיש דוח, אני רוצה את המספר.

<נאדר אלקאסם: את רוצה לכל משרד?

קארין אלהרר: אני אשמח.

<נאדר אלקאסם: זה רשימה של 80 יחידות, אני לא יכול.

קארין אלהרר: תן לי משרד הבריאות, משרד החינוך.

<נאדר אלקאסם: משרד הבריאות - נקלטו 74 עובדים.

<נאדר אלקאסם: דווקא שם, אצלם, בשנת 2000 לא נקלט אף עובד, אין לי.

<נאדר אלקאסם: אבל משרד החוץ 120 עובדים, נקלט עובד אחד.

<נאדר אלקאסם: גם משרד החינוך לא היה מזהיר בשנה הזו.

קארין אלהרר: כמה עובדים יש אצלכם בנציבות שירות המדינה?

<נאדר אלקאסם: עובדת אחת.

קארין אלהרר: מה התפקיד שלה?

<נאדר אלקאסם: היא באגף לשוויון מגדרי.

<נאדר אלקאסם: האגף הזה אחראי על ממונות מעמד האישה.

<נאדר אלקאסם: אגב, התפקיד הזה הוא לא לאוכלוסייה האתיופית, הוא לכלל.

<נאדר אלקאסם: היתה עובדת שהיא רפרנטית מול משרדים.

<נאדר אלקאסם: אנחנו אומרים שאנחנו עכשיו מקפידים להכניס אנשים לתפקידים מקצועיים ואנחנו מדגישים שזה לא יהיה מול האוכלוסייה בלבד, אלא שזה יהיה תפקידים רוחביים במשרדי המטה.

קארין אלהרר: אתה יודע להגיד לי כמה יש במשרד האוצר?

קארין אלהרר: זה מאוד מעניין אותי.

<נאדר אלקאסם: יש פה נציג של משרד האוצר.

קארין אלהרר: אני לא בטוחה שהוא אחראי על העסקת עובדים במשרד.

<נאדר אלקאסם: משרד האוצר - חמישה עובדים מתוך אלף.

קארין אלהרר: התעליתם.

קארין אלהרר: נאדר, אני ממש מבקשת לדיון הבא שיתקיים בעוד חודש בדיוק.

קארין אלהרר: לפי החוק אתם צריכים שכל משרד או כל יחידת סמך יגישו לכם דוח מעודכן על כמה יש.

קארין אלהרר: אני מבקשת לקבל אותו לפני הדיון, ואני מבקשת גם לדעת מה אתם עושים כדי לעמוד ביעדים בכל משרדי הממשלה, לא רק במשרד הבריאות ובמשרד החינוך.

קארין אלהרר: תודה רבה.

<נאדר אלקאסם: אני יוצא, אבל עובדת שלנו נשארת כאן.

קארין אלהרר: מאה אחוז.

קארין אלהרר: כן, בבקשה.

<גנטו מנגיסטו: אני לא אחזור על רוב הדברים שאומרים.

<גנטו מנגיסטו: אני יושב פה וקצת כל פעם צורם לי שאומרים: הם, האתיופים.

<גנטו מנגיסטו: אנחנו ישראלים.

קארין אלהרר: זה לא הם, זה אנחנו.

<גנטו מנגיסטו: זה אנחנו, זה אני, את, כל אחד שיושב פה.

<גנטו מנגיסטו: יצאנו להפגנה גם בגלל זה שאנחנו רוצים שיפסיקו להגדיר אותנו בתור אתיופים.

<גנטו מנגיסטו: גם בדיון אצל ראש הממשלה ובדיונים אחרים אני רואה שתמיד מחפשים את האתיופי המחמד או את השר המחמד שיטפל בבעיות של האתיופים או בבעיות האחרות.

<גנטו מנגיסטו: כמו שאמרת קודם, הדבר מתחיל קודם מחינוך נטו.

<גנטו מנגיסטו: יש היום אלפי אלפי סטודנטיות שסיימו קורס של מורות בכל המכללות בארץ ושמים אותן כמגשרות.

<גנטו מנגיסטו: בשביל מה הן למדו את כל זה?

<גנטו מנגיסטו: האם בשביל להיות מגשרת?

קארין אלהרר: מגשרת בין מי למי?

<גנטו מנגיסטו: מגשרת בין התלמידים שיודעים רק עברית ונולדו פה בארץ לבין ההורים שכן יודעים או לא יודעים את השפה, בין בית-הספר למורים.

<גנטו מנגיסטו: אני לא יודע למה צריך את התפקיד הזה.

<גנטו מנגיסטו: הוא היה נכון אז, אבל היום הוא כבר פאסה.

<גנטו מנגיסטו: את יכולה לשים לב ולראות את ספרי הלימוד.

<גנטו מנגיסטו: יש לנו באמת היסטוריה כל כך יפה.

<גנטו מנגיסטו: שמרנו על היהדות באתיופיה בצורה כל כך יפה ומופלאה ובספרי הלימוד לא לומדים כלום על העלייה.

<גנטו מנגיסטו: רק בשנים האחרונות התחילו אנשים להבין מה זה הטקס הזה של יום נספי סודן.

<גנטו מנגיסטו: קוראים לזה טקס ממלכתי, אבל הוא בקושי משודר.

<גנטו מנגיסטו: בקושי עושים איתו משהו.

<גנטו מנגיסטו: זה באמת דברים שבאמת מפריעים.

<גנטו מנגיסטו: רובכם אמרתם נתונים כל כך יפים וארגונים ועמותות וצבא, אבל בשטח לא רואים שקל מתוכנית החומש שהיתה פה שקיבלה 300 מיליון.

<גנטו מנגיסטו: אולי רק אדם אחד או שניים זכו לה.

<גנטו מנגיסטו: הכסף הזה התפקשש איפשהו.

<גנטו מנגיסטו: תמיד חוזרות הוועדות האלה והדברים האלה.

<גנטו מנגיסטו: אני כן מעריך את עצם העובדה שקמת ועשית את הוועדה הזו, אני כן מאמין בהזדמנות.

<גנטו מנגיסטו: אבל הדור החדש והצעיר שלמד כבר את המנטליות ואת החוצפה הישראלית, אין לו כבר סבלנות לחכות.

<גנטו מנגיסטו: אין לי סבלנות.

<גנטו מנגיסטו: ביום חמישי הזה אני מתחתן, בעזרת השם, ואני צריך לחכות לאישור יהדות כמעט שלושה חודשים כי יש לי רב מיוחד שצריך לחתום לי על כל הדברים.

<גנטו מנגיסטו: זה קצת מתסכל כי הנהגה רוחנית כבר הרסו לנו.

<גנטו מנגיסטו: את הקייסים שלנו הרסו לנו וזה שובר.

<גנטו מנגיסטו: ברגע שלוקחים את ההנהגה הרוחנית, שוברים קהילה שלמה.

<גנטו מנגיסטו: אתה צריך לחכות שלושה חודשים ולראות האם יש אישור יהדות או לא, לבדוק את הדברים האלו.

<גנטו מנגיסטו: זה משהו שהיה אמור כבר לחזור אחורה.

<גנטו מנגיסטו: זה דבר שהמדינה חוזרת עליו.

<גנטו מנגיסטו: לא לומדים מ"מרבד הקסמים", לא לומדים משנות ה-80 של הפנתרים השחורים.

<גנטו מנגיסטו: עד שלא קורה משהו שום דבר לא מתעורר.

<גנטו מנגיסטו: השאלה היא מה יהיה הלאה ומה נעשה הלאה והאם נפעל בדרך של כל הזמן הפגנות.

<גנטו מנגיסטו: אני אחד מהמארגנים של כל ההפגנות.

<גנטו מנגיסטו: אני מאמין במאבק שהוא תוך כדי הידברות.

<גנטו מנגיסטו: אבל האם צריך לעשות עוד ועוד פעם הפגנות בשביל שנקבל את המעמד הזה של השבט ולהגיע לכאן ולהגיד את הדברים ולהגיד: כן, שמענו, ומילים כל כך יפות, והלאה נתקדם.

<גנטו מנגיסטו: הדבר החשוב - אני מציע לרובכם לעשות סיור בשכונות של ישראלים ממוצאי אתיופי על מנת להסתכל על התנאים.

<גנטו מנגיסטו: אני סטודנט בבין-תחומי ואני גר בהרצליה.

<גנטו מנגיסטו: אני רואה שם שתמ"א 38 בתנופה ממש גדולה.

<גנטו מנגיסטו: אבל כשאני חוזר הביתה לבאר-שבע אז איזה תמ"א ואיזה 38?

<גנטו מנגיסטו: השכונות של יוצאי אתיופיה והאוכלוסיות המוחלשות בחברה הן פשוט מוזנחות יתר על המידה.

<גנטו מנגיסטו: כן, המפכ"ל יצא בהצהרה גם שיש שיטור יתר ושיש את כל הבלגן הזה.

<גנטו מנגיסטו: זה כן אחד שבא ומרים את הכפפה ואומר: טעינו, בואו נתקן.

<גנטו מנגיסטו: בואו ותשבו בשכונות האלה ותבדקו את הדברים האלה לעומק כי מפה יוצאות ההחלטות.

<גנטו מנגיסטו: השאלה היא ההחלטות האלה באמת יוצאות במטרה כן לקדם את האוכלוסייה או לקדם את החברה הישראלית וכן לשוויון?

<גנטו מנגיסטו: כי הילדים שלי במאה אחוז לא יסתכלו על צבעם של בני האדם, אלא הם יסתכלו להם בלב והם יגידו שהם בני אדם.

<גנטו מנגיסטו: אני לא אלמד אותם להגיד: הוא אתיופי, הוא מרוקאי – ממש לא.

קארין אלהרר: תודה.

קארין אלהרר: אדוני, ממש במשפט.

<קריאה: הוא אמר שבשנות ה-90 נקלטו עובדים ובתכל'ס יש ייצוג הולם.

<קריאה: אבל בשנות ה-90 נקלטו סניטרים בבתי-חולים ומנקים וכאלה.

<קריאה: השאלה היא האם יש אנשים משכילים שיכולים להשתלב בתפקידים משמעותיים ואם יש אתיופים שם מה זה אומר?

<קריאה: לא מכניסים אותם לשירות המדינה כי יש אתיופים ששומר על האחוזים?

קארין אלהרר: בדיוק בשביל זה שאלנו את השאלות ואנחנו מצפים גם לתשובות בדיון הבא.

קארין אלהרר: אנחנו רוצים לראות תוכנית ואיך אנחנו מתקנים את המספרים האלה שהם מעוותים בעיניי.

קארין אלהרר: אני רואה את זה כנתונים ובסוף זה איך מציגים את הנתונים.

קארין אלהרר: כשמציגים את זה: זה שיעור דרמטי יותר אפילו מהשיעור הקיים באוכלוסייה, זה נשמע כאילו ימות המשיח הגיעו וההפגנות מיותרות.

קארין אלהרר: אבל ברור שכשיורדים לפרטים המצב שונה מאוד.

קארין אלהרר: אני רוצה באמת את התייחסות משרד החינוך.

קארין אלהרר: אני באמת מאמינה שהכול הכול מתחיל בחינוך.

קארין אלהרר: בסופו של דבר, אנחנו נחשפים כאן לסיפורים של אנשים שנולדו וגדלו בישראל.

קארין אלהרר: הם ישראלים כמוני בדיוק.

קארין אלהרר: אני לא רואה צורך בשינוי.

קארין אלהרר: קודם כל, נשאל האם יש איזושהי תוכנית סדורה וברורה על איך אנחנו מתקנים את העוול הגדול הזה.

קארין אלהרר: אני באמת חושבת שיש מקום להתחיל מכם.

קארין אלהרר: אתם חוד החנית.

קארין אלהרר: ראשית, אשמח לשמוע מה התוכנית שלכם, ואחרי זה שאלות פרטניות יותר.

<מאיה שריר: שמי מאיה שריר ואני מנהלת אגף קליטת תלמידים עולים במשרד החינוך.

<מאיה שריר: אני ריכזתי את תוכנית החומש, תכללתי את תוכנית החומש של משרד החינוך, ואני יכול להגיד שגם שם היו הרבה הצלחות.

<מאיה שריר: זה נכון שלא הכול הישגים לימודיים וציונים, אבל לפחות בדבר הזה שהוא מאוד מדיד והוא נתון אובייקטיבי אנחנו רואים שבתחילת תוכנית החומש, בשנת 2008, אחוז הזכאות לתעודת בגרות בקרב תלמידים יוצאי אתיופיה היתה 36,88% וב-2013 בסוף תוכנית החומש היא 49.24% - שיפור של 12%.

<מאיה שריר: תוכנית החומש לפחות מבחינת משרד החינוך פעלה.

<מאיה שריר: עם זאת, אנחנו יודעים שלא הכול ציונים ולא הכול הישגים לימודיים, וברור שנדרשה כאן תוכנית אחרת, חדשה ומתכללת.

<מאיה שריר: כפי שאודי פראוור לפני כן סיפר, יושבים 12 נציגי משרדי ממשלה עם נציגי ציבור בהכנת תוכנית חדשה בהתאם להחלטת ממשלה על הדרך החדשה.

<מאיה שריר: אנחנו כמשרד חינוך, מכיוון ששנת הלימודים מתחיל ב-1 בספטמבר, ואין לנו הרבה זמן לחכות להחלטות, הכנו את התוכנית ואנחנו התחלנו מיד ביישום שלה לפחות בחלק מההיבטים שלא הכול דורש תקציב.

קארין אלהרר: מתי זה "הכנו"?

קארין אלהרר: עכשיו לשנת הלימודים הבאה?

<מאיה שריר: כן, לקראת ה-1 בספטמבר, לקראת שנת הלימודים הבאה תשע"ו.

<מאיה שריר: למשל, אחת הסוגיות כפי שגם אודי פראוור הציג, המאוד מרכזיות היתה ההבדל בין יליד הארץ - כפי שאת אומרת, כולנו ביחד כאן ישראלים ילידי הארץ - לבין עולים.

<מאיה שריר: עולים ימשיכו להיות מטופלים על-ידי אגף קליטת תלמידים עולים, לקבל תשומות כמו שאר העולים, גם אם מגיעים מאיטליה, מצרפת, לא משנה מהיכן, וילידי הארץ יטופלו ככל ילידי הארץ.

<מאיה שריר: זה היה הדבר הראשון שעשינו מהעבר.

קארין אלהרר: במסגרת אותה תוכנית חומש, אחת התופעות המכוערת שנתקלתי בהן זה פשוט שלילת כניסתם של יוצאי אתיופיה למסגרות חינוכיות.

קארין אלהרר: איך אתם מתמודדים עם הסוגיה הזאת?

קארין אלהרר: בתי-הספר שלא רוצים לקבל, בוא לא ניתמם.

קארין אלהרר: זה קורה.

קארין אלהרר: אני רוצה את התייחסותך לאיך אתם מתמודדים עם התופעה הזו?

קארין אלהרר: מה אתם עושים?

<קריאה: פתח-תקווה.

<מאיה שריר: אני חושבת שהתופעה הזאת היתה בזמן של השר הקודם הקודם, גדעון סער.

<קריאה: מה זה משנה איזה שר?

<קריאה: המדינה היא אותה מדינה.

<קריאה: אותי לא מעניין מי בעמדה.

<קריאה: מה זה השטויות האלה?

<קריאה: זה המדינה.

<קריאה: אותי מעניין מי עומד בראש המדינה.

<קריאה: מה זה השטויות האלה?

<קריאה: לענות דבר כזה בשם המדינה זה מביש.

קארין אלהרר: רגע, אדוני.

קארין אלהרר: היא עונה.

<קריאה: איפה הנציגים הרשמיים של אגף לקליטת תלמידים עולים?

קארין אלהרר: היא נציגה רשמית.

קארין אלהרר: חברים, כשמדברים יותר מאחד הפרוטוקול לא מקשיב.

קארין אלהרר: אדוני, אתה אומר דברי טעם, בוא ניתן גם לפרוטוקול להקשיב לדברים שלך.

קארין אלהרר: אני מבקשת לתת לה להשלים את הדברים.

קארין אלהרר: לאחר מכן אשמח לשמוע הערות.

<מאיה שריר: בתקופה של השר לשעבר לשעבר, גדעון סער, נסגרו בתי-ספר.

<מאיה שריר: היתה הנחיה מאוד מפורשת שאנחנו לא בעד - - -

<קריאות: אף בית-ספר לא נסגר - - -

<מאיה שריר: אין הרבה בתי-ספר שיש בהם אחוז גבוה של בני הקהילה.

<קריאה: מה?

<קריאה: יש שמונה בתי-ספר - - -

<מאיה שריר: זה דבר שנעשה בשיתוף פעולה עם הרשויות.

<מאיה שריר: משרד החינוך הוא לא אחראי על סגירת בתי-ספר.

<מאיה שריר: זה מרכז שלטון המקומי, הרשויות.

<מאיה שריר: אנחנו בדין ודברים איתם.

<מאיה שריר: בתי-הספר הם של הרשויות.

קארין אלהרר: אבל עדיין יש בתי-ספר שהם מיוחדים ליוצאי אתיופיה?

<מאיה שריר: לא, אין בתי-ספר שהם מיוחדים ליוצאי אתיופיה.

<מאיה שריר: משרד החינוך נותן מענה בהתאם למציאות בשטח.

<קריאה: אני מתחייב להעביר רשימה וניפגש בוועדה הבאה שתקבעי ושהיא תהיה פה.

<קריאה: אני אביא לך, אוקיי.

<קריאה: אשמח שגברתי תגיע לדיונים הבאים.

קארין אלהרר: אשמח שתביא לי רשימה, תביא לי.

קארין אלהרר: היא תגיע.

<קריאה: אם את לא יכולה לענות בשם המדינה עדיף לא להגיב.

קארין אלהרר: היא תגיע.

קארין אלהרר: אדוני, אתה לא נותן לה להשלים.

קארין אלהרר: איך נעקוב אחרי מה שהם עושים בדיון הבא אם לא שמענו מה הם עשו עד עכשיו.

<מאיה שריר: אין כיתות מיוחדות, אין בתי-ספר מיוחדים.

קארין אלהרר: יש כיתות עם רוב ובתי-ספר עם רוב?

<קריאות: ברור, נביא לך את הרשימות.

<קריאות: יש כיתות רק עם אתיופים.

<מאיה שריר: משרד החינוך נותן מענה בהתאם למציאות שקיימת בשטח.

<מאיה שריר: אם יש שכונות שבהן רוב התושבים הם בני הקהילה יוצאי אתיופיה אז גם לידם גני הילדים.

<קריאה: מה קורה בנתניה?

<קריאה: איפה בנתניה?

<קריאה: בנורדאו.

<קריאה: ההורים לא רצו לפזר את הילדים.

<קריאה: האם אתה מחליט במקומם?

<קריאה: עזוב.

קארין אלהרר: חברים, תקשיבו רגע.

קארין אלהרר: המטרה היא למצוא פתרונות.

קארין אלהרר: תנו לה רגע להשמיע את הדברים שלה.

קארין אלהרר: אני מבטיחה.

קארין אלהרר: תביאו לי רשימות ואם יש בעיה כזו נפתור אותה.

<מאיה שריר: יש בזה חילוקי דעות האם זה נכון לסגור או לא.

<מאיה שריר: הבאתם דוגמה לנורדאו, ובבית-ספר נורדאו ההורים עצמם ביקשו לא לסגור.

<מאיה שריר: יש פה גם מה היתרונות ומה החסרונות בכל אחת מדרכי הפעולה.

<מאיה שריר: כי גם לסגור בית-ספר שהוא עתיר יוצאי אתיופיה, בני הקהילה, מה זה אומר?

<מאיה שריר: שבית-ספר כזה הוא לא טוב?

<מאיה שריר: לא.

<מאיה שריר: יש בתי-ספר טובים מאוד.

<מאיה שריר: כולנו מכירים את בית-ספר "הדרים" על שם יונה בוגלה ברחובות.

<מאיה שריר: בית-ספר שנסגר, ובסופו של דבר נפתח והוא אבן שואבת לכל הסביבה והוא בית-ספר טוב.

<מאיה שריר: הכוונה - לא תמיד צריך לסגור בתי-ספר.

<מאיה שריר: צריך לדאוג שהם יהיו בתי-ספר טובים.

קארין אלהרר: כמה מיוצאי אתיופיה הם עובדים ישירים של משרד החינוך?

<מאיה שריר: אני לא יודעת.

קארין אלהרר: התופעה הזו שדיברו עליה של מורות שלמדו, הן מורות בהכשרתן שלהן והן שובצו כמגשרות – מה פשר הדבר?

<מאיה שריר: זה לא כך.

<מאיה שריר: ראשית, הן לא מורות.

<מאיה שריר: כל מי שיש לה תעודת הוראה אנחנו מעודדים מעבר.

<מאיה שריר: אישית אני אעזור, אנחנו עוזרים מאוד לשבץ.

<מאיה שריר: מורים בני הקהילה - אנחנו מאוד נשמח ונעזור בשיבוץ.

<מאיה שריר: אני מוכנה לקבל כל קורות חיים שיש, וזה לא כך.

<מאיה שריר: המגשרים הם מכרז של משרד החינוך שהוא מיועד לא לילידי - - -

<קריאה: אני יודע על הרבה מורות אתיופיות שלא מקבלות.

<קריאה: יש לי מייל פה משבוע שעבר.

<צגה מלקו: קודם כל, רוב הילדים הם ילידי הארץ ולא עולים חדשים.

<צגה מלקו: לעניין המגשרים – למשרד החינוך יש איזשהו גוף, עמותה, מרכז ההיגוי שמטפל כמה שנים, יותר מ-20 שנה, בעניין הזה.

<קריאה: 30 שנה.

<צגה מלקו: מטרת מרכז ההיגוי היא לקחת אנשים אקדמאים בני העדה והוא מפעיל אותם כמגשרים.

<צגה מלקו: זאת אומרת, משרד החינוך לא קולט אותם ישר.

<צגה מלקו: הם לא עובדים של משרד החינוך, אלא הם עובדים של עמותה של האגודה קידום החינוך ושנים הם קיימים.

<צגה מלקו: אני אומר לכם מה הבעיה פה.

<צגה מלקו: רוב המערכות עדיין רואות אותנו עולים חדשים.

<צגה מלקו: אני עולה חדשה וגם הילדים שלי ויש אנשים שמתכוונים שגם הנכדים שלי יהיו עולים חדשים.

<צגה מלקו: צריכים לאבחן כמה עולים חדשים יש וכמה ילידי הארץ יש, כמה אקדמאים יש וכמה נקלטו במערכות.

<צגה מלקו: מרכז ההיגוי יושב כבר יותר מ-20 שנה.

<צגה מלקו: יש בו יותר מ-60 עובדים שהם כולם אקדמאיים, אבל הם עדיין לא עובדי משרד החינוך, לא עובדי מדינה.

<צגה מלקו: הם עובדי עמותה.

<צגה מלקו: כל כמה שנים העמותה ניגשת למכרז במטרה לזכות.

<צגה מלקו: רובנו נמצאים כאן יותר מ-30 שנה, די.

<צגה מלקו: אי-אפשר לראות אותנו עולים חדשים לנצח.

<צגה מלקו: הפכו אותנו לפרויקטים ולכספומטים כי לגיוס כספים אנחנו טובים, אבל לקבל שירות לא.

<צגה מלקו: גברתי, סליחה.

<צגה מלקו: כבודך במקומו.

<צגה מלקו: צריך לבוא לפה נציג של משרד החינוך בדרג גבוה, ולא מי שאגף הקליטה.

<צגה מלקו: תבינו שרובנו לא עולים חדשים.

<חנה אלעזר לגסה: צריך לפרק את כל המנגנונים של משרדי הממשלה כי יש פה תעשיה שלמה שמבוססת על יוצאי אתיופיה בכל משרדים.

<חנה אלעזר לגסה: למשל, משרד החינוך, כמו שראינו, לא רק התוכניות של הגישור, אלא גם תוכניות מיוחדות שהן עבור יוצאי אתיופיה.

<חנה אלעזר לגסה: אם תיקחי את הצבא כמו שהם דיברו, אם תיקחי את הרווחה שהיום 52% מיוצאי אתיופיה הם מטופלי רווחה.

<חנה אלעזר לגסה: הוציאו את מנהלי האגפים ברווחה לטיול שורשים באתיופיה.

<חנה אלעזר לגסה: מה זה קשור בכלל?

<חנה אלעזר לגסה: מה זה קשור לעובדה שיש להם 52% של יוצאי אתיופיה.

<חנה אלעזר לגסה: צריך לפרק את המנגנונים האלה.

<חנה אלעזר לגסה: אנחנו באגודה הישראלית למען יהודי אתיופיה תומכים בהצעתו של חבר הכנסת דב חנין להקים ועדת חקירה פרלמנטרית שתבדוק את כל המשרדים האלה.

<חנה אלעזר לגסה: אנחנו גם רואים שהראש לא השתנה כי עדיין ממשיכים לבנות תוכניות חדשות כמו ששמענו ממנכ"ל ראש הממשלה שנתן שהנה, בונים דרך חדשה ועוד תוכניות חדשות ובעצם הם לא מחדשים שום דבר.

<חנה אלעזר לגסה: אנחנו חושבים שצריך להקים ועדת חקירה ממלכתית שתבדוק את כל התוכניות לעומקן.

<צגה מלקו: אני חושבת שזו צריכה להיות ועדת חקירה ממלכתית שבראשה יעמוד שופט.

קארין אלהרר: אדוני, בבקשה.

קארין אלהרר: אני רוצה לתת לכולם לדבר, אבל דעו שנציגת משרד החינוך היא באמצע הדברים שלה.

קארין אלהרר: לי היו עוד כמה שאלות לשאול אותה.

קארין אלהרר: חבל, הדיון ייגמר והיא לא תצליח להשיב ונצא בהפסדנו.

<גדי יברקן: ראשית, אני תוהה שדווקא את הנתון שהכי קל לזכור נציגת משרד החינוך לא זכרה וזה כמה עובדים יוצאי אתיופיה יש במשרד החינוך.

<גדי יברקן: לעומת זאת, היא יכולה לזכור כמה ילידי הארץ, לא ילידי הארץ, שחושבים אותם כעולים חדשים.

<גדי יברקן: אני בטוח שאם תדפדפו במספרים במשרד החינוך לא יהיו יותר מ-20 עובדים, ואני מגזים.

<גדי יברקן: מאחר וזו ועדה לביקורת אני הייתי ממליץ לגברתי יושבת-ראש הוועדה לאמץ בחום את דוח מבקר המדינה משנת 2012.

<גדי יברקן: כל הבעיות נמצאות שם, ההמלצות שלו נמצאות שם.

<גדי יברקן: כל מה שאנחנו מדברים כתוב שם.

<גדי יברקן: אני רוצה לתת כמה דוגמאות לגזענות שיש כאן, ותסלחו לי שאני אומר את זה בצורה מאוד בוטה.

<גדי יברקן: בואו לא נכבס את המילים אלא בואו נודה באמת ומשם נתקדם.

<גדי יברקן: האם גברתי יכולה להעלות באיזשהו תסריט הגיוני שאת כחברת כנסת תקבלי פחות משכר מחבר כנסת שמכהן איתך באותה קדנציה?

קארין אלהרר: לא.

<גדי יברקן: יפה.

<גדי יברקן: הנה, יושב פה הקייס הראשי של חולון-בת-ים.

<גדי יברקן: לפני שנתיים-שלושה הכירו בהם בחצי משרה מרב.

<גדי יברקן: הם מקבלים קרוב ל-2,000 שקל.

קארין אלהרר: גדי, אני מכירה את הבעיה ואני רוצה לדון בה באריכות.

קארין אלהרר: אבל אני לא רוצה לעשות את זה באמצע הדיון על משרד החינוך.

קארין אלהרר: בעיניי, הדיון בנושא הרבנים ומנהיגי הדת הוא חשוב מאין כמוהו.

קארין אלהרר: יש בו היבטים תרבותיים חשובים לעניין של מאבק יוצאי אתיופיה ואני לא רוצה להכניס את זה באיזה הערת שוליים לתוך הדיון על משרד החינוך.

קארין אלהרר: תן לי לסיים את הדיון מול משרד החינוך, לבקש בקשות.

קארין אלהרר: אחרי זה אני מבטיחה שנדון.

<גדי יברקן: הבאתי את זה רק כדוגמה.

<גדי יברקן: אני מבקש מהוועדה הזאת, מהכנסת, מהממשלה, לא להוביל את הקהילה לקצה ולא לדחוף אותנו לרחובות בכוח.

<גדי יברקן: מה שקורה כרגע הוא שאתם הופכים אזרחים טובים ונאמנים של מדינת ישראל לאויבים.

<גדי יברקן: הגלות לא מחקה את ההיסטוריה של יהודי אתיופיה, אבל מדינת ישראל מוחקת אותה.

<גדי יברקן: מדינת ישראל לא צריכה לחפש אנטישמיות באירופה, יש פה אנטישמיות כלפי יהודים.

<גדי יברקן: אם נתחיל בזה נתקדם.

<גדי יברקן: אם לא תאמינו בזה ניפגש.

קארין אלהרר: גברתי ממשרד החינוך, אני רוצה לחזור לעוד שתי נקודות חשובות.

קארין אלהרר: אני רואה על-פי דוח מבקר המדינה שיעור נמוך של משתתפים מקרב הקהילה האתיופית בתגבורים לבגרויות, רק 40%.

קארין אלהרר: מה עשיתם בעניין הזה?

קארין אלהרר: אשמח להתייחסות שלך בנקודה הזו.

קארין אלהרר: שנית, תוכניות שמשרד הקליטה מימן לא קיבלו אפילו פיקוח פדגוגי ממשרד החינוך.

קארין אלהרר: מה אנחנו עושים?

קארין אלהרר: ביד אחת נותנים משאבים, ביד השנייה לא מכירים בזה בכלל מטעם משרד החינוך.

קארין אלהרר: זה נראה לא הגיוני.

קארין אלהרר: אנחנו מדברים על כך שיותר תלמידים ישתתפו בפרויקטים שהם בכלל חיצוניים למשרד החינוך, פרויקטים פילנתרופים.

קארין אלהרר: איך זה קורה?

קארין אלהרר: למה יוצאי קהילה מסוימת צריכים להיות ממומנים על-ידי פילנתרופים, בעוד שיתר אזרחי מדינת ישראל, תלמידי מדינת ישראל, ממומנים בדרך המלך ממשרד החינוך?

<מאיה שריר: אני אענה.

<מאיה שריר: ראשית, תלמידים באשר הם הם זכאים לקבל מה שכל התלמידים מקבלים, והם מקבלים.

<מאיה שריר: כל התוכניות של תגבור לימודי לקראת בגרות, גם התלמידים בני הקהילה האתיופית כמו כל התלמידים קיבלו.

<מאיה שריר: מה שדובר כאן זה על תוכניות תוספתיות.

<מאיה שריר: מבקר המדינה התייחס לארבע תוכניות שהן תוכניות תוספתיות.

<מאיה שריר: שתיים מהן הופעלו על-ידי משרד העלייה והקליטה ושתיים על-ידי משרד החינוך, ואחת התוכניות היא בכלל החלטת ממשלה.

<מאיה שריר: הפרויקט הלאומי האתיופי פועל מתוקף החלטת ממשלה, ואלה הן תוכניות תוספתיות.

<מאיה שריר: לא כולם היו זקוקים לתוספת, חלקם כן, וכולם קיבלו את מה שמקבלים כל תלמידי ישראל.

<מאיה שריר: היום אנחנו באמת הולכים גם בדיונים בשיתוף פעולה עם משרד העלייה והקליטה וגם עם ה"דרך החדשה" ואנחנו פועלים באמת לשינוי.

<מאיה שריר: אני מבינה את הכעס של לראות את יוצאי אתיופיה ילידי הארץ באופן לא כמו כל העולם ואנחנו עשינו את זה.

<מאיה שריר: אנחנו באמת המשרד שלקח ועשה את השינוי.

<מאיה שריר: אנחנו כבר היום אומרים שב-1 בספטמבר פועלים אחרת.

קארין אלהרר: אני מנסה להבין מה זה "פועלים אחרת"?

<מאיה שריר: זאת אומרת שתלמידים שהם בני הקהילה האתיופית אבל נולדו בישראל יטופלו על-ידי אגפי הגיל, יטופלו בהתאם לנהוג עם תלמידים ילידי ישראל.

<מאיה שריר: וגם המגשרים שדובר בהם פה רבות הם עבור עולים.

<מאיה שריר: גם עבור עולים שהגיעו מצרפת ומרוסיה יש לנו מגשרים.

קארין אלהרר: זה תחום בזמן.

קארין אלהרר: זה לא לכל החיים ובטח לא לאלה שנולדו כאן.

<מאיה שריר: נכון, וזה אותו הדבר.

<מאיה שריר: שם המגשרים פועלים על-ידי קול קורא עם הרשויות שהם מוחלפים כל שנה.

<מאיה שריר: כאן הם פועלים במכרז כל ארבע שנים.

<מאיה שריר: יש כאן קצת תנאים מקילים, אבל הם יטופלו כמו כל העולים.

קארין אלהרר: מה לגבי הפיקוח של משרד החינוך על תוכניות שמומנו?

<מאיה שריר: כאשר מבקר המדינה בדק באמת לא היה פיקוח על שתי התוכניות של משרד העלייה והקליטה.

<מאיה שריר: מאז התקיימו ישיבות, מאז אנחנו בשיתוף פעולה.

קארין אלהרר: אז יש פיקוח על התוכניות?

<מאיה שריר: יש פיקוח בהתאם יחד עם אגפי הגיל.

<מאיה שריר: שוב, זה לא תוכניות שהן לעולים, הן תוכניות לילידי הארץ.

<מאיה שריר: כן, יש ארגון מחדש.

קארין אלהרר: התשובה היא כן יש פיקוח, אין פיקוח?

קארין אלהרר: יש פיקוח.

<מאיה שריר: יש תכנון לקראת תשע"ו.

קארין אלהרר: את אומרת לי שכל מי שרוצה זכאי להשתתף בתוכניות תגבור לבגרויות.

קארין אלהרר: לפי הנתונים 41.4% מיוצאי אתיופיה זכאים לבגרות וביחד עם זה רק 40% משתמשים בהכנה לבגרויות.

קארין אלהרר: אז זה רק מי שהתכונן לבגרויות ניגש?

קארין אלהרר: אני לא מבינה.

קארין אלהרר: יש חפיפה מוחלטת.

קארין אלהרר: יש 40% שהם משתמשים בתגבורת לבגרויות ו-41% זכאים בגרות בסוף.

<מאיה שריר: 49.24.

קארין אלהרר: מאיזה שנה זה?

<מאיה שריר: 2013, הדוח ישן.

<מאיה שריר: זאת אומרת, שהיתה עלייה מאז.

<מאיה שריר: ברור שיש באמת שיפור ויש עלייה.

<מאיה שריר: לא כולם מעוניינים להשתתף בתוכניות תוספתיות.

<חנה אלעזר לגסה: מה גורם לעלייה?

<חנה אלעזר לגסה: האם זה התוכניות, האם גם זה?

<מאיה שריר: גם התוכניות.

<מאיה שריר: כן – הפרויקט הלאומי.

<גדי יברקן: השאלה היא כמה מ-40% זכאי הבגרות האלה אכן השתתפו בפרויקטים האלו?

<גדי יברקן: כל מי שיש לו בגרות מכניסים אותו לנתון הזה.

קארין אלהרר: גדי, העלית טענה טובה.

קארין אלהרר: תן לי לשמוע התייחסות.

<מאיה שריר: אנחנו רואים שבתוכניות האלה - בפרויקט הלאומי האתיופי, למשל, ראינו את כל הנתונים - אנחנו רואים שאחוזי הזכאות שם בבחינות בגרות הם מאוד גבוהים – עד 80%.

<גדי יברקן: זו לא השאלה.

<מאיה שריר: אני חושבת שיש תוכניות שאחוזי הזכאות עומדים על 80%.

<מאיה שריר: זאת אומרת, יותר גבוה מאשר במגזר היהודי.

<גדי יברקן: גברתי, עדיין זו לא השאלה.

<מברטו מששה: יש מקומות שעושים בגרות באמהרית כשפה זרה במקום אנגלית.

<מאיה שריר: זה לא נכון.

<גדי יברקן: כן, אני עשיתי בגרות כזאת.

<גדי יברקן: אני למדתי במשרד החינוך.

<גדי יברקן: מה "לא נכון"?

קארין אלהרר: באמהרית?

<גדי יברקן: כן, אלא אם כן אני לומד במשרד החינוך האתיופי.

<מאיה שריר: יש אפשרות להיבחן בחמש יחידות אמהרית, יש ברוסית ובצרפתית.

<מאיה שריר: זה לא במקום אנגלית.

קארין אלהרר: ליאת, התאחדות הסטודנטים.

<ליאת הלבץ: בדוח יש התייחסות להשכלה גבוהה, למכינות הקדם-אקדמיות, ואין פה נציגות.

<ליאת הלבץ: אני משערת שאין קשר בינך לבין השכלה גבוהה במשרד.

<ליאת הלבץ: יש פה נציגות?

קארין אלהרר: אדוני, נשמח לשמוע את נתוניך.

<אורנן פודם: צהריים טובים, אורנן מהמועצה להשכלה גבוהה.

<אורנן פודם: חשוב לציין שהטיפול, אם זה טוב או לא טוב, כרגע נמצא אצל מינהל הסטודנטים - תואר ראשון.

<אורנן פודם: אנחנו מטפלים בעיקר במכינות הקדם-אקדמיות ובמסגרת של המכינות הקדם-אקדמיות אנחנו נותנים מעטפת.

<אורנן פודם: אין מכינות ייחודיות, יש מעטפת שבאה על חשבון הלימודים הקיימים, סיוע כלכלי, חברתי, לימודי.

<אורנן פודם: חוץ מזה, אנחנו בקשר עם מינהל הסטודנטים ובשנים האחרונות גם מסייעים להם תקציבית למלגות לשכר לימוד ודמי קיום.

<אורנן פודם: חשוב להגיד שבאמת לפני שנה התחיל תהליך של שולחן עגול באמת לראות איפה ראוי להיות הטיפול.

קארין אלהרר: לפני שנה פעם ראשונה היה שולחן עגול?

קארין אלהרר: כי לפי מה שקראתי השולחנות העגולים זה סוג של היסטוריה עתיקה שחוזרת על עצמה.

<אורנן פודם: לצערי, זה היסטוריה קרובה.

<אורנן פודם: זה משהו כמו שנה.

<אורנן פודם: מתי התחיל "דרך חדשה"?

<אורנן פודם: הרוב פה מכירים את זה.

<אורנן פודם: לצערנו, לפחות בתחום שלנו זה נקטע.

<אורנן פודם: אבל בהחלט יש מקום לדיון כזה.

<אורנן פודם: כרגע הטיפול הוא אצל מינהל הסטודנטים, שייך למשרד הקליטה.

קארין אלהרר: משרד הקליטה.

קארין אלהרר: אז אתה לא תדע להגיד לי על נשירת סטודנטים.

קארין אלהרר: מכינות זה אצלך, נכון?

<ליאת הלבץ: הדוח מראה שגם סטודנטים שנכנסים לתוך המכינות אחר כך נושרים במערכת.

<ליאת הלבץ: למרות דמי הקיום והמלגות וכל המעטפת שנותנים, המעטפת כנראה לא מספיק מועילה כי הסטודנטים אחר כך נכנסים לתוך מערכת ההשכלה הגבוהה ונושרים.

קארין אלהרר: מה אתם עושים כדי לשפר את המצב?

<אורנן פודם: קודם כל, באמת המכינות הקדם-אקדמיות מנוהלות כיום על-ידי משרד החינוך, ות"ת, המועצה להשכלה גבוהה ומשרד הביטחון.

<אורנן פודם: כרגע זה בעיקר המעטפת.

<אורנן פודם: לצערי, הנשירה בכל המכינות היא גבוהה.

<אורנן פודם: דווקא במכינות הנשירה היא לא יותר גבוהה אצל יוצאי אתיופיה.

<אורנן פודם: יש בתואר ראשון בהחלט נשירה יותר גבוהה מהאוכלוסייה הכללית.

<אורנן פודם: אין בכלל ספק בזה, אני לא בא להסתיר.

<אורנן פודם: זה ראוי לטיפול.

קארין אלהרר: אתם עשיתם איזושהי רביזיה על מה צריך לעשות?

קארין אלהרר: אני רואה שמושקעים לא מעט כספים בעניין הזה.

קארין אלהרר: יש כסף במערכת, למה זה לא עובד?

קארין אלהרר: מה התובנות שלך בעניין?

<אורנן פודם: קודם כל, אני חושב שזה יותר בתואר ראשון שזה המסה הגדולה של הלימודים.

<אורנן פודם: זה שאלות שיותר צריכים לשאול את מינהל הסטודנטים.

<גדי יברקן: יש שאלה שאולי כדאי לחשוב עליה בהמשך.

<גדי יברקן: אני יודע שיש הרבה אנשים שסיימו תואר ראשון ותואר שני ויש כמה דוקטורנטים.

<גדי יברקן: האם יש מרצים או מתרגלים יוצאי אתיופיה במוסדות להשכלה גבוהה?

<אורנן פודם: מעט מאוד.

<גדי יברקן: כמה מעט?

<אורנן פודם: אני לא יודע את המספר של הסגל, אבל מעט מאוד.

<אורנן פודם: אין לי נתונים על סגל.

<אורנן פודם: הבעיה קיימת, אין בכלל ספק.

<קריאה: יש אחד.

<חנה אלעזר לגסה: למה הטיפול בסטודנטים הוא במינהל הסטודנטים ולא במל"ג ולא בוות"ת אצלם?

<ליאת הלבץ: חברת הכנסת אלהרר, שאלת פה: איפה אתה מזהה את הבעיה?

<ליאת הלבץ: מההיכרות שלנו עם השטח ומהדברים שאנחנו מגיעים מהסטודנטים אנחנו מבינים שוב ושוב, וזה לא רק בעיה ספציפית עם יוצאי אתיופיה, זו בעיה בכלל בכל המערכת, שהגופים לא מתקשרים ביניהם.

<ליאת הלבץ: אנחנו רואים פה נציג של המל"ג יושב ואומר: הסטודנטים נמצאים בכלל בטיפול מינהל סטודנטים עולים, והם לא מתקשרים ביניהם.

<ליאת הלבץ: אני חס וחלילה לא מאשימה את המל"ג.

<ליאת הלבץ: אנחנו עובדים בשיתוף עם המל"ג.

<ליאת הלבץ: בימים אלו השרה גילה גמליאל הולכת להקים רשות לקידום צעירים תחת המשרד שלה.

<ליאת הלבץ: לדעתנו, התפקיד העיקרי של הרשות הזו צריכה להיות מעבר ספציפית לאוכלוסייה של יוצאי אתיופיה, אלא בכלל לעניין הצעירים והשילוב.

<ליאת הלבץ: זה פשוט תקשורת בין הגופים.

<ליאת הלבץ: הבעיה הכי קשה היום במדינה זה שהגופים לא מסוגלים לתקשר.

<ליאת הלבץ: הקרן להכוונת חיילם משוחררים נותנת מלגות אבל לא מתקשר עם המל"ג ולא מתקשר עם המינהל.

<ליאת הלבץ: סטודנטים עולים לא מתקשר עם המוסדות.

<ליאת הלבץ: אנחנו מנסים להביא לתקשורת הזו ואנחנו נתקלים בקשיים בנוגע למכינות הקדם-אקדמיות ובנוגע ליוצאי אתיופיה ועוד נושאים.

<ליאת הלבץ: אצלנו במשרד אנחנו נתקלים לא פעם בכשלים כאלה של חוסר תקשורת.

<ליאת הלבץ: יש כסף במערכת אבל לא מצליחים לחבר ולנתב אותו למקומות הנכונים.

קארין אלהרר: גדי, משפט אחרון.

<גדי יברקן: בנושא של משרד החינוך ובתי-ספר אני רוצה לתת דוגמה מאוד מחרידה שטיפלתי בה באופן אישי של מורה בת הקהילה שלימדה בעברה בבית-ספר במרכז הארץ.

<גדי יברקן: היא גילתה שמנהלת בית-הספר מורידה בכוונה את כל הציונים של התלמידים יוצאי אתיופיה, הנחתה את המורים בחדר המורים ועוד מורה הצטרפה אליה.

<גדי יברקן: הדליפו את העניין הזה לאנשים שטיפלו, ואני טיפלתי בזה ונחשף באחד הערוצים בטלוויזיה.

<גדי יברקן: כשמצאו מי הדליף לקחו את המורה, סילקו הביתה.

<גדי יברקן: היא באה אליי.

<גדי יברקן: לקחתי את המורה הזאת יד ביד לאותו שר חינוך באותה תקופה והוא הזדעזע כשסיפרתי לו את הסיפור.

<גדי יברקן: מה שקרה הוא שבמקום לטפל במנהלת סילקו את שתי המורות.

<גדי יברקן: יותר מ-20 תלמידים בשכבה הלכו לרחוב בגלל שהמנהלת הורידה.

<גדי יברקן: אני רוצה להביא לך את המורה.

קארין אלהרר: גדי, זה מקרה פרטני.

<גדי יברקן: זה לא פרטני.

קארין אלהרר: תעביר לי את המקרה הזה, אני מבקשת לבדוק אותו.

<גדי יברקן: יותר מזה, סילקו את המורה הזאת והוציאו אותה מחוץ למשרד החינוך.

קארין אלהרר: גדי, שמעתי.

קארין אלהרר: מה שאתה מספר לי מטריד אותי מאוד.

קארין אלהרר: אני מבקשת שתעביר לי את פרטי המקרה כי אני באופן אישי רוצה לבדוק.

<גדי יברקן: אביא לך את שתי המורות למשרד.

קארין אלהרר: טוב.

קארין אלהרר: יש לנו חמש דקות לסיום הדיון.

קארין אלהרר: אני רוצה לנסות לעשות איזה סיכום ביניים, ואני מדגישה שזה סיכום ביניים כי הדיון הזה רק התחיל.

קארין אלהרר: אנחנו עברנו כאן על מעט מאוד משרדים מבין המשרדים שיש להם נגיעה לעניין ואנחנו נמשיך לעקוב אחרי הנושא הרבה מאוד.

קארין אלהרר: קודם כל, אני מזהה פה בשיח שהתנהל בחדר שיש איזה, אני לא יודעת אם רצון, להטיל את תפוח האדמה הלוהט הזה ממשרד למשרד.

קארין אלהרר: אבל לי נוצרת התחושה שעוד לא נסגר על עצמו מי רוצה להיות הגורם המתכלל.

קארין אלהרר: היה משרד ראש הממשלה, העביר את זה לעלייה והקליטה.

<קריאות: הפוך.

קארין אלהרר: משרד ראש הממשלה לוקח את זה עכשיו בחזרה.

קארין אלהרר: יש פה איזה בעיה בגורם המתכלל.

קארין אלהרר: אני, קודם כל, רוצה לקרוא מכאן לראש הממשלה שהקים את ועדת השרים לעניין לפעול במרץ.

קארין אלהרר: העניין הזה הוא עניין בוער.

קארין אלהרר: אנחנו לא יכולים להמשיך לגלגל את הסיפור הזה כי בינתיים יש עוד ועוד אנשים שנולדים כאן, חיים כאן.

קארין אלהרר: הם ישראלים לכל דבר ועניין ואין שום סיבה שאנחנו ניתן להם להרגיש פחות, או לכל הפחות פחות שווים מיתר אזרחי מדינת ישראל.

קארין אלהרר: אני מבקשת ממשרד ראש הממשלה להציג לי את הדיווח שהובטח כאן בתוך חודש ימים, בצירוף כמובן פירוט התקציב, כי תוכניות זה יפה, אבל בצד זה צריך שיבוא כסף ואני רוצה לדעת בכמה כסף מדובר.

קארין אלהרר: כמו כן, אני רוצה מכל משרדי הממשלה שדיברו היום - לא היו הרבה - גם משרד הביטחון, גם משרד החינוך, גם נציבות שירות המדינה, דיווח בכתב עם התייחסות לנקודות שמפורטות מה קרה ומה לא קרה.

קארין אלהרר: כי כאן שמעתי כל מיני דברים שהם בגדר מענה לשאלות שעלו, אבל אני לא רואה את הטמע.

קארין אלהרר: אני לא רואה תוכנית סדורה וזה מטריד אותי יותר.

קארין אלהרר: כי לכבות שריפות - לא בשביל זה התכנסנו.

קארין אלהרר: התכנסנו כדי לבדוק שיש פעילות אינטנסיבית כדי לפתור את הבעיות שאנחנו עדים להן.

קארין אלהרר: אני רוצה שהחומרים הכתובים יועברו אליי בתוך שלושה שבועות על מנת שאוכל להגיע מוכנה לדיון בתוך חודש.

<גדי יברקן: יש אפשרות להקדים את זה?

<גדי יברקן: כי יש ועדת שרים וכולנו עכשיו בלוחות זמנים וכל דבר שמתארך יפגע בכל דבר.

קארין אלהרר: גדי, יכולתי להיות פופוליסטית ולהגיד להם: תביאו לי את זה מחרתיים בבוקר.

קארין אלהרר: אבל מכיוון שאני רוצה שהם באמת ישקיעו מחשבה במה הם כותבים ולא ישלפו מהשרוול, אני כן רוצה לתת להם.

קארין אלהרר: זה לא הרבה זמן.

קארין אלהרר: במשרדי הממשלה, תאמין לי, חודש, הם יחזרו למשרד ויגידו: זאת, לא נורמלית.

קארין אלהרר: אבל חודש זה מספיק זמן.

קארין אלהרר: גם ממשרד החינוך וגם מנציבות שירות המדינה אני רוצה מספר מדויק של העובדים במשרדים ובאיזה תפקידים הם משובצים.

קארין אלהרר: אשמח גם לדעת ממשרד החינוך - זו נקודה שלא הספקתי להתייחס אליה בדיון - היכן באים לידי ביטוי ההיבטים של מורשת יוצאי אתיופיה בתוכניות הלימודים.

קארין אלהרר: הבקשה תופנה כמובן גם למשרד הקליטה בעניין הזה.

קארין אלהרר: בתחילת הדיון עלה כאן מחברי כנסת נושא של ועדת חקירה פרלמנטרית.

קארין אלהרר: אני לא אהסס להביא את זה להצבעה במליאה, אבל אני רוצה שבאמת נדע עם עצמנו שעשינו את הכול על מנת לתת פתרון עכשיו.

קארין אלהרר: כי תאמינו לי, מניסיון לא ארוך, מניסיון קצר - אני חדשה כאן יחסית - כשרוצים למסמס משהו מקימים עוד ועדה.

קארין אלהרר: ועדות יש לנו בשפע, מסקנות גם יש לנו.

קארין אלהרר: היישום של זה הוא הבעיה.

קארין אלהרר: מבחינתי, הוועדה לביקורת המדינה היא פלטפורמה מצוינת לבדוק בכל סעיף קטן איפה היישום נעשה, איפה הוא לוקה בחסר, ומה צריך לתקן.

קארין אלהרר: ולכן גדי, אעמוד על כך שהיישום יתבצע בהקדם האפשרי.

קארין אלהרר: לא נוכל להמשיך להעביר את האחריות מיד ליד.

קארין אלהרר: עכשיו זה באמת זמן אמת ואנחנו חייבים להביא כולנו: משרדי ממשלה, כנסת, הציבור.

קארין אלהרר: אנחנו צריכים לעמוד כולנו חזית אחת ולהבהיר שאזרחי מדינת ישראל הם כולם אזרחים שווים בזכויות ובחובות, ואנחנו לא יכולים להביא לעוד מצבי מצוקה שבהם אנשים צריכים להפגין ולמחות על משהו שהיה אמור להיות מובן מאליו וטריוויאלי.

קארין אלהרר: אני נועלת את הישיבה היום וקובעת ישיבת המשך לעוד חודש.

<גדי יברקן: לגבי העובדים של מרכז ההיגוי שאו טו טו ככל הנראה ילכו הביתה או לא - אשמח שהוועדה גם תיתן את דעתה.

<גדי יברקן: עובדי מוקדי הקליטה בכל הארץ, עשרות מהם ששירתו את הקהילה ואת המדינה בתוך משרד הקליטה, ככל הנראה גם הם הולכים הביתה.

<גדי יברקן: אשמח שבעניין הזה הוועדה תהיה, זה עניין של שבועות.

קארין אלהרר: אנחנו נבדוק אותו.

קארין אלהרר: מה שקרה עד היום בעיניי הוא הזנחה.

קארין אלהרר: אני לא רוצה להגיד הזנחה פושעת כי זה יהיה - - -

<גדי יברקן: לא, זה הזנחה פושעת.

קארין אלהרר: זה לגמרי מתקרב לשם.

<גדי יברקן: זה שם.

קארין אלהרר: הגיע הזמן לשים לזה סוף.

קארין אלהרר: תודה רבה לכולם.

קארין אלהרר: דיון המשך בעוד חודש.