ועדת הכספים, כנסת 20, פרוטוקול מספר 1, 2015-04-01 14:10

ניסן סלומינסקי: חשבתי שאתה אומר ארוכה.

זאב אלקין: לא.

זאב אלקין: קצרה ככל האפשר - - -

ניסן סלומינסקי: לא, לא הזמני, לא - - -

זאב אלקין: זה ועדות קבועות – אחר כך.

זאב אלקין: אבל בוועדה הזאת, הזמנית, אני מאחל שכהונתך תסתיים קצר ככל האפשר, בהתאם להמלצת הנשיא בנאומו אתמול.

אלי אלאלוף: נתת אתמול הסברים אבל בזריזות כזאת שלקלוט את זה זה כבר לא אנחנו.

אלי אלאלוף: אתה יכול לחזור על מה שאמרת, מה התהליך להתכנסות הוועדה וכולי?

זאב אלקין: כן, אני יכול.

זאב אלקין: אני, קודם כל, אם ירשה לי יושב ראש הוועדה וייתן לי את זכות הדיבור אני אסביר.

ניסן סלומינסקי: נותן לך וזה בסדר.

זאב אלקין: מה שהחליטה אתמול הוועדה המסדרת זה כך: למעשה שחזרה את המבנה שהיה בזמן פגרת הבחירות.

זאב אלקין: הוקמה ועדת הסכמות שהיא כוללת נציג הממשלה.

זאב אלקין: הרי יש עדיין ממשלת מעבר שמכהנת עד שלא תוקם ממשלה חדשה.

זאב אלקין: נציג הממשלה זה יושב ראש הסיעה הגדולה שנמצאת בממשלה, קרי עבדכם הנאמן.

זאב אלקין: ומצד שני, נציג הסיעה הכי גדולה בין כל הסיעות שהן לא בממשלה היום, שזה סיעת העבודה, והנציג שלה זה היושב-ראש הנוכחי שלה, יושב ראש סיעת המחנה הציוני, חבר הכנסת איתן כבל.

זאב אלקין: למעשה, כל ישיבה של ועדת הכספים הזמנית – אם על זה אתה שואל – כדי להתקיים היא תצטרך אחת מאלה: או פנייה של יושב ראש הוועדה לוועדת ההסכמות וקבלת הסכמה של ועדת ההסכמות, כאשר חבר הכנסת איתן כבל מייצג שם לא רק את הסיעה של המחנה הציוני אלא את כל הסיעות שהן לא חברות בממשלה.

זאב אלקין: קרי, למשל: יש עתיד; קרי, למשל: כולנו.

זאב אלקין: זאת אומרת שהוא צריך על כל נושא ללכת ולשאול את ראשי הסיעות האחרים האם הם מסכימים או לא.

זאב אלקין: מספיק שסיעה אחת לא מסכימה והישיבה לא מתקיימת.

זאב אלקין: כנ"ל אני.

זאב אלקין: אני מייצג את הממשלה ושלוש סיעות.

זאב אלקין: אני שואל את הממשלה ואת שלוש הסיעות.

זאב אלקין: מספיק שמישהי מהן לא מסכים אז אני, כמובן, נותן סירוב בוועדת ההסכמות.

זאב אלקין: אז זה מסלול אחד לייצר דיון: פנייה של הוועדה.

זאב אלקין: אגב, לא אלינו ישירות.

זאב אלקין: הפנייה צריכה להיות דרך מזכירות הכנסת, אחרת נוצר בלגן והדברים הולכים לאיבוד.

זאב אלקין: למדנו.

זאב אלקין: ומזכירות הכנסת מעבירה אלינו את הפניות ואנחנו בודקים עם הסיעות שלנו.

זאב אלקין: זה לוקח זמן, אני מראש מתנצל, בעיקר לחבר הכנסת איתן כבל, כי הוא מייצג פה הרבה סיעות.

זאב אלקין: אז עד שהוא מקבל מכולן את האוקיי זה לפעמים לוקח זמן.

זאב אלקין: וברגע שיש אישור אפשר לקיים את הדיון.

זאב אלקין: המסלול השני ליצירת דיון זה מנגנון ידוע ששליש מחברי הוועדה מבקשים לקיים דיון בנושא מסוים.

זאב אלקין: גם אז זה הולך לוועדת ההסכמות וצריך את הסכמת הוועדה.

זאב אלקין: מסלול שלישי זה הממשלה.

זאב אלקין: ממשלה שמבקשת נושא זה גם הולך לוועדת ההסכמות, ובהתאם לזה ועדת ההסכמות מאשרת או לא.

זאב אלקין: שמורה הזכות לממשלה במידה וועדת ההסכמות לא אישרה לפנות במקרים חריגים ליושב ראש הכנסת ולבקש בכל זאת לקיים דיון.

זאב אלקין: יושב ראש הכנסת, אם יחליט שמדובר במקרים חריגים וכולי מוסמך לאשר לוועדה לקיים את הדיון למרות שאין הסכמה של ועדת ההסכמות.

זאב אלקין: זכות מקבילה ישנה ל-40 חברי כנסת.

זאב אלקין: נניח, אם הייתה בקשה של יושב ראש ועדה או שליש מחברי ועדה לקיים דיון וועדת ההסכמות לא אישרה, 40 חברי כנסת צריכים לפנות בכתב ליושב ראש הכנסת ולבקש להפעיל את סמכותו לאשר את הדיון למרות התנגדותה של ועדת ההסכמות.

זאב אלקין: אם הוא יסכים ויאשר הדיון יתקיים.

זאב אלקין: זה לגבי איך מייצרים דיון.

זאב אלקין: עכשיו, לגבי ההתראה.

זאב אלקין: סוכם שהתראה נורמלית צריכה להיות ארבעה ימים, כולל יום ההתראה ויום הכינוס עצמו, וכולל ימי שבת, חג, מועד וכולי.

זאב אלקין: במקרים שכינוס הוועדה הוא בימי מליאת הכנסת, שהתכנסה המליאה בפגרה, אפשר התראה של שלושה ימים ולא ארבעה.

זאב אלקין: במקרים חריגים יושב ראש הכנסת מוסמך לאשר כינוס בהתראה יותר קצרה.

זאב אלקין: אבל זה, עוד פעם, דורש אישור מיוחד ממנו.

זאב אלקין: זהו, אני חושב שלא שכחתי.

זאב אלקין: הגברת אתי בן יוסף, לא שכחתי כלום?

<אתי בן יוסף: זאת הייתה ההחלטה והעברנו אותה.

זאב אלקין: אז זה מה שסוכם.

ניסן סלומינסקי: עברתי על הדברים, יש שלושה נושאים שאני חושב שהם חשובים: סעיף 1 זה סעיף 46.

ניסן סלומינסקי: הוא כבר תקוע - - -

זאב אלקין: אז תוציאו פנייה.

ניסן סלומינסקי: אני אוציא.

ניסן סלומינסקי: אני אומר: כבר הצטברו ארבע רשימות, - -

זאב אלקין: אני מבין.

ניסן סלומינסקי: - - ומסכנות העמותות שהן לא יכולות - - -

זאב אלקין: טוב, תוציאו פנייה.

זאב אלקין: אתם יכולים אפילו לנמק בכמה מילים למה הדחיפות.

אלי אלאלוף: ואם אנחנו חברים באחת העמותות אנחנו לא משתתפים - - -

מיקי לוי: - - - מה זה, בקשות של עמותות לאשר אותן על פי - - -?

ניסן סלומינסקי: לא משתתפים.

ניסן סלומינסקי: כן, - - -.

ניסן סלומינסקי: כבר ארבע רשימות יש.

מיקי לוי: - - -

אלי אלאלוף: אבל אם - - -

ניסן סלומינסקי: אני מציע לך להתפטר מכל העמותות.

ניסן סלומינסקי: כי אחרת, יהיו לך המון פעמים ניגודי אינטרסים ואתה לא תשים לב.

ניסן סלומינסקי: ובאיזשהו, או בערוץ 10 או ב-Themarker או משהו פתאום יראו איך הצבעת ויש לך ניגוד אינטרסים, ואפילו אתה לא יודע אפילו מזה.

ניסן סלומינסקי: כי ברגע שנניח מאשרים משהו ואותה עמותה נהנית או מה, אתה אפילו לא יודע.

ניסן סלומינסקי: גמרת.

אלי אלאלוף: תשמע, לא מחליפים קבוצת כדורגל - - -

ניסן סלומינסקי: לא, זה משהו אחר מה שאתה.

ניסן סלומינסקי: לא, אבל אם אתה חבר פורמלי – כשאני התמניתי הוצאתי לכולם שאני מתפטר מכל העמותות אפילו שאני לא יודע.

ניסן סלומינסקי: אתה יודע, לפעמים אתה חבר, אתה אפילו לא יודע שאתה חבר.

אלי אלאלוף: - - - ליד איזה מקום מסוים – מפטרים - - -

ניסן סלומינסקי: מכל - - -.

ניסן סלומינסקי: כן, זה משהו אחר.

ניסן סלומינסקי: כדאי לעשות את זה.

ניסן סלומינסקי: תשמע לי.

ניסן סלומינסקי: תשמע לי.

ניסן סלומינסקי: יום אחד אתה תמצא את עצמך פתאום בערוץ 10 או משהו ואתה אפילו לא יודע מזה.

מיקי לוי: תודה רבה, חברים.

מיקי לוי: צהריים טובים.

ניסן סלומינסקי: טוב, רבותיי, תודה רבה וחג שמח.

ניסן סלומינסקי: ואם יאשרו לנו אז יכול להיות שבשבוע, מיד אחרי פסח, לא ביום הראשון אחרי פסח שזה המימונה אלא ביום שני, יכול להיות שנעשה ישיבה על הנושאים הדחופים האלו, אם יאשרו לנו את הדברים האלה.