הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי, כנסת 19, פרוטוקול מספר 97, 2014-07-15 13:00

עליזה לביא: שלום לכולם.

עליזה לביא: היום ה- 17 ביולי 2014, י"ז בתמוז תשע"ד ואני מתכבדת לפתוח את ישיבתה השנייה היום של הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי.

עליזה לביא: הנושא שעל סדר היום הוא תנאי העסקתן של הסייעות, ביוזמת חברת הכנסת פנינה תמנו-שטה ואני רוצה לברך אותך על הבחירה וההובלה של הנושא הזה.

עליזה לביא: אני חושבת שאת נוגעת באוכלוסייה רחבה וגדולה עד כדי כך, שמרכז המחקר והמידע של הכנסת לא מצליח אפילו לדעת את הנתונים עליה.

עליזה לביא: זו אוכלוסייה שלא מצליחה להתאגד ולדרוש את הדרישות.

עליזה לביא: כאן באמת המקום שלנו בבית הזה להגן גם על אלה שלא מסוגלים ולא יכולים, בנושא הזה לא יכולות.

עליזה לביא: לא בכדי זה לא יכולות.

עליזה לביא: בטח כשאנחנו כאן חשופים ונחשפים בעיקר לבעיות של נשים ובהיבטים המגדריים, חובה עלינו לבוא ולהגן על כולם.

עליזה לביא: חברת הכנסת פנינה תמנו-שטה, לא במקרה הדיון שלך במסגרת וועדה שלנו מתקיים בי"ז בתמוז יום שבו אנחנו עוצרים לרגע וחושבים איך אנחנו נראים, מי אנחנו, מה הם הערכים שלנו כחברה ומי זכאי וזכאית ומי לא זכאי וזכאית.

עליזה לביא: איך כן עוזרים להם להיות זכאי וזכאית בכל ההטבות של אזרחים ואזרחיות במדינה.

עליזה לביא: אנחנו מדברים הבוקר על סייעות, תנאי העסקתן.

עליזה לביא: אני לא יודעת להגיד מהם התנאים, אבל כשהכנתי את הדיון הזה, זה הרגיש שכולם בורחים מאחריות עניין הסייעות ומנסים להעביר אותו ממקום למקום או מבית לבית, אבל אי אפשר בלי הסייעות.

עליזה לביא: כל אחת ואחד מאיתנו זוכר עד כמה חשוב שהסייעת תהייה נחמדה ואדיבה אם חלילה מאחרים, אם הילד שכח להביא את האוכל או שאנחנו שכחנו לתת לו את האוכל או את אותה אריזה שביקשו באותו יום כי צריך להדביק.

עליזה לביא: תמיד הסייעת נמצאת שם, תמיד היא קשובה ויש לה זמן ואורך רוח.

עליזה לביא: עד כמה אנחנו לא יודעים לומר תודה ועד כמה אנחנו לא יודעים לסייע, איך יכול להיות שזה ממשיך כל כך הרבה שנים?

עליזה לביא: במסגרת הפגישות של מטה הסייעות הארצי עם משרד החינוך והשלטון המקומי, הוחלט כבר בתחילת שנת 2013, להקים וועדה לבחינה מחודשת של תפקיד הסייעות.

עליזה לביא: בדיון של ועדת החינוך בינואר 2014, שזה לא היה מזמן, ציינה נציגת משרד החינוך שהוועדה הזאת התכנסה פעם אחת בלבד ולא חלה התקדמות בנושאים.

עליזה לביא: פניית מרכז המחקר והמידע שלנו, שבהמשך נשמע על המחקר שלהם, נענתה כי לא ידוע על פגישות נוספות.

עליזה לביא: כאן אני רוצה לפתוח הדיון שלנו בשאלה לגורמי הממשלה והשלטון המקומי, מה קורה עם התהליך שעליו בעצמכם הסכמתם והתחייבתם, איפה הוא עומד?

עליזה לביא: למה הוא לא ממשיך ומה אנו למדים מכך שהתהליך נעצר ולא ממשיך?

עליזה לביא: למעט אותה פגישה ראשונה שהייתה.

עליזה לביא: אשמח מאוד לשמוע היום את הדברים לעומק.

עליזה לביא: אם לא נשמע דברים שנרצה לשמוע, או, שלא יספקו אותנו, אנחנו בהחלט נכין פעולה אלטרנטיבת למה שאולי חשבו שיהיה.

עליזה לביא: בראש ובראשונה, אני מבקשת להודות לך חברת הכנסת פנינה תמנו-שטה על היוזמה של הדיון ולאחל לנו דיון פורה.

עליזה לביא: בבקשה אני מעבירה אליך גברתי את רשות הדיבור.

פנינה תמנו: תודה לך גבירתי היו"ר.

פנינה תמנו: כשבחרתי שהדוח הזה יוצג בוועדה למעמד האישה ולשוויון מגדרי, זה היה דווקא בשל העובדה שיש 20 אלף נשים ואולי אף יותר, העוסקות בתחום שהוא כל כך חשוב לכולנו ועדיין הן נשארות בצל והן כאילו שקופות, מבחינת התנאים שלהן, מבחינת התארגנות, מבחינת הייצוג שלהן ומבחינת הגדרת תפקידן.

פנינה תמנו: התחושה היא, שכל הנושא סביבן מתגלגל, גם כאן במסדרונות הכנסת, אבל גם במשרד החינוך, בהסתדרות ובשלטון המקומי, ברשויות המקומיות.

פנינה תמנו: כולם מתנהגים כאילו מדובר בתפוח אדמה לוהט ואולי בתפוח אדמה קר שנוח לזרוק את האחריות לאחר.

פנינה תמנו: הקול שלהן לא רק שאינו נשמע, אנחנו מבינים שבהרבה מאוד דיונים שמתקיימים בתוך הכנסת, אמרתי את זה בדיון על הסייעות בוועדת החינוך, בנושא כזה שנוגע לאלפי נשים או אלפי אנשים היינו מצפים לראות דיון מלא שעמודים על הזכויות שלהן ובטח לראות התלהטות רוחות.

פנינה תמנו: זה לא קורה כי אנחנו רואים שהסייעות מבינות עד כמה חשובה העבודה שלהן והן לא רוצות לפספס יום העבודה גם אם הן יודעות שזה משפיע על התנאים שלהן והגדרת התפקיד שלהן.

פנינה תמנו: לצערי, הן גם לא יכולות להגיע היום.

פנינה תמנו: אני חושבת שגם את יושבת ראש הוועדה, במקומות שיש את האנשים השקופים אנחנו נהייה שם ולא נוותר.

פנינה תמנו: כדאי שגם הרשויות שנציגיהן יושבים פה וגם הגורמים השונים שעוסקים בכל מה שקשור בסייעות, יבינו שהנושא הזה לא ירד מסדר היום של הכנסת כי הוא חייב להיפתר.

פנינה תמנו: כולנו מבינים שהמלצות וועדות הכנסת יוצאות ונשארות יתומות.

פנינה תמנו: נכון, הוחלט על הקמת וועדה שאמורה להגדיר את תפקידן.

פנינה תמנו: בהתחלה הייתה ישיבה אצלי בלשכה, על כך שאין ייצוג באותה וועדה.

פנינה תמנו: היום אנחנו עסוקים במשהו שהוא יותר אקוטי, לכן הוועדה הזאת בכלל לא מתכנסת.

פנינה תמנו: אני מסתכלת על אלפי הנשים הללו, אולי אני לא רואה אותן כאן ואולי אני לא שומעת אותן צועקות בתחנות הטלוויזיה השונות ,

פנינה תמנו: אבל ברור לי שמול העיניים עומדים אותם ילדים ואותן סייעות שכל יום קמות לעבודה ועושות את העבודה הקדושה והמאומצת הזאת.

פנינה תמנו: הגדרת התפקיד שלהן שונתה בשנת 2001 על ידי חוזר מנכ"ל האחרון של השלטון המקומי, ועד היום לא נבחן באמת אם ההגדרה הזאת מעמיסה עליהן יתר על המידה.

פנינה תמנו: שלא נדבר על כך האם החלוקה היא נכונה, האם הפיקוח הוא נכון, האם התנאים שלהן נכונים, האם יש להן לאן להתקדם.

פנינה תמנו: כל הדברים הללו, בוודאי שלכולנו יש רעיונות וכולנו מבינים בסופו של דבר שאם לא יהיה כאן שיתוף פעולה של כל הרגולטורים שיושבים כאן, ושיתחילו להבין שחובה לפתור את הנושא הזה האחריות והחובה שלנו הם לא רק כלפי הסייעות אלא גם כלפי הילדים שלנו ובראש ובראשונה כדי להיות מדינה מתוקנת.

פנינה תמנו: כשביקשתי את הדוח הזה וכשהעברתי את השאלות למרכז המחקר והמידע של הכנסת, היה ברור לי שלא יתכן שאין נתונים בסיסיים, אין בסיס ראשוני להסתכל על תמונת המצב.

פנינה תמנו: אוקיי, אנחנו מקבלים מידע על סייעות רפואיות, על סייעות משלבות, על סייעות אחרות, אבל מי נגד מי, האם יד ימין מכירה את יד שמאל.

פנינה תמנו: כולנו מבינים שלא היה באמת איזה מסמך שריכז את הנושא.

פנינה תמנו: אני מבקשת להודות לממ"מ, לך ראדה חסייסי וליובל וורגן שעומד בראש הצוות, על העבודה המאומצת.

פנינה תמנו: אני יודעת שלא היה לכם פשוט לקבל את התשובות ושיש עדיין שאלות שנשארו פתוחות ושאתם עובדים על עוד מסמך.

פנינה תמנו: אני מקווה שהמסמך הזה רק ילך וישתפר ובעזרת ה' כבר הוא יחיל בפעם הבאה פתרונות.

פנינה תמנו: אני בטוחה שגם את היושבת ראש הוועדה, אם נראה שהדיון לא הולך למקום שהוא צריך ללכת, אז אולי נצטרך להביא קונסטלציה או פורמולה אחרת שתוביל לפתרון ההולם.

עליזה לביא: תודה רבה חברת הכנסת פנינה תמנו-שטה.

עליזה לביא: נבקש ממך ראדה, להציג את עיקרי הדוח שעשיתם על מעמדן ותנאי העסקתן של סייעות בגני הילדים.

עליזה לביא: בבקשה.

ראדה חסייסי: מרכז המחקר והמידע של הכנסת נתבקש להכין מסמך על סייעות.

ראדה חסייסי: אני מבקשת לציין שהדוח מתייחס לסייעות בגני הילדים ואין התייחסות לסייעות בשילוב ובחינוך המיוחד.

עליזה לביא: בבתי הספר יש, כן, את זה אנחנו יודעים וגם ביקשנו.

ראדה חסייסי: הבעיה הראשונה הייתה שלא מצאנו נתונים על מספר הסייעות המועסקות היום, היות הן שייכות לרשויות המקומיות.

ראדה חסייסי: הן עובדות של הרשויות המקומיות, אבל התקציב לשכרן עובר ממשרד החינוך.

ראדה חסייסי: כשפנינו למשרד החינוך, נענינו שאין למשרד החינוך נתונים על מספר הסייעות וגם במרכז השלטון לא היו נתונים על מספרן.

עליזה לביא: אני מבקשת להבין, סייעת מקבלת תלוש משכורת?

ראדה חסייסי: כן.

ראדה חסייסי: מהרשויות המקומיות.

עליזה לביא: כתוב "עיריית ראשון לציון"?

ראדה חסייסי: היא עובדת של הרשות המקומית וכל התנאים והשכר, מוגדרים בחוקת העבודה של לעובדי הרשויות המקומיות.

עליזה לביא: מבחינה משפטית המעסיק שלה, כשקורה לה משהו היא תובעת את העירייה שלה?

רויטל לן כהן: סליחה, לא רק.

רויטל לן כהן: לפעמים הן מועסקות על ידי בעלויות פרטיות, עמותות וכדומה.

עליזה לביא: אנחנו יכולים לדעת כמה מועסקות על ידי עיריות וכמה מועסקות על ידי עמותות?

עליזה לביא: את זה אנחנו כן יכולים לדעת?

עליזה לביא: יש איזה גוף שאנחנו כן יכולים לדעת - - -

פנינה תמנו: גברתי היושבת ראש, למשל אם אנחנו רואים רשות שכן משלמת למי שמועסקת על ידיה, גם כתוב "סייעת לגננות".

פנינה תמנו: זאת אומרת שאם הם באמת היו רוצים להעביר נתונים על סייעות שמועסקות על ידי הרשויות הם יכלו להעביר את המספר.

עליזה לביא: מה זאת אומרת?

עליזה לביא: למה הם לא העבירו את המספר?

עליזה לביא: את פנית לעיריות?

ראדה חסייסי: פנינו למרכז השלטון המקומי וגם לחברה לאוטומציה, שהיא חברה שמאגדת את כל - - -

עליזה לביא: נמצא כאן נציג השלטון המקומי?

עליזה לביא: אפשר לקבל תשובה?

חגית מגן: מרכז השלטון המקומי, הוא גוף מעסיק.

חגית מגן: אנחנו לא גוף מחקר, אנחנו לא אוספים נתונים מעיריות, אם נתבקש לאסוף, אנחנו נאסוף אותם.

חגית מגן: לנו אין נתונים כמה מזכירות בתי ספר יש, כמה סייעות גני ילדים יש, כמה אבי בית יש.

חגית מגן: כל רשות מעסיקה - - -

עליזה לביא: סליחה.

עליזה לביא: יש דוחות קודמים שפניתם למרכז השלטון המקומי וביקשתם מידע על מורים למשל, על עובדים אחרים?

עליזה לביא: פניתם פעם לשלטון המקומי כדי לקבל מידע ונעניתם?

ראדה חסייסי: במסמכים שאני כתבי לא יצא לי - - -

עליזה לביא: אוקיי, אני מבקשת לבדוק.

יובל וורגן: אני אענה.

יובל וורגן: לגבי השאלה הקודמת, בנוגע לרשויות המקומיות ועמותות.

יובל וורגן: כמו שראדה אמרה, אין לאף אחד את הנתונים על הסייעות.

יובל וורגן: במסמך מוצגים הנתונים, שהם גלויים עבורנו של הגנים.

יובל וורגן: מתוך 16 אלף גנים, אנחנו מדברים על 10,600 גני ילדים רשמיים, מה שאומר שהם בבעלות המדינה, כלומר השכר עובר לרשויות המקומיות – זה הרשויות ומדובר בגנים ולא בסייעות.

יובל וורגן: לא ידוע אם בגן הזה מועסקת סייעת אחת או יותר, 5,500 גני ילדים קיימים במערכת החינוך של המוכר שאינו רשמי, זאת אומרת, שהם לא בבעלות המדינה אלא בבעלות פרטית.

יובל וורגן: זה עובר לבעלות, שיכולה להיות עמותה או רשת - - -

עליזה לביא: אני מבינה שהם בעיקר החרדים.

פנינה תמנו: לא.

פנינה תמנו: יש גם את "נעמת" "ויצ"ו" - - -

יובל וורגן: "נעמת" וויצ"ו", הם יותר מעונות ולא גני ילדים.

יובל וורגן: זה גם חרדים, אבל יש היום גם בחינוך הערבי ויש רשויות שנותנות - - -

פנינה תמנו: השלטון המקומי מחויב גם לחוק חופש המידע.

חגית מגן: אבל אין לי את המידע, אם היה לי הייתי מעבירה.

פנינה תמנו: כל רשות יכולה להגיד שהיא לא מחויבת למידע כי היא לא אוספת את המידע.

פנינה תמנו: אבל, אם יש "חוק חופש מידע" ואתם מקבלים תקציבים גם מהמדינה, אלא אם תתקני אותי שהשלטון המקומי לא מקבל.

חגית מגן: מה זה השלטון המקומי?

פנינה תמנו: יפה.

פנינה תמנו: השאלה שלי היא איך יכול להיות שאת המידע הבסיסי על עובדים אתם לא יכולים להשיג.

פנינה תמנו: גם אם אין לכם - - -

עליזה לביא: אדוני תשיב על השאלה השנייה.

יובל וורגן: לגבי שאלה השנייה, האם השלטון המקומי לפעמים כן מחזיק נתונים או לא מחזיק נתונים?

יובל וורגן: אני חושב שאין להם חובה להחזיק נתונים.

יובל וורגן: הם יכולים, במקרים מסוימים בהם מרכז השלטון המקומי רוצה לקדם נושא מסוים, כדי לקדם אותו הוא אוסף נתונים ועל כמה אנשים רלוונטי להם הקידום של אותו נושא, אז הוא אוסף נתונים.

עליזה לביא: אדוני, האם בפניות קודמות שהיו לממ"מ לשלטון המקומי נתקבלו נתונים?

יובל וורגן: אני חושב שכן, אבל כדי לתת דוגמאות אני צריך לבדוק.

יובל וורגן: ברשותך מילה נוספת על מה שראדה אמרה לגבי החברה לאוטומציה, אני חייב להגיד שהנושא הזה הוא לא לגמרי ברור לנו.

יובל וורגן: כאן זה כן קשור למרכז לשלטון המקומי.

יובל וורגן: למיטב הבנתנו החברה לאוטומציה ממלאת תפקיד מרכזי בנושא הטכני בהעסקת כוח אדם ברשויות המקומיות.

יובל וורגן: נכון?

יובל וורגן: היא מנהלת משאבי אנוש עבור הרבה מאוד מהרשויות המקומיות.

חגית מגן: היא לא מנהלת משאבי אנוש, היא חברת מחשוב שמנפיקה תלושי שכר, אבל הדירוג מופיע כדרוג מינהלי.

חגית מגן: אין אפשרות למישהו - - -

יובל וורגן: אין שם של תפקיד.

יובל וורגן: יש שם או לא?

חגית מגן: אם היה דירוג מפורש לסייעות כמו - - -

יובל וורגן: הבנתי שזה לא בדירוג חגית.

יובל וורגן: יש עמודה של תפקיד חוץ מהדירוג?

יובל וורגן: יש מחלקה - - -

חגית מגן: אני לא עובדת בחברה לאוטומציה.

חגית מגן: אני לא יודעת להגיד לך איך זה מתנהל אצלם.

יובל וורגן: גבירתי היושבת הראש, זו נקודה מאוד חשובה, כי אם מרכז השלטון המקומי יפנה לחברה לאוטומציה, הוא יקבל מהם את הנתון.

עליזה לביא: יובל, התחושה שלי שהולכת ומתחזקת תוך כדי חילופי הדברים וגם דרך ועדי המורים, אני חשה שיש כאן אינטרס לא לספר לנו כמה סייעות יש.

עליזה לביא: יש פה נושא שכנראה מתגלגל לפתחם של כמה שותפים וכל אחד מנסה שזה לא יהיה במקום שלו.

עליזה לביא: גם העובדה שההחלטה הקודמת שנעשתה בעניין הזה, הוועדה לא מתכנסת.

עליזה לביא: עכשיו כאן גם לגבי הנתונים 'זה ענייני לא ענייני'.

עליזה לביא: אם הסייעות מחר לא באות לגנים, מי הראשון שמזדעק?

עליזה לביא: איזה ארגון לדעתך?

יובל וורגן: ההורים.

עליזה לביא: הבנתי.

עליזה לביא: יכול להיות שבמקרה הזה, ההורים יסכימו עם הסייעות פעם אחת ולתמיד, אבל איזה ארגון?

עליזה לביא: מי?

עליזה לביא: ראשי הערים?

עליזה לביא: מי?

יובל וורגן: כנראה.

עליזה לביא: כנראה.

עליזה לביא: טוב, אני רוצה שהשלטון המקומי יעביר את הנתונים, דרך החברה לאוטומציה לא דרך החברה לאוטומציה.

עליזה לביא: אני מבקשת.

עליזה לביא: אני רוצה לדעת, אני רוצה לדעת כמה סייעות יש במדינת ישראל שעובדות תחת ראשי ערים, רשויות מקומיות, תקראי לזה איך שאת רוצה במילים המקצועיות שלך.

עליזה לביא: אני לא מומחית, אבל אני מבקשת לקבל פעם אחת ולתמיד נתונים שיספרו לנו כמה סייעות עוזרות לנו, לכולנו, להמשיך ביום-יום שלנו, גם תחת התקפות טילים במדינת ישראל, לשלוח את הילדים שלנו, לשלוח את הנכדים שלנו לגני הילדים.

עליזה לביא: כמה סייעות עובדות בגני הילדים?

עליזה לביא: אם זה לא ברור אני אחזור שוב על המשפט - - -

חגית מגן: זה ברור.

עליזה לביא: לא.

עליזה לביא: עד עכשיו זה לא היה ברור.

חגית מגן: זה ברור.

חגית מגן: לא התחמקנו - - -

עליזה לביא: אל תעני לי, לא קיבלת רשות דיבור.

עליזה לביא: כמה זמן את צריכה כדי להעביר לנו את הנתונים?

עליזה לביא: זאת התשובה היחידה שאת יכולה לענות לי, כמה זמן את צריכה?

חגית מגן: כרגע אני לא יכולה להשיב לך.

חגית מגן: לנוכח המצב, אני לא יודעת מה קורה ברשויות המקומיות, כרגע מנהלי משאבי אנוש לנוכח המצב שקורה במדינה וגם זה יולי אוגוסט - - -

עליזה לביא: אני מבקשת עד ה-15 בספטמבר להעביר לנו את הנתונים, בהתחשב במצב.

עליזה לביא: זה מספיק לך אדוני?

עליזה לביא: יש לך את כל אוגוסט לעבוד על זה.

פנינה תמנו: גברתי היושבת ראש, אני אשמח שזה יהיה חלק מהמסקנות של הוועדה.

עליזה לביא: אוקיי.

עליזה לביא: אנחנו ממשיכים.

ראדה חסייסי: חשוב לציין שבשנת 2001 כפי שציינת חברת הכנסת פנינה תמנו-שטה, היה חוזר מנכ"ל שנחתם עם משרד החינוך והרשויות המקומיות שהגדיר את תפקידה של הסייעת בגני הילדים.

ראדה חסייסי: התפקיד שלה חולק גם כעובדת תחזוקה של הגן, אבל גם התווסף לו תפקיד פדגוגי, זו עבודה עם ילדים ובמיוחד עכשיו כשהגננת עובדת עם קבוצת ילדים היא נמצאת עם שאר הילדים בגן.

ראדה חסייסי: לטענת מטה הסייעות זה משהו שהוסיף עוד יותר אחריות לתפקידה וזה לא רק עבודה פיסית ששמרה על ניקיון הגן, על סביבת הגן וגם של הילדים השוהים בגן.

קריאה: אנחנו נשמח לפרט.

ראדה חסייסי: נקודה נוספת שעלתה, היא גם עלתה בדיון לגבי סייעות בחינוך מיוחד, התשלום והשכר של סייעות שמשרד החינוך מסבסד - - -

פנינה תמנו: לפני שאנחנו עוברים לתשלום, אמרת שבשנת היה 2001 אותו חוזר מנכ"ל שהוסיף להם תפקידים וסמכויות נוספים, האם זה הוגדר במשרד החינוך או על ידי הרשות המקומית אותו תפקיד פדגוגי?

פנינה תמנו: האם הוא מוגדר היכן שהוא?

פנינה תמנו: האם בזמן שהחוזר יצא הן קיבלו על זה תוספת שכר, השתלמויות הולמות?

פנינה תמנו: הרי כיסאות נשארו בינתיים 'סייעות' גם בהגדרה.

ראדה חסייסי: נכון.

ראדה חסייסי: כשהסתכלנו על הנושאים יש בהשתלמויות דברים שכן קשורים לחינוך של הילדים, לתפקיד הפדגוגי של סייעת.

ראדה חסייסי: שוב, נושא ההכשרות אם אנחנו רוצים להתייחס לזה, יש גם ביקורת שהסייעות מקבלות הכשרה שהיא לא תמיד מתאימה לעבודה שלה בגן.

פנינה תמנו: משרד החינוך מכיר בתפקיד החינוכי הזה?

ראדה חסייסי: כן, כי זה משהו שהיה בחוזר מנכ"ל.

ראדה חסייסי: זה משהו שמגודר כתפקיד שכולל השתתפות בישיבות - - -

פנינה תמנו: אבל זה חוזר מנכ"ל של השלטון המקומי.

פנינה תמנו: אני לא בטוחה שחוזר המנכ"ל שמרכז השלטון המקומי הוציא, משרד החינוך בכלל מכיר בו.

ראדה חסייסי: הוא היה בשיתוף עם משרד החינוך, אבל הוא כן של הרשויות המקומיות.

עליזה לביא: תודה.

עליזה לביא: את רוצה להוסיף עוד משהו?

ראדה חסייסי: בהמשך אם יהיה מקום להוסיף.

עליזה לביא: בסדר.

עליזה לביא: אנחנו נתחיל איתך עורכת הדין נטע לוי מ"איתך- מעכי" שמלווה את התארגנות הסייעות הארצית.

עליזה לביא: אנחנו גם פגשנו אותך בוועדות קודמות כאן.

עליזה לביא: בבקשה.

נטע לוי: שלום ובוקר טוב.

נטע לוי: תודה רבה לשתיכן על כינוס הוועדה בנושא הזה.

נטע לוי: "איתך-מעכי" – משפטניות למען צדק חברתי.

נטע לוי: אנחנו עוסקות בזכויות נשים ובין היתר בנשים עובדות בשכר נמוך.

נטע לוי: כך בעצם התחיל פרויקט התארגנות הסייעות הארצית, נמצאת כאן גילי לצידי, בעצם סייעות נוספות התעוררו לעמוד על זכויותיהן לפני כשלוש שנים.

נטע לוי: הן הבינו באופן כללי ולא באופן נקודתי שסייעת כאן או סייעת שם או רשות מקומית כזאת או אחרת, מעמדן של הסייעות ותנאי ההעסקה שלהן לא הולמים לא את מספרן, לא את תנאי דרישות העבודה.

נטע לוי: בעצם מאז אנחנו פועלות בכמה וכמה אפיקים.

נטע לוי: אני חושבת שהמסמך הזה מתמקד בסייעות בגני הילדים.

נטע לוי: חשוב לי מאוד להדגיש, לדעתי תמיד צריך לראות את התמונה הכללית שהיא כוללת גם את הסייעות בחינוך המיוחד ואת הסייעות המשלבות.

נטע לוי: בעצם כל הניסיונות לפצל ביניהן, הניסיונות האלה פוגעים גם בסייעות, אגב, גם בילדים עצמם כי בסופו של דבר לתנאי השכר של הסייעות יש השלכה ישירה על הילדים ועל כולנו כחברה.

נטע לוי: אני מבקשת לעמוד על שתי נקודות קריטיות, בעיניי שעולות גם מהמסמך שהכין הממ"מ ובעצם גם מכל שנות הפעילות שלנו - - -

עליזה לביא: רגע, אני רוצה להבין כי חסר לי פה.

עליזה לביא: הגננות, למי הן שייכות?

נטע לוי: הגננות הן עובדות ישירות של משרד החינוך.

נטע לוי: כולן.

עליזה לביא: כולן בכל המערכת?

נטע לוי: למיטב ידיעתי.

עליזה לביא: מתי נוצר הפער הזה בין המעמד של הגננת לבין מעמדה של הסייעת?

עליזה לביא: זו ירושה ממה?

נטע לוי: קודם כל, יש את עניין ההכשרה.

נטע לוי: ההכשרה שונה לסייעת והכשרה של הגננת - - -

עליזה לביא: את לא עונה לי לשאלה.

עליזה לביא: האם הייתה מציאות אחרת או תמיד זה היה כך?

נטע לוי: אולי גילי תוכל לספר.

נטע לוי: גילי היא סייעת, עם ותק של 20 שנה בערך.

נטע לוי: אחת הסייעות שלנו באחת הפגישות אמרה שלפני 20 או 15 שנה, היה פער בין תלוש השכר שלה לתלוש השכר של הגננת, אבל לא פער דרמטי'.

נטע לוי: היום הפער משנה לשנה גדל - - -

פנינה תמנו: חוץ מהפער, מי שילם?

עליזה לביא: זאת השאלה שלי.

גילי אלון: באיזשהו שלב, הן עברו ממשרד החינוך לרשויות המקומיות.

עליזה לביא: אדוני מההסתדרות, אתה מוכן להסביר לנו מה מקור הפער בין הגננת לסייעת?

שלמה שטרן: ההכשרה וההשכלה - - -

עליזה לביא: זה ברור, אני יודעת מה אני שואלת, ברור לי שיש פער בהשכלה.

עליזה לביא: השאלה שלי היא מבחינת ההעסקה, האם הייתה מציאות אחרת בעבר?

עליזה לביא: האם בעבר הסייעות הועסקו על ידי משרד החינוך או לא?

שלמה שטרן: אני עובד בהסתדרות 21 שנה, לפני כן הייתי עובד משרד החינוך, הייתי גם מנהל בית ספר והייתי אחראי גם על הסייעות לגננות.

שלמה שטרן: מעולם לא היה מצב, שמשרד החינוך שילם את שכרן של הסייעות והגננות.

שלמה שטרן: תמיד היה מצב שמשרד החינוך מממן ומעסיק את הגננות והסייעות לגננות היו תמיד עובדות הרשות המקומית.

פנינה תמנו: האם הממ"מ יכול לרשום לעצמו לבדוק את ההיסטוריה הזאת?

פנינה תמנו: כי יש כאן סייעת שאומרת לנו, שבזמנו לפני 15 שנה זה היה אחרת.

פנינה תמנו: גברתי היושבת ראש, תחשבו על זה, זה כמו בית חולים שהרופאים יהיו משולמים על ידי משרד הבריאות והאחיות תהיינה משולמות על ידי הרשות המקומית.

עליזה לביא: לכן אני שואלת את השאלה הזאת.

עליזה לביא: מתי זה התחיל והאם זה היה בעקבות איזו מדיניות מסוימת?

עליזה לביא: יכול להיות שהייתה כאן התנערות של המדינה.

רויטל לן כהן: אני עורכת דין ואני חברה בקואליציית הורים לילדים עם צרכים מיוחדים.

רויטל לן כהן: הילדים שלנו נעזרים בסייעות בכל מערכת החינוך, החל מהגן ועד סוף כיתה י"ב.

רויטל לן כהן: אני נמצאת בתוך נושא הסייעות כבר לשמונה שנים.

רויטל לן כהן: בשנת 2007 נפגשתי עם מר שטרן, ניסיתי לדבר על הנושא של ההסכם הקיבוצי, לא היה עם מי לדבר.

רויטל לן כהן: אני אוכל לומר לך מה אני חושבת.

רויטל לן כהן: אני חושבת, שזה נובע מכך שלמורים יש ארגון או הסתדרות ולגננות - - -

עליזה לביא: אנחנו לא בדיון הזה.

עליזה לביא: אנחנו יודעים למה, פתחה כאן חברת הכנסת פנינה תמנו-שטה והציגה את זה.

רויטל לן כהן: לכן אני אומרת, היה להם קל לנצל את המצב.

עליזה לביא: את נותנת לי הסבר - - -

רויטל לן כהן: שאלת למה.

עליזה לביא: לא שאלתי למה, שאלתי ממתי ואם כן הייתה חלוקה כזאת או אחרת.

עליזה לביא: האם בעבר, גם הסייעות וגם הגננות היו עובדות משרד החינוך ומי החליט?

עליזה לביא: אני אבקש תשובה.

פנינה תמנו: גברים.

פנינה תמנו: כנראה שגברים החליטו, שהסייעות תשארנה בחוץ.

עליזה לביא: אני מבקשת לקבל תשובה על השאלה, אולי מלכתחילה כי אני לא יודעת.

עליזה לביא: אני מבקשת לדעת אם כן ממתי.

עליזה לביא: אני רוצה לקבל את הפרוטוקול או מה שלא היה באותה ישיבה ומה חשבו שיהיה.

עליזה לביא: אין בחדר הזה את הידע הזה.

נטע לוי: אני אשמח להמשיך, אני רוצה רק לשים דגש על שני דברים.

נטע לוי: יש כאן באמת הרבה דברים, אבל שני דברים מרכזיים.

נטע לוי: האחד, נושא ייצוג הסייעות בהסתדרות.

נטע לוי: נמצא כאן הנציג שלמה שטרן, ההסתדרות היא הארגון היציג של הסייעות שמשלמות דמי חבר.

נטע לוי: בעצם הייצוג בפועל הוא לא של סייעות – זו אחת הבעיות המרכזיות.

נטע לוי: לדעתי כאן נמצא שורש הבעיה מאחר ואין סייעות שהן חלק מהמשא ומתן על הסכמים הקיבוציים.

נטע לוי: אין סייעות שהן בעצם נציגות בתוך ההסתדרות.

נטע לוי: לפני כשנה וחצי התארגנות הסייעות הארצית הייתה בוועדה בתוך ההסתדרות, בוועדה לאיגוד מקצועי היא הציגה את הכשלים בייצוג של הסייעות בתוך ההסתדרות.

נטע לוי: יצאה משם המלצה לאיגוד המקצועי, בזמנו היה אבי ניסן קורן שהיום הוא יו"ר ההסתדרות, לבחון את נושא הייצוג של הסייעות ולהקים צוות פעולה שיעשה את זה.

נטע לוי: כלומר, היה צעד קדימה בנושא הזה, צעד קדימה מאוד מאוד הכרחי.

נטע לוי: לראיה, אמרה חברת הכנסת פנינה תמנו-שטה בדבריה שההסכם נעשה על ידי גברים, אז נגיד שיש איגוד כבאים, איגוד מצילים.

נטע לוי: זאת אומרת שיש חיה כזאת בתוך ההסתדרות, בתוך הסתדרות המעוף של עובדים שהם עצמם מייצגים.

נטע לוי: נראה לי מאוד מוזר שלא תהיינה סייעות ושאין סייעות בתוך - - -

עליזה לביא: אין איגוד סייעות?

נטע לוי: אין איגוד סייעות.

עליזה לביא: מה צריך לעשות?

רויטל לן כהן: כי איימו עליהם.

נטע לוי: בעיקרון מה שצריך - - -

עליזה לביא: למה על הכבאים לא איימו?

רויטל לן כהן: אי אפשר להשוות כבאי לסייעת שעובדת בשכר מינימום ואומרים לה "אם את תנסי להתאגד אצלי, לא תעבדי יותר".

עליזה לביא: מי אמר את זה?

רויטל לן כהן: בשורה התחתונה, אני מעסיקה סייעות כבר שמונה שנים עבור הבן שלי.

רויטל לן כהן: כביכול הן עובדות הרשות המקומית, אבל הרי אני זו שמגייסת אותן.

רויטל לן כהן: אני אומרת בכל וועדה ואני אומרת גם פה, אני משלימה את שכרן כי אם מישהו יהיה מסוגל לעבוד עם הבן האוטיסט שלי בשילוב יחידני, הוא צריך קצת לדעת - - -

עליזה לביא: את יכולה לשתף אותנו, מה זאת אומרת 'אני מגייסת אותן'?

עליזה לביא: את מוצאת סייעת - - -

רויטל לן כהן: אני מוצאת מישהי שהיא או סטודנטית למקצוע מסוים או מישהי שזאת ההכשרה שלה או מישהי שאני מכשירה, אני מוסיפה לשכרן כי אני לא אוכל להעסיק לטיפול בילד המורכב מאוד שלי, מישהו שסיימה 12 שנות לימוד, או מישהי בת 60 שמחפשת עבודה לשנתיים, כשצריך לרוץ אחרי ילד בן 10 היפראקטיבי במרחבי החווה החקלאית, איפה שהוא לומד בכפר סבא.

רויטל לן כהן: אני אומרת לך, כמי שנמצאת בקשר ישיר עם עשרות סייעים וסייעות, כשהם מנסים לגשת לרשות העירונית לשאול מדוע כך או אחרת, אולי אם הם יגיעו ביחד זה יראה אחרת, אומרים להם "אין שום בעיה, תעשו מה שאתם רוצים, אבל פה לא תעבדו בשנה הבאה".

פנינה תמנו: מה את אומרת, הם לא מתאגדים בגלל פחד?

רויטל לן כהן: כן, ואני אגיד לך יותר מזה - - -

פנינה תמנו: 20 אלף נשים מפחדות?

רויטל לן כהן: אני אגיד לך יותר מזה.

רויטל לן כהן: אני הייתי בכנס שהן עשו לפני כשנתיים, לשם הגיעו גם נציגים מההסתדרות.

רויטל לן כהן: הוא דיבר אליהן?

רויטל לן כהן: – הוא צעק עליהן, הוא דיבר אליהן בצורה מבזה וכשאני קמתי - - -

עליזה לביא: מי זה הוא?

פנינה תמנו: זה היה אלי טרבלסי.

רויטל לן כהן: אני קמתי מהמקום ואמרתי "איך אתה מדבר אליהן?

רויטל לן כהן: "

עליזה לביא: מי זה האיש הזה?

רויטל לן כהן: הוא מההסתדרות, מהסתדרות המעוף.

עליזה לביא: למה הוא התנפל עליהן?

רויטל לן כהן: הן התנגדו, הייתי שם והייתה שם גם חברת הכנסת מרב מיכאלי וגם אותה אפשר לשאול.

רויטל לן כהן: הוא צרח עליהן והוא דיבר אליהן בבוז: "אתן לא מבינות כלום, בלעדינו לא הייתן מגיעות לשום מקום, אנחנו דואגים לכן, מה אתן מבינות?

רויטל לן כהן: ".

רויטל לן כהן: אני קמתי ואמרתי "איך אתן מרשות לו לדבר אליכן כך?" את ראית שהן לא מעיזות לפתוח את הפה.

רויטל לן כהן: זאת התעמרות, אני אמרתי לך את זה ב-2007 ואני אגיד את זה ואני גם אגיד את זה - - -

פנינה תמנו: ובכל זאת, ההסתדרות, הוועדה למעמד האישה בהסתדרות וגם הוועדה לאיגוד נתנו המלצה לאגד אותן ולתת להן ייצוג בוועדות השונות.

פנינה תמנו: ברשותך היושבת ראש, אני רוצה לדעת איפה עומדת ההמלצה הזאת ומה אתם עושים.

רויטל לן כהן: תשאלי אותו גם, למה הם לא מסכימים שהאחיות תשבנה בדיונים - - -

עליזה לביא: אני מבינה שאני לא יודעת - - -

פנינה תמנו: כולנו, זה בגלל הבלגן שיש בתחום.

עליזה לביא: בניגוד לחוסר ההבנה שלי, את יודעת שאני לא אוהבת לא להבין.

עליזה לביא: את יודעת את זה טוב מאוד, שאני לא אוהבת לא להבין.

עליזה לביא: את יודעת מה קורה בוועדה הזאת, כשאני לא מבינה.

עליזה לביא: אני לא אוהבת לא להבין, אני רוצה שתסביר לי עכשיו מה קורה.

שלמה שטרן: אנחנו חיים במדיניות מסוימת של ההסתדרות.

שלמה שטרן: המדיניות של ההסתדרות היא, שוועדי העובדים ברשויות המקומיות הם וועדים נבחרים, בכל מקום ומקום, הם המייצגים את כלל העובדים ברשות המקומית באותו מקום.

שלמה שטרן: מדיניות ההסתדרות כרגע היא, לא לגרום שתהיינה התארגנויות מקומיות אחרות של בעלי תפקידים אחרים, כמו למשל מזכירות בתי ספר ושרתים ו - - -

פנינה תמנו: אבל אנחנו מדברים על מקצוע שהוא חוצה את הרשות המקומית.

שלמה שטרן: אני מדבר על אותו דבר.

שלמה שטרן: מזכירות בתי הספר - - -

עליזה לביא: אני ממש מתנצלת, אני לא רגילה לא להבין.

עליזה לביא: אני רוצה להבין, מה זאת אומרת 'המדיניות'?

עליזה לביא: מה היא אומרת?

עליזה לביא: בבקשה עוד פעם בעברית פשוטה לפשוטי העם.

שלמה שטרן: ועדי עובדים בכל רשות מקומית, ועדים נבחרים מייצגים את כלל עובדי רשות מקומית - - -

עליזה לביא: וההסתדרות מתנגדת.

עליזה לביא: אני מבקשת את זה לפרוטוקול, למה מתנגדת ההסתדרות?

שלמה שטרן: המדיניות של ההסתדרות כרגע היא, לא לתת להתארגנויות מקומיות של תפקידים מסוימים להתארגן - - -

עליזה לביא: להתארגנויות מקומיות?

שלמה שטרן: לא מקומיות, ארציות.

עליזה לביא: התארגנויות ארציות?

שלמה שטרן: כיוון שוועדי עובדים בכל מקום ומקום הם המיצגים של אותם עובדים באותו מקום.

עליזה לביא: אז איך זה מסתדר לך עם הכבאים שיש להם אצלכם - - -

שלמה שטרן: אני לא יודע.

שלמה שטרן: אני לא מטפל בהם, אני לא יודע - - -

עליזה לביא: גם הם תחת הסתדרות המעוף - - -

פנינה תמנו: אבל זו פוליטיקה מול הוועדים.

פנינה תמנו: נכון?

רויטל לן כהן: הם אנשים חזקים.

עליזה לביא: או, או.

עליזה לביא: האם יכול להיות, שאנחנו מזהים כאן ממש הפלייה מגדרית, למי כן מרשים לו ולמי לא מרשים לו?

שלמה שטרן: ממש, ממש לא.

רויטל לן כהן: ממש, ממש כן.

עליזה לביא: אני שומעת על הסייעות.

עליזה לביא: אתה נתת שלוש דוגמאות:

עליזה לביא: סייעות - - -

שלמה שטרן: נתתי דוגמאות של עובדים - - -

עליזה לביא: אמרת מזכירות, - - -

שלמה שטרן: אני מדבר על תפקידים שאני מייצג במערכת החינוך ברשות המקומית.

עליזה לביא: אני רוצה בבקשה, לקבל רשימה מי יש לו ומי אין לו.

שלמה שטרן: מה?

עליזה לביא: אצלכם בהסתדרות.

שלמה שטרן: מה למי יש לו?

פנינה תמנו: כבאים, איגוד מקצועי.

עליזה לביא: למי יש - - -

פנינה תמנו: ואם אנחנו נגלה שרק לגברים, זו תהייה בעיה.

רויטל לן כהן: בטח גברים, העץ, הברזל, הכבאים - - -

עליזה לביא: את יודעת להביא לנו נתונים?

רויטל לן כהן: אני יכולה לנסות.

רויטל לן כהן: הם לא יתנו לי את הכול, אני יכולה לנסות ממה שאני יודעת.

רויטל לן כהן: לא צריך לעבוד קשה, תסתכלי אילו מחלקות יש בהסתדרות.

פנינה תמנו: אולי לממ"מ יש נתון כזה.

פנינה תמנו: יובל, אולי אפשר להרים טלפון ושיגידו לנו מי מאוגד ומי לא מאוגד?

שלמה שטרן: הסייעות מאוגדות תחת הכותרת של הסתדרות המעוף, הן מקבלות את הטיפול המקומי דרך וועדי העובדים.

שלמה שטרן: בכל רשות מקומית, כשיש בעיה ויש צורך בטיפול מי שמטפל - - -

פנינה תמנו: יש לי שאלה מר שטרן, אתה בתוך ההסתדרות.

פנינה תמנו: כשאני שמעתי מי מייצג אותן, לא שאני חלילה אוהבת מלחמת מינים, ממש אני לא באה מהמקום הזה, אבל כשהבנתי שמי שמציג אותן גם בישיבה היחידה שהייתה עם משרד החינוך, זה מישהו ולא מישהי – לי זה מאוד הפריעה.

פנינה תמנו: הן מרגישות לא נוח עם זה והן העלו את זה בפניכם, הן מרגישות העדר ייצוג.

פנינה תמנו: אני רוצה להגיד לך, אתה לא ענית לשאלה, זאת הייתה המלצה של הוועדות שלכם, לא של וועדות הכנסת, של הוועדה למעמד האישה ושל האיגוד שאמרו שצריך לתת להן התאגד.

פנינה תמנו: אם לא להתאגד, אתה יודע מה, לפחות לתת להן ייצוג בוועדות השונות ולתת את הבמה לנשים הכול כך יקרות האלה.

פנינה תמנו: אני מבקשת שתענה, מדוע ההמלצה הזאת טרם יושמה?

שלמה שטרן: מכיוון שאני לא יודע, אני לא דובר ההסתדרות, אני מטפל במגזרים שאני - - -

פנינה תמנו: אבל אתה נציג ההסתדרות אדון שטרן.

שלמה שטרן: הטענות כאילו אין להן ייצוג הן פשוט בלתי נכונות - - -

פנינה תמנו: לא טענות, על השאלה שלי בנוגע להמלצה שלכם.

שלמה שטרן: אני אענה.

שלמה שטרן: לא נכון שאין להן ייצוג, האדם שיושב מולך מייצג אותן נאמנה בכול - - -

רויטל לן כהן: סליחה, איך אתה יכול להגיד את זה?

שלמה שטרן: אל תפריעי לי.

רויטל לן כהן: אני לא מוכנה, כי בגללך הילד שלי לא מקבל את הטיפול הראוי - - -

שלמה שטרן: אני צריך הגנה מפני הגברת הזאת, לא יתכן שהיא תצעק עלי.

פנינה תמנו: לא לצעוק, אבל אנחנו רוצים תשובה בכל זאת מר שטרן.

שלמה שטרן: אני אתן את התשובה.

שלמה שטרן: בכל מקום שיש בעיה לעובדת, היא מקבלת את הטיפול הטוב ביותר על ידי נציג ההסתדרות הבכיר ביותר - - -

פנינה תמנו: אני שאלתי שאלה אחרת מר שטרן, שוב, הייתה המלצה של שתי וועדות שלכם בתוך ההסתדרות - - -

שלמה שטרן: עניתי על זה.

פנינה תמנו: לא ענית לי מדוע ההמלצה הזאת לא יושמה.

פנינה תמנו: אתה רוצה שאני אגיד לך את התאריך?

פנינה תמנו: אפשר לדעת מהממ"מ מתי הייתה ההמלצה של הוועדות.

שלמה שטרן: מכיוון שלא אני קובע את המדיניות - - -

פנינה תמנו: אבל אתה מייצג אותה - -

שלמה שטרן: אני מייצג אותן בצורה הטובה ביותר - - -

פנינה תמנו: מה פעלת?

פנינה תמנו: מה עשית בתחום הזה בלנסות לקדם את ההמלצה הזאת ואת מה שניתן לעשות?

פנינה תמנו: אתה יודע מה, אני מסתכלת קדימה, מה ניתן לעשות מעכשיו, מה אתה תעשה כדי לקדם את ההמלצה הזאת?

שלמה שטרן: אני מוכן לחזור לממונים עלי ולעלות את הבקשה של חברת הכנסת פנינה תמנו-שטה ושל הוועדה ולהמליץ להם את ההמלצה שאני אתן.

שלמה שטרן: לא אני קובע את המדיניות בהסתדרות, לא אני קובע את המדיניות של הסתדרות המעוף, אני ממלא הוראות של הממונים עלי בתחום הזה.

עליזה לביא: תודה.

עליזה לביא: חברת הכנסת תמר זנדברג, הצטרפת אלינו כרגע וכנראה זה ממש לא במקרה.

עליזה לביא: אני באזור שאני לא חזקה בו במיוחד, נושא של ההסתדרות ומי כן מיוצג בה באיגוד מקצועי ומי לא מיוצג באיגוד מקצועי.

עליזה לביא: לתחושתי, מאחר ואיני מכירה לעומק, אבל מהדברים שאני שומעת ומההתנהלות של הישיבה עד עכשיו, אני מרגישה שיש איזה פער מגדרי בין מי מיוצג בהסתדרות ומי לא מיוצג בהסתדרות.

עליזה לביא: את מכירה את הנושא?

עליזה לביא: את יכולה להרחיב כי כרגע אין כאן מישהו שיכול - - -

פנינה תמנו: לדוגמה, לכבאים יש להם איגוד בפנים, הסייעות מבקשות להתאגד ולא נותנים להן.

תמר זנדברג: אני אגיד לכם למען גילוי נאות, בשנה שעברה אני התמודדתי על רשות "נעמת", יחד עם חבר הכנסת איתן כבל שהתמודד על רשות ההסתדרות.

תמר זנדברג: לנו,"למרצ", יש סייעה ותיקה בהסתדרות, כמו להרבה סייעות אנחנו מיוצגים שם.

תמר זנדברג: אני חושבת שהיא ארגון העובדים הגדול ביותר, היא מאוד חשובה ובמיוחד תחת ההתקפה על העבודה המאורגנת שיש בשנים האחרונות וניסיונות ההפרטה וכדומה.

תמר זנדברג: אני כן יכולה להגיד שכמו הרבה גופים, לדעתי הפער המגדרי הוא אחד התופעות אוניברסאליות בעולם ואפשר לראות אותו בכל מקום ובכל מצב ובכל מקרה.

תמר זנדברג: גם כאן יש חלשים ויש חלשות שהן חלשים יותר.

תמר זנדברג: לא מקרה שהסייעות, אנחנו מדברים הרבה שככל שעבודת הקודש, בטח נמאס לכן לשמוע את האמירה הזאת, ככל שהיא יותר קדושה כך לא הולכים איתה יותר למכלת והיא יותר נדחקת לתחתית סולם סדר העדיפויות והיא יותר בזויה.

תמר זנדברג: לא בגלל שהיא בזויה אלא בגלל שהיא מבוזה על ידי אחרים ובמיוחד שהיא לא מיוצגת על ידי הסייעות והנשים עצמן.

תמר זנדברג: את זה אנחנו מכירות הרבה מסיעוד, בהוראה ובהרבה מאוד תחומים שבסופו של דבר גברים מייצגים את הנשים - - -

פנינה תמנו: השאלה היא, האם בתחומים אחרים, כמו כבאות ודוגמאות אחרות, אנחנו רואים שיש ממש הפליה מסוימת בין גברים לנשים כשרוצים להתאגד?

פנינה תמנו: ההסתדרות מקילה עם חתך מסוים של עובדים אל מול עובדות.

תמר זנדברג: כרגע נכנסתי, אני לא יודעת מה כרגע במוקד הדיון פה.

תמר זנדברג: נאמר כך, ההסתדרות כשלה כשל רציני מאוד בנושא הסייעות בחוסר היכולת לייצג אותן כמו שצריך וכפי שמגיע להן.

תמר זנדברג: זה ברור.

תמר זנדברג: ברור שברקע של הדברים האלה עומד פער מגדרי ועומדת הפלייה ועומד חוסר הבנה של המקצוע.

תמר זנדברג: בעיקר עומדת העובדה שבדרך כלל בועדים הסייעות צריכות לייצג ולעמוד בפני עצמן.

תמר זנדברג: הן צריכות לייצג את עצמן כי רק הן מכירות את התחום.

תמר זנדברג: באמת נדון כאן כמה פעמים עד כמה התפקיד של הסייעת הוא תפקיד חינוכי.

תמר זנדברג: גם התפקיד בעצמו עבר מאיזה תפקיד של עובדת סמך של איזו תומכת מנהלה, כלכלה, לא יודעת מה.

תמר זנדברג: אלו נשים שמטפלות בילדים - - -

פנינה תמנו: גברתי היושבת ראש, לתחושתי, כמו שאמרתי קודם, אנחנו יכולים להביא הרבה מאוד פתרונות אם הוועדה הזאת לא תתכנס בדחיפות וגם שהלחץ יבוא מכם ההסתדרות וגם ממשרד החינוך.

פנינה תמנו: מי הנציגה של משרד החינוך?

פנינה תמנו: בטח היושבת ראש תיתן לך את זכות הדיבור ותוכלי להרחיב.

פנינה תמנו: אם אתם לא תדאגו שהוועדה הזאת תתכנס זה יהיה פשוט ללכת סביב הזנב של עצמנו וזה כנראה יצטרך לעבור לרובד אחר ולשלב אחר.

פנינה תמנו: זה חבל כי אלו דברים שצריך לשבת ולדבר עליהם יחד עם הסייעות ולהתחיל לעשות בזה סדר.

עליזה לביא: תודה.

גילי אלון: אני אוכל להגיד כי אני גם חברת ועד בעיריית באר שבע וסייעת בעצמי.

גילי אלון: אני סייעת בגן עירייה לגילאי 3-4 כבר 20 שנה.

גילי אלון: אני חברת וועד עיריית באר שבע, לא רק של הסייעות, נבחרתי על ידי כל העובדים להיות בוועד.

גילי אלון: לי אישית מפריע, תודה לאל לנו בבאר שבע יש וועד חזק שפועל בשיתוף פעולה איתנו הסייעות, אבל יש מקומות שאין את זה.

גילי אלון: ברוב הוועדים אין נציגה סייעת בוועד כי העובדים שעובדים במשרדי העירייה מן הסתם שבוחרים את נציגי הוועד לא מכירים את הסייעות והם לא בוחרים בסייעות.

גילי אלון: הסייעות, גם כך הן סקטור שהוא מחוץ לבניין העירייה ושל המועצה ולא מכירים אותן.

גילי אלון: הן מפוזרות ואין משהו משותף או דבק שאיתו הן יכולות להתאגד כגוף ולהגיד אמירה כדי לנסות להיבחר.

גילי אלון: גם כשהם מועמדות הן לא נבחרות.

נטע לוי: אני אציין שהסייעות הן כ-30% בממוצע, מכלל עובדי רשות מקומית ולמרות זאת אין ייצוג לסייעות בתוך הרבה מאוד וועדים.

עליזה לביא: יש לנו עוד רבע שעה.

עליזה לביא: כל מילה שאת אומרת כעת, רק מחזקת את המציאות הזאת, כי אנחנו מבינים שמדובר בלא מעט תקציב.

עליזה לביא: לכן, מאוד ברור למה אף אחד לא רוצה את זה לפתחו.

עליזה לביא: אנחנו צריכים לבדוק ולראות, איך אנחנו כן מוצאים אב או אם לסייעות.

עליזה לביא: אנחנו נמצא את זה.

גילי אלון: כשפניתי להסתדרות, אני באופן אישי בזכות שאני חברת ועד נקודתית תמיד כן קיבלתי את המענה.

גילי אלון: שוב, מאוד קשה ליישם דברים שהם אפילו קבועים בחוק, קשה ליישם אותם בשטח.

גילי אלון: אין פיקוח בשטח והדברים הולכים לאיבוד החל מתקציב ועד להוראות עבודה פיסית בקרקע.

גילי אלון: אני מבקשת לומר שהסתדרות המעוף, זה לבלתי מקצועיים.

גילי אלון: מן הסתם, הסייעות בחינוך הפורמאלי של מדינת ישראל, לא יכול להיות שנהייה מיוצגות על ידי מקצועות בלתי מוגדרים ובנוסף לכך, גם בתוך חינוך ודת ביחד.

עליזה לביא: בהסתדרות?

גילי אלון: כן, בתוך ההסתדרות ביחד.

עליזה לביא: תודה גילי.

עליזה לביא: אני רוצה לעבור לסימה חדד - - -

שלמה שטרן: מה זה צריך להיות?

גילי אלון: אני חושבת שמערכת החינוך צריכה להיות וועדה מיוחדת.

עליזה לביא: הבנתי.

עליזה לביא: סימה חדד, מנהלת אגף לחינוך קדם יסודי במשרד החינוך.

עליזה לביא: בבקשה גברתי.

סימה חדד מה יפית: מבחינתנו, הסייעת היא חלק מהצוות החינוכי.

סימה חדד מה יפית: באמת במהלך השנים נעשה תהליך, מעבודה שהיא עבודה יותר מינהלת-טכנית לעבודה שהיא יותר עבודה חינוכית.

סימה חדד מה יפית: בוודאי שזה לידי ביטוי יותר ויותר עם "אופק חדש".

סימה חדד מה יפית: אנחנו לא כל כך עוסקים בנושא של הסכמי שכר.

סימה חדד מה יפית: אנחנו עוסקים בעבודה המהותית בתוך מסגרת הגן.

סימה חדד מה יפית: אני חושבת שכן יכול להיות, אני שומעת כאן בוועדה שזה יוצר סוג של עומסים.

סימה חדד מה יפית: במסגרת העבודה שלנו אנחנו משתדלים, גם המפע"מ, גם עם השלטון המקומי לנסות ולמצוא את האלטרנטיבות גם באמצעות הכשרות וגם באמצעות עבודה עם הסייעות.

עליזה לביא: סליחה.

עליזה לביא: אני מסוגלת להבין לאט, לאט.

עליזה לביא: משרד החינוך מעביר הכשרות לסייעות?

סימה חדד מה יפית: לא.

סימה חדד מה יפית: משרד החינוך שותף לתכנים, משרד החינוך לא מעסיק את הסייעות.

עליזה לביא: אני לא מדברת על העסקה.

עליזה לביא: סייעת שבאה היום לעבוד בגן ילדים, עוברת איזו הכשרה?

סימה חדד מה יפית: במהלך השנים, אנחנו עדיין לא התחלנו עם זה, במהלך השנים - - -

עליזה לביא: היא לא עוברת הכשרה, היא באה עם ידע אישי מהבית.

סימה חדד מה יפית: נכון.

עליזה לביא: מה זה "אנחנו מתסכלים עליה כאל חלק מהצוות החינוכי", במה זה בא לידי ביטוי?

סימה חדד מה יפית: בחלוקה של העבודה במסגרת הגן, היא לא אחראית רק על הניקיון - - -

עליזה לביא: כלומר, זה לא בא לידי ביטוי בכלום מבחינתה.

עליזה לביא: כלומר אתם רק מעמיסים עליה עוד ועוד דברים.

פנינה תמנו: היא עושה והיא לא מקבלת הכשרה, היא נאלצת לאלתר.

פנינה תמנו: אני אתן לך דוגמה, חברה שולחת לי SMS 'תגידי פנינה, למה הילדה שלך לא באה אתמול לגן?' אני כותב לה 'תשמעי, היא אמרה שאין לה חברים וכמה ילדים קראו לה שחורה ולכן היא לא מגיעה'.

פנינה תמנו: יום אחד באתי לסייעת ואמרת לי 'הבת שלי' יושבת כאן העוזרת שהיא העדה שלי לנושא, אמרתי לה 'הבת שלי באה ואומרת לי שהיא לא רוצה להיות יותר חומה ולא שחורה' כי הילדים מציקים לה.

פנינה תמנו: באתי לסייעת, היא לא יודעת מה לעשות.

פנינה תמנו: לצערי גם גננות לא יודעות מה לעשות בתחום הזה.

פנינה תמנו: את מבינה, כשלא נותנים הכשרה לסייעת שבהרבה פעמים הנגישות שלה היא הרבה יותר משל הגננת.

פנינה תמנו: צר לי לומר לכם.

פנינה תמנו: יש סייעות דומיננטיות - - -

עליזה לביא: אני עוצרת את ההתלהבות שלך, כי אני הבנתי.

עליזה לביא: בעצם מבחינת

עליזה לביא: כם היא - - -

קריאה: כלום.

עליזה לביא: כלי נהדר להעמיס עליו העמסה נוספת, דידקטית, בייביסיטר ועוד ועוד.

עליזה לביא: במקרים נדירים אולי היא זוכה לאיזו הכשרה מקצועית שהיא אולי לא זכתה לה קודם במקומות אחרים, אבל מעבר לכך שום דבר.

עליזה לביא: מתנה לחג אתם נותנים לה?

פנינה תמנו: הרשות המקומית נותנת מתנה?

עליזה לביא: עזבי מתנה, מכתב לחג?

קריאה: בוודאי.

קריאה: מה שהעובד מקבל, גם הסייעת מקבלת.

עליזה לביא: לא.

עליזה לביא: לא.

עליזה לביא: אני שמעתי שהן חלק מהצוות החינוכי ולכן אני שואלת אם מכתב לחג היא מקבלת ממשרד החינוך.

סימה חדד מה יפית: לא.

תמר זנדברג: לסייעת אין קשר עם משרד החינוך.

תמר זנדברג: היא מקבלת הוראות להחליף מראות, להחליף גננות, לעשות בדיוק מה שהן עושות.

פנינה תמנו: אותי מעניין לדעת מה קורה אם יש סכסוך בין גננת לסייעת.

פנינה תמנו: המפקחים שונים - - -

רויטל לן כהן: אני מבקשת, עד שלא יגדירו שהיא סייעת חינוכית.

עליזה לביא: רק שזה לא ישנה את המהות.

רויטל לן כהן: זה בהחלט ישנה את ההתייחסות.

עליזה לביא: אני הבנתי.

עליזה לביא: אמרתי שאני לא מבינה, היועצת החקיקתית שלי יודעת שאני לא אוהבת לא להבין - - -

פנינה תמנו: אני חייבת להגיד שהופתעתי לשמוע מיושבת הראש כמה פעמים שהיא אומרת 'אני מבינה שאני לא מבינה' כי היא מבינה כמעט בכל דבר.

עליזה לביא: היא מפנה אותי עכשיו לדוקטורט של אסף בונדי, רכז דרום של כוח לעובדים שכתב דוקטורט בנושא של הפלייה מגדרית במוסדות ההסתדרות.

עליזה לביא: לא ידעתי שקיים דוקטורט כזה.

עליזה לביא: אני מבקשת לקרוא את הדוקטורט הזה.

עליזה לביא: הנושא הזה מציק לי, הוא מטריד אותי.

עליזה לביא: הוא לא יסתיים כאן במסגרת הוועדה.

עליזה לביא: אני מכריזה עליו כעל נושא דגל של הוועדה.

עליזה לביא: אני מכריזה עליו בזה הרגע.

עליזה לביא: אני רוצה להזמין כאן את אבי ניסן קורן, אני לא עובדת בפחות מזה.

עליזה לביא: אני רוצה להבין מה אני לא מבינה ואיך אני לא מבינה, ואיך כל כך הרבה שנים את אף אחד לא מעניין ושהוא לא מבין.

עליזה לביא: כנראה שלא רק לא מבינה.

עליזה לביא: אנחנו צריכים להיכנס לעומק הנושא הזה כי אם יש כאן הפליה מגדרית כמו שחברת הכנסת תמר זנדברג מאבחנת, אז אנחנו צריכים ללמוד ולאבחן את זה ולא לאפשר לזה להמשיך במדינה מתוקנת.

עליזה לביא: לא יתכן, שאדם כוחני יותר וחזק יותר, עם הקשרים הנכונים, יוכל לדאוג לעצמו להקלות כאלה ואחרות.

עליזה לביא: באופן מתמשך, אנחנו רואים הפלייה כפולה, גם אין בית שאני יכולה לפנות אליו בפעם הראשונה כי הוא לא קיים.

עליזה לביא: אבל גם ארגון, שלכאורה היה אמור לייצג, יש עוד לו קשיים, כשלים ושימושים בירוקראטיים כאלה ואחרים עד כדי איום והפחדה.

עליזה לביא: אף אחת לא צריכה לפחד.

עליזה לביא: זה מתחבר לי עם החינוך הלא מוכר מהדיון שהיה לנו כאן עם עדויות איומות שקיבלנו בוועדה כאן.

עליזה לביא: אני חשבתי שזו החלטתן של נשים שעובדות בעמותות מוכרות או לא מוכרות.

עליזה לביא: רציתי מכאן ישר למשרד החינוך ואז אמרו לי 'זה לא עניינו'.

עליזה לביא: אם זה קורה עם סייעות של כל מדינת ישראל, אני לא הולכת לעבור על זה על סדר היום.

נטע לוי: אני רוצה להשלים את התמונה עם עוד נושא חשוב.

נטע לוי: יש כאן את ההיבט של ההסתדרות, אבל הנושא הנוסף הוא הצורך ברענון, בהגדרה מחודשת של הסייעות.

נטע לוי: ישבנו עם הגברת סימה חדד מה יפית לפני שנה וחצי ואז בעצם נוצרה הוועדה הזאת.

נטע לוי: משרד החינוך ומרכז השלטון המקומי הקימו - - - -

פנינה תמנו: למה הוועדה לא מתכנסת?

פנינה תמנו: זה באמת חוסר תום לב.

פנינה תמנו: למה היא לא מתכנסת?

פנינה תמנו: המנכ"לית מיכל כהן כבר נכנסה לתפקיד, השר וכדומה.

פנינה תמנו: עברנו כל כך הרבה מים.

פנינה תמנו: אני נפגשתי איתך בלשכה שלי, אני לא מצליחה להבין את זה.

פנינה תמנו: אז יצאנו אפילו בהסכמה שאולי כן תתנו ייצוג של סייעת אחת או שתיים.

סימה חדד מה יפית: אמרתי את זה קודם ואני חוזרת ואומרת שוב בכל ועדה, האחריות לריכוז הוועדה היא של מרכז השלטון המקומי - -

עליזה לביא: הוא יודע שזו אחריותו?

סימה חדד מה יפית: רגע, אני מנסה להסביר.

סימה חדד מה יפית: בפעם הראשונה רכזה את זה אתי אלוני מחזיקת תיק החינוך.

סימה חדד מה יפית: בין לבין הגברת פרשה והחליפה אותה מיכל מכס - - -

פנינה תמנו: למה היא לא פה?

רויטל לן כהן: היא הייתה בוועדת החינוך - - -

פנינה תמנו: למה אתם לא מכנסים את הוועדה?

פנינה תמנו: את הנציגה של השלטון המקומי.

רויטל לן כהן: היא הייתה פה היום בוועדת החינוך.

פנינה תמנו: את כרגע נציגת מרכז השלטון המקומי, למה אתם לא מכנסים את הוועדה?

עליזה לביא: למה מיכל, שהייתה בכנסת היום, לא נכנסה לוועדה הזאת?

גילי אלון: כי אנחנו לא חשובות.

חגית מגן: לא נכון, למה את אומרת את זה?

שלמה שטרן: אגב, גם אני לא הוזמנתי לישיבה הזאת.

פנינה תמנו: אני מנסה להבין באמת, אם את אומרת - - -

עליזה לביא: הנה עונה לך מנהלת הוועדה שאתה זומנת.

שלמה שטרן: התכוונתי לאותה וועדה של משרד החינוך, לא הוזמנתי.

פנינה תמנו: אם השלטון המקומי באחריותו לכנס, אני רואה את זה ככשל ישיר.

פנינה תמנו: שוב אני מדברת על הפוליטיקה ואני לא רוצה לגלות שיש כאן פוליטיקה מתחת לשטיח שכנראה מישהו מהוועדים, אולי ברשויות המקומיות, מניע גם את ההסתדרות וגם את השלטון המקומי לטרפד להם את אותה הוועדה.

פנינה תמנו: גברתי היושבת ראש, זה לא יותר ולא פחות.

פנינה תמנו: אני אומרת לך שמישהו כאן מנסה לטרפד את המשך תפקידה של הוועדה.

עליזה לביא: נפנה ליושב ראש, למנכ"ל המרכז לשלטון המקומי בפנייה לבדוק את הנושא הזה.

רויטל לן כהן: גברתי אני ממש מבקשת שלא נפריד את זה, שלא יהיה כאן הפרד ומשול.

רויטל לן כהן: שזה לא יהיה הסייעות של גני הילדים, הסייעות של השילוב, הסייעות - - -

פנינה תמנו: ממש לא.

פנינה תמנו: בגלל - - -

רויטל לן כהן: כל מי שתומכת בתהליך החינוכי של הילדים שלנו שנקראת 'סייעת' 'מלווה' וכל מיני כאלו מילים, זה חייב להקיף את כולם, זה רוחבי, כי אחרת מפרידים ביניהן ואומרים 'ניתן לך, אני לא אתן לה'.

סימה חדד מה יפית: למה מצפים, זה שעות עבודה שונות ותנאי העסקה שונים - - -

רויטל לן כהן: סליחה, גם הורים לא מקבלים את אותו דבר.

רויטל לן כהן: סליחה, מורה בבית ספר יסודי ומורה בחטיבת ביניים הן לא מועסקות באותו שכר והן עדיין נמצאות תחת אותה מטרייה.

רויטל לן כהן: אל תפרידו ביניהן.

נטע לוי: גם לדעתנו האחריות כאן היא אחריות ישירה של משרד החינוך.

נטע לוי: יש כאן איזו התנערות.

נטע לוי: צריך לעשות באמת להחזיר את הוועדה הזאת ומעבר לזה לדאוג שיהיה שם ייצוג של הסייעות, מה שלא היה בהתחלה.

נטע לוי: יש כאן הרבה מאוד נושאים שבכלל לא נגענו בהם, למשל שעות העבודה שלהן.

נטע לוי: שעות העבודה שלהן אמורות להיות 42.5 שעות כמשרה מלאה.

נטע לוי: בפועל חלק הגדול לא מגיעות לזה וזה גורם שהמשרות שלהן הן כ-80% משרה.

נטע לוי: אני מדברת על סייעות הגנים.

נטע לוי: 56% כשמדובר על מסייעות משלבות.

רויטל לן כהן: הן בתוך השילוב מראש.

רויטל לן כהן: התפקיד שלהן מגודר עד 30 שעות כי זה מה שמשרד החינוך מתקצב.

פנינה תמנו: אנחנו בכוונה לא נכנסנו לשכר.

פנינה תמנו: תאמינו לי שבכוונה לא נכנסנו לשכר כי אני חושבת שהבסיס לא קיים.

פנינה תמנו: אם הבסיס לא קיים והמסגרת לא קיימת, האחריות היא של שלושת הגופים שנמצאים כאן.

פנינה תמנו: האחריות שלכם היא משותפת.

פנינה תמנו: אין פה אחריות של מי פחות ומי יותר.

פנינה תמנו: אני חושבת שבסופו של דבר זו תעודת עניות.

תמר זנדברג: תשמעו, אני ישבתי כבר בשתי וועדות כשיושב ראש הוועדה, ישבתי בוועדת הכלכלה היושב ראש שם פנה ליושב ראש הכנסת לבקש לבטל את הצופר הזה.

תמר זנדברג: זה ניסוי צופרים.

תמר זנדברג: כל יום בשעה 11:45 יש את האזעקה של המליאה ואת האזעקה הזאת.

תמר זנדברג: זה כל יום, זה משהו לא הגיוני.

תמר זנדברג: אני מבקשת מיושבת ראש הוועדה לפנות גם כן.

סיגל אבישי: אני חייבת לומר משהו, אני סייעת משלבת, תומכת ומה שלא תרצו.

סיגל אבישי: אני חייבת לומר שבפועל לצורך העבודה שלי לא קיבלתי שום הכשרה.

סיגל אבישי: את ההכשרה אני רכשתי לבד, הלכתי, למדתי.

סיגל אבישי: לא רק זה, אף אחד לא נותן לי את הסיוע ואת התמיכה.

סיגל אבישי: לא רק זה שלא נותנים לי את הסיוע ואת הלווי המקצועי, כמו שאמורים לתת, כשהילד או הילדה אינם, המערכת לוקחת אותי לצרכיה.

סיגל אבישי: זה אומר שאם אני צריכה למלא את מקומה של הגננת אז אני אמלא את מקומה של הגננת, אם אני צריכה למלא את מקומה של המורה, של המחנכת אני אמלא את מקום המחנכת, אם אני צריכה לעשות תיווך חברתי בין ילדים אחרים שלא קשורים אלי אני אעשה את התיווך החברתי.

סיגל אבישי: אלו הדרישות, זאת ההגדרה שחוזר מנכ"ל העביר.

רויטל לן כהן: אין לה בעיה לעשות את זה, אבל תנו להכשרה כדי לעשות את זה.

רויטל לן כהן: נראה לך הגיוני שהיא תמלא את מקומה של מורה בכיתה של 40 תלמידים?

רויטל לן כהן: אלו הדרישות שלכם.

עליזה לביא: חברים, אי אפשר כך, אני אוציא אתכם החוצה.

עליזה לביא: תראו, זה גולש מעבר למה שבאנו היום לדון.

עליזה לביא: אני מבינה שהנושא טעון, אני גם מבינה למה הוא טעון.

עליזה לביא: לאט, לאט, אנחנו רואים עוד טעויות בנושא שמוזנח שנים רבות בצורה איומה.

עליזה לביא: הכרזתי עליו כנושא שאנחנו נכנס אליו.

עליזה לביא: אנחנו גם נוציא את המכתבים למי שצריך.

עליזה לביא: אבל ברור לי שיש כאן עוד נושאים שקשורים.

עינב גוטרמן: אני עורכת דין מעמותת "כולנו משפחה", עמותת הורים שעוסקים בין היתר בנושא שיפור המסגרות החינוכיות בגיל הרך.

עינב גוטרמן: הגענו לכאן היום, מעבר לכל כדי להודות לסייעות על עבודת הקודש, סליחה שאני משתמשת בביטוי, אבל כן, גם אנחנו ההורים צריכים להודות לסייעות האלה על מה שהן עושות.

עינב גוטרמן: אנחנו כאן כדי לתמוך במאבק שלהן.

עינב גוטרמן: צריך להבין דבר אחד, מעבר לפן המוסרי והחברתי של שוויון, מגדר וזכויות עובדים, יש פן נוסף בעניין הזה, לשפר את תנאי ההעסקה ולהשקיע בהכשרתן המקצועית של סייעות, בסדר, זה לא רק למעמדן המקצועי ולמצבן הכלכלי, לתדמית ולהערכה העצמית שלהן, זה מסייע גם להתפתחות התקינה של הילדים.

עינב גוטרמן: אני אקריא לכם כי אני מבינה שהזמן קצר.

עינב גוטרמן: אני מבקשת להקריא לכם מאמר שכתבה הגברת נועה לאור "מדינות חברתית בגיל הרך, מנגנונים להבטחת איכות חינוך, טיפול במסגרות לגיל הרך" - "קיים קשר חזק בין ההכשרה והתמיכה בצוות כולל תנאי העסקה הולמים לאיכות, שירות וטיפול.

עינב גוטרמן: במיוחד נמצא שצוות שיש לו השכלה פורמאלית הכוללת התמחות לגיל הרך הוא חם יותר, תומך ורגיש באינטראקציות עם הילדים.

עינב גוטרמן: גורם נוסף שנמצא משפיע על אינטראקציות חיוביות הוא הכשרת המטפלת וההדרכה שהיא מקבלת במהלך עבודתה.

עינב גוטרמן: נמצא שמטפלות משכילות יותר ובעלות הכשרה מעמיקה בתחום החינוך והטיפול בגיל הרך ושמקבלות הדרכה, הן מספקות סביבה עשירה, מותאמת ורגישה יותר עבור הילדים.

עינב גוטרמן: בתנאים אלה המטפלות נמצאות חמות, תגובתיות ותומכות יותר בילדים, נצפו פחות הגבלות ואיסורים על פעילות הילדים והילדים נראו פחות אפתיים ופחות לחוצים".

עינב גוטרמן: המחקרים היום מוכיחים שהאיכות של הצוות, זאת אומרת הכשרה וגם הכשרה מקצועית וגם תנאי העסקה הולמים תורמים לאיכות החינוך והטיפול.

עינב גוטרמן: אי אפשר שלא להתייחס לזה.

עינב גוטרמן: צריך להתייחס לסייעות כחלק אינטגראלי מהצוות החינוכי ולדאוג לזה לקרות גם לטובת הילדים ולא רק לטובת הסייעות.

עינב גוטרמן: זה היבט שמתעלמים ממנו והוא חשוב לא פחות.

גילי אלון: אני מבקשת לשים דגש גם על פער שעות עבודה.

גילי אלון: כשאני עובדת עם הגננת, בעצם, 'כתף אל כתף' ואנחנו עושות כמעט את אותה עבודה בעוד שלי יש תוספת עבודה פיסית.

גילי אלון: אני מגיעה בשעה 07:30 והגננת שלי מגיעה בשעה 08:00, היא הולכת בשעה 14:00, אני נשארת כדי להשלים 42.5 השעות השבועיות.

פנינה תמנו: עבדות מודרנית, זה מה זה נקרא.

גילי אלון: זה ממש כך.

גילי אלון: איך משרד החינוך מאפשר להן לעבוד משרה של100% עם 30 שעות שבועיות ואותי כשאני עובדת עבודה יותר פיסית מחייבים ל-42.5 שעות שבועיות.

פנינה תמנו: אנחנו התחלנו דרך חדשה.

פנינה תמנו: אני חושבת שכולם בשולחן מבינים שזה לא הולך להישאר כך.

גילי אלון: אין היגיון.

עליזה לביא: הבנתי, אני הבנתי.

עליזה לביא: חברת הכנסת מרב מיכאלי לפני שאני מסכמת.

מרב מיכאלי: אנחנו יושבות פה וגם בוועדות אחרות שוב ושוב אנחנו מתכנסות, מתאספות, מוחות ודורשות את מה שמגיע לסייעות ולילדות וילדים שמטופלים על ידן, סליחה שאני אגיד את המילה הלא פרלמנטארית, זה "מחרפן" שלא קורה עם זה דבר.

עליזה לביא: סיפרו כאן קודם שהיית בכנס שאיימו שם על סייעות.

רויטל לן כהן: אני אמרתי, את זוכרת שהיינו אז בכנס שאיימו - - -

עליזה לביא: את יכולה לשתף אותנו, האומנם איימו על הסייעות שאם הן יפנו להתאגד דמם בראשם?

מרב מיכאלי: כן, היה שם אחד מההסתדרות, מר טרבלסי.

מרב מיכאלי: אני אגיד לך, לא רק האיום הספציפי, כל הטון, כל ההתייחסות הייתה, אני הופתעתי שהוא בא בכלל, אבל הטון היה אדונתי, כוחני, ואיימני באופן כללי, אין ספק.

מרב מיכאלי: אגב, מאז חשבנו שהייתה התקדמות - -

רויטל לן כהן: חלילה, מה פתאום.

מרב מיכאלי: הייתה התקדמות מסוימת, היו מגעים.

פנינה תמנו: הייתה התקדמות והיא נעצרה.

רויטל לן כהן: ההסתדרות פוצצה את המשא ומתן עם השלטון המקומי.

שלמה שטרן: מה זאת אומרת?

מרב מיכאלי: עד כה נראה, שזאת הייתה התקדמות למראית עין בלבד.

שלמה שטרן: זו לא התנהגות פרלמנטארית, זה שקר וכזב.

רויטל לן כהן: סליחה - - -

שלמה שטרן: שקר וכזב.

עליזה לביא: למה שקר וכזב?

שלמה שטרן: כי זה לא נכון.

שלמה שטרן: מה ההסתדרות פוצצה, את איזה משא ומתן?

פנינה תמנו: אז בוא תגיד לנו, איפה זה עומד?

רויטל לן כהן: זה מה שמרכז השלטון המקומי אמר לנו.

שלמה שטרן: על מה את מדברת?

רויטל לן כהן: המשא ומתן התפוצץ.

פנינה תמנו: השלטון המקומי נתן תשובות בוועדת החינוך, אמרו שזה ההסתדרות, אחר כך פניתם להסתדרות והבנתם שגם השלטון המקומי אחראי על הסיפור הזה.

פנינה תמנו: בבקשה, אמרתי בסוף, שהאחריות כאן מתחלקת שווה בשווה.

רויטל לן כהן: הכי פשוט להגיד שלא יכול להיות שהם לא משתפים את הסייעות בדיון הזה.

פנינה תמנו: מה שאת אומרת, אתם תעבדו בשיתוף פעולה ובזמן הקרוב זה יסתדר.

סימה חדד מה יפית: אני אומרת, שאנחנו ממש לפני חתימה - - -

רויטל לן כהן: איך יכול להיות?

רויטל לן כהן: אתם לא מדברים איתן, לא עלינו בלעדנו.

רויטל לן כהן: איך אתם עושים את זה?

רויטל לן כהן: הוא כפה את עצמו עליהן.

פנינה תמנו: גברתי, את לא יכולה לצעוק כך.

עליזה לביא: אני אוציא אותך החוצה, אני מבקשת לשמור - - -

שלמה שטרן: אני מצטער, אני חייב למחות, אני כופה את עצמי עליכן?

קריאה: כן,

שלמה שטרן: אני כופה את עצמי עליכן?

שלמה שטרן: אני נבחרתי לתפקידי, ממלא אותו באמונה, אי אפשר להגיד שאני כופה את עצמי.

מרב מיכאלי: אם אדוני יאפשר לי לסיים את הדברים שהתחלתי להגיד קודם אני אסביר באיזה אופן.

מרב מיכאלי: אנחנו מדברות על העובדה, שההסתדרות לא מוכנה לאפשר לסייעות להקים וועד משלהן.

מרב מיכאלי: זה האופן שרויטל אומרת שאתם כופים את עצכם עליהן.

מרב מיכאלי: הסייעות לא ביקשו לפרוש מהסתדרות, הסייעות ביקשו בתוך ההסתדרות, בדיוק כמו לכבאים למשל, גם הם מקבלים את משכורתיהם דרך הרשויות המקומיות ועובדים ישירות מול הרשויות המקומיות ויש להם ועד משל עצמם.

מרב מיכאלי: לעומת זאת לסייעות שהן רבות בהרבה, בהמון, הן הרבה יותר במספרים, אם אדוני כאמור לא יתפרץ לדבריי, להן לא מאפשרים למרות שהן באמת הרבה יותר.

מרב מיכאלי: אפשר להתווכח על העובדה של מי העבודה יותר - - -

פנינה תמנו: דיברנו שאנחנו הולכים לבקש את כל רשימת ההתאגדויות בתוך ההסתדרות.

מרב מיכאלי: רק כדי להשלים, צריך להגיד שכן יש כאן גורם אחד והוא משרד החינוך.

מרב מיכאלי: אני פניתי לשר החינוך חזור ופנו וגם למנכ"ליות, הקודמת והנוכחית, שמן הראוי שהסייעות תהיינה עובדות חינוך לכל דבר ועניין.

מרב מיכאלי: שזאת תהייה ההכשרה שלהן, זאת תהייה ההגדרה שלהן, שזה יהיה התגמול שלהן וזאת תהייה צורת העסקה שלהן דרך משרד החינוך, שאלו יהיו ההשתלמויות שלהן - -

עליזה לביא: אנחנו מתלבטים, אולי את יודעת כי שאלתי כאן שאלה שאף אחד לא ידע לענות, ביקשתי מה.

עליזה לביא: ממ"מ לבדוק האם הן היו בעבר במשרד החינוך ובאיזה שלב לא, והאם מלכתחילה הן לא היו עובדות משרד החינוך.

מרב מיכאלי: שאלה טובה.

מרב מיכאלי: כשקראו להן 'עוזרות גננות' או כשלא היו סייעות משלבות בכלל?

מרב מיכאלי: זאת שאלה.

עליזה לביא: אני מבקשת על זה תשובה, כי יכול להיות שמישהו דרך - - -

מרב מיכאלי: זה לא כל כך משנה כי היום נדרש רצון פוליטי ונדרשת החלטה פוליטית.

מרב מיכאלי: לא משנה אם זה בשביל להחזיר אותן או להפוך אותן לראשונה.

מרב מיכאלי: זה מעניין מבחינה אקדמית - - -

עליזה לביא: לא.

עליזה לביא: יש הרבה הבטחות, זה אותו דיון בעניין האחיות שאני רוצה להחזיק.

פנינה תמנו: כך מעבירים כסף לרשות.

פנינה תמנו: ברשותך הם אמרו כאן משהו שהוא חשוב, אמרו שהם במגעים מתקדמים.

פנינה תמנו: אני מבקשת מכם, בשביל התקינות ובשביל להראות שיש כאן שיתוף פעולה לזמן את נציגות הסייעות לפני החתימה, להציג אותו בפניהן.

פנינה תמנו: שניכם, - -

חגית מגן: מרכז השלטון המקומי מנהל - - -

פנינה תמנו: מר שטרן, אני רואה שהנושא הזה, לפחות מכמה מילים שאני שומעת, זה נושא שאכפת לך ממנו.

פנינה תמנו: אני מבקשת ממך לזמן את הסייעות.

פנינה תמנו: לא לעכב את החתימה, אבל כן לזמן אותן גם אם זה יהיה מחר כדי שהן תהיינה שותפות, שהן תדענה לקראת מה הן הולכות.

מרב מיכאלי: שזה יהיה על דעתן, מה זאת אומרת.

עליזה לביא: עוד דבר אחד אני רוצה לפרוטוקול, הזכרתם קודם שינוי שם.

עליזה לביא: הצעתן שם אחר "תומכות חינוכיות" במקום סייעות.

תמר זנדברג: אני מאוד תומכת בחשיבותה של השפה, היא יוצרת מציאות וכדומה.

תמר זנדברג: עם זאת, אם עברנו מעוזרת לסייעת, הסברה לא משנה מציאות והיא לא תחליף את המטרה.

תמר זנדברג: כל הזמן מלבינים את המונחים, השכר לא השתנה והמעמד האמיתי לא השתנה והשיוך החינוכי לא השתנה, אז התדמית השלילית תרדוף.

פנינה תמנו: חברות, הוועדה להגדרת תפקידכן יכולה לדון גם בשם.

שלמה שטרן: מאחר והזכירו כאן לא פעם אחת את שכר, אני חייב להזכיר ששכרן של הסייעות השתפר לעין ערוך, בשלוש השנים האחרונות, באופן מאוד משמעותי על חשבון עובדים אחרים ברשות המקומית.

פנינה תמנו: אבל צריך להבין, פער שעות.

פנינה תמנו: מר שטרן, פער השעות של הגננות במשרת 100% הוא 28 שעות שבועיות - - -

שלמה שטרן: סליחה, לא שמעתי.

רויטל לן כהן: מה זה, מה?

פנינה תמנו: שוב, אני רוצה להראות את הפער בין גננות לסייעות.

פנינה תמנו: פחות או יותר הגננות מחויבות ל-30 שעות בשבוע בשביל 100% משרה, סייעות נדרשות ל- 42.5 שעות שבועיות – זה בלתי אפשרי, זה בלתי אפשרי, זה לא הגיוני.

פנינה תמנו: השבוע אני הייתי שעתיים עם הילדים, אני כמעט השתגעתי.

שלמה שטרן: אני מסכים איתך.

נטע לוי: אני רוצה לציין שתוספת השכר עליה מדבר מר שטרן, היא תוספת של 10%.

נטע לוי: בשם תוספת השכר הזאת השתיקו את כל זעקות הסייעות במשך שנתיים.

נטע לוי: תוספת שכר של 10% שנתינה לשכר היסוד היא במקרה הטוב לסייעת עם 22 שנות ותק, זו תוספת שכר של 380 שקל.

נטע לוי: אצל הרבה מאוד סייעות זו תוספת של 130 שקל.

שלמה שטרן: זה לא נכון מה שאת אומרת, זה חלקי מה שאת אומרת.

עליזה לביא: זה לא הדיון.

עליזה לביא: אני סוגרת את הדיון.

עליזה לביא: הבנתי שיש כאן עבודה רבה לפנינו והרבה עבודה שהוזנחה.

עליזה לביא: הנושא עלה בוועדות שונות.

עליזה לביא: אני רוצה להתייחס גם לנושא השכר, תנאי ההעסקה,

עליזה לביא: שעות העבודה ולעניין ההגדרה המקצועית כי גם להגדרה יש כוח.

עליזה לביא: לא את הכול נפתור, אבל בהחלט צריך לראות מי האב ומי האם של הסייעות.

עליזה לביא: כמו שהצהרתי ואמרתי, אנחנו ניקח את זה כנושא של הוועדה ונכנס וועדה משותפת, שלנו, של וועדת החינוך וועדת העבודה.

עליזה לביא: אנחנו נעשה וועדה משותפת עם שלושת הוועדות כדי לראות ולסגור את כל הקצוות שבאות, חוזרות ועולות.

עליזה לביא: הוועדה פונה ליושב ראש המרכז לשלטון המקומי בבקשה לקבל נתונים.

עליזה לביא: אני חוזרת לתחילת הישבה שלנו, נותנים על מספר הסייעות המועסקות בשלטון המקומי בגני הילדים.

עליזה לביא: אני מבקשת שהנתונים יגיעו לוועדה עד ה-15 בספטמבר כפי שדיברנו בראשית הישיבה.

עליזה לביא: הוועדה פונה ליושב ראש מרכז השלטון המקומי בבקשה לדאוג לכינוס הוועדה להגדרה מחודשת של תפקיד הסייעת בהשתתפות נציגות הסייעות.

עליזה לביא: הוועדה פונה להסתדרות בבקשה לקבל מידע על המקצועות ארציים שמאוגדים באיגודים נפרדים ושל אלה שאינם מאוגדים באיגודים נפרדים.

עליזה לביא: אני מבקשת לקבל מכם את הרשימה המסודרת, כלומר, מי זכאי ומי לא זכאי, מי ראוי ומי לא ראוי על פי הבנתכם.

עליזה לביא: אנחנו רוצים ללמוד את הנושא לעמוק.

עליזה לביא: במקביל אני רוצה לקרוא את עבודת הדוקטורט שהזכרתי כדי ללמוד.

עליזה לביא: אני מבינה שיש כאן ידע שאנחנו לא מכירים אותו.

עליזה לביא: הוועדה תקיים ישיבה נוספת בנושא בהשתתפות יושב ראש ההסתדרות ויושב ראש מרכז השלטון המקומי.

עליזה לביא: הוועדה תהייה משותפת לוועדת החינוך ולוועדת העבודה.

עליזה לביא: אנחנו נכנס את כל הידע ואת המידע שיש כאן גם על ידי חברות הכנסת שמלוות את הנושא הזה, אני מבינה שלא מעט זמן ושמכירות גם על ידי ארגונים אחרים ונציגי הורים שמכירים.

עליזה לביא: כמובן הידע שקיים אצלכם בממ"מ וכמובן את מה שעוד תכינו לישיבה.

עליזה לביא: לחברת הכנסת פנינה תמנו-שטה יש לה כמה וכמה שאלות בעקבות הדיון כאן, היא תעביר אליכם.

עליזה לביא: ממרכז המחקר והמידע של הכנסת אני מבקשת לבחון את ההיסטוריה של העסקת הסייעות על ידי משרד החינוך או השלטון המקומי ולהגיש לנו מידע מסודר איך הדברים התחילו, מתי היה שינוי, מי יזם את השינוי ועוד.

פנינה תמנו: את המלצת שהם יזמינו אותם להסכם.

עליזה לביא: ביקשנו שהנציגות שלהן תהיינה בוועדה הזאת.

עליזה לביא: חברת הכנסת פנינה תמנו-שטה אני רוצה להודות לך על היוזמה של הדיון הזה ועל כך שהסבת באמת את תשומת ליבנו לעוול מתמשך, לא יעלה על הדעת שהוא ממשיך במקומותינו.

עליזה לביא: גם הדיון הזה, הדיון השלישי היום מתקיים בי"ז בתמוז.

עליזה לביא: כנראה לא במקרה הוא קורה כאן ביום זה.

עליזה לביא: יש לנו, לכולנו, לחשוב הרבה על היום הזה ועל העוול שמתמשך יותר מדי שנים כלפי נשים בחברה הישראלית, נשים, עובדות, תומכות, מסייעות, ומעבר לכל הן מביאות את היכולת לנשים ולגברים לצאת לעולם עובדה שקטים ובטוחים.

עליזה לביא: אנחנו צריכים לשים אותן בראש מענייננו.

עליזה לביא: המשך יום טוב ושקט, צום קל למי שצם.