הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי, כנסת 19, פרוטוקול מספר 123, 2015-02-16 14:00

עליזה לביא: צהרים טובים.

עליזה לביא: היום יום שני, 16 בפברואר 2015, כ"ז בשבט התשע"ה.

עליזה לביא: הישיבה של הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי היא ישיבה מיוחדת שקיבלה אישור של ועדת ההסכמות במהלך תקופת הבחירות.

עליזה לביא: לפני הכל, אני רוצה להשתתף בצער המשפחה, משפחת אורבך, מיכל והילדים, במותו של חברינו, אהובנו, השר אורי אורבך, השר לענייני אזרחים ותיקים.

עליזה לביא: אורי היה חבר קרוב, חבר יקר.

עליזה לביא: התחלנו יחד בעבודה בתקשורת, הוא היה עורך של התכנית שלי בערוץ הראשון ולמדתי ממנו הרבה.

עליזה לביא: איש נדיר ומיוחד, איש שיודע תמיד למצוא את המילה הנכונה, את המאחד על המפריד.

עליזה לביא: מאד יחסר, אני כבר מתגעגעת.

עליזה לביא: עצוב מאד.

עליזה לביא: קשה לי גם לקיים את הדיון בוועדה בשעה הזאת, ההלוויה תתקיים ב-16:30 במודיעין.

עליזה לביא: זו ועדה שנאלצנו לדחות אותה מכמה סיבות וחבל לי לא לקיים את הדיון, ואני מאד רוצה לקיים את הדיון.

עליזה לביא: אנחנו נקיים את הדיון למרות שאני יודעת שיש פה אנשים שרוצים לנסוע להלוויה וגם אני רוצה לנסוע להלוויה.

עליזה לביא: אז נקיים את הדיון ובסיומו נוכל לנסוע.

עליזה לביא: אובדן, עצבות גדולה.

עליזה לביא: הדיון היום בצהרים, כאמור, הוא דיון מיוחד בתקופה זו של הבחירות בעקבות ריבוי ההטרדות המיניות וניצול מעמד במשטרה.

עליזה לביא: אנחנו קוראים לארגון מחדש, לאכיפה ולנורמות במשטרת ישראל.

עליזה לביא: צהרים טובים לכל הנוכחות והנוכחים.

עליזה לביא: ההטרדות המיניות של גברים בעלי סמכות כלפי נשים שהם איתן ביחסי כפיפות או מרות הן תוצאה של מבנה כוח מעוות ולא שוויוני, שראוי היה שיעבור מהעולם.

עליזה לביא: אנחנו כאן, בוועדה, נתקלנו בלא מעט מקרים וארגונים בהם התופעה הזאת חוזרת ועולה.

עליזה לביא: היא לא נחלה בלעדית של גוף או מוסד כזה או אחר ולכן, העברתי את התקנות למניעת הטרדה מינית במוסדות האקדמיים.

עליזה לביא: תיקנתי את החוק למניעת הטרדה מינית כך שהתווסף סעיף למניעת התנכלות כלפי מתלוננים.

עליזה לביא: ולכן, קידמנו נוהל למניעת הטרדה מינית במערך השירות הלאומי.

עליזה לביא: כן, וגם קידמנו כולנו פה את ההכשרות של השופטים העוסקים בעבירות מין.

עליזה לביא: ולמרות זאת, ההטרדות המיניות במשטרה צפו ועלו כתופעה מזעזעת בהיקפה.

עליזה לביא: לפני כשלושה שבועות, בעקבות ריבוי הפרשות בצמרת המשטרה דרשתי, כיושבת ראש הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי, לכנס דיון דחוף בוועדה.

עליזה לביא: לצערי, לא קיבלתי התייחסות מוועדת ההסכמות ורק לאחר פניה נוספת ולאחר שהתברר שניצב נוסף עזב את שורות המשטרה לאחר חשד לעבירות של הטרדה מינית, קיבלתי מוועדת ההסכמות, חבר הכנסת זאב אלקין וחבר הכנסת איתן כבל, אישור לקיים היום את הדיון בוועדה.

עליזה לביא: לצערי הרב, ראש הממשלה לא מצא לערוך דיון בממשלה בנושא.

עליזה לביא: השר לביטחון פנים לא ערך ישיבה בנושא.

עליזה לביא: רק היום היתה אמורה להתקיים במליאה הצעה לסדר, שגם היא נמשכה בעקבות המציאות שנקלענו אליה.

עליזה לביא: כולם שבים וטוענים שזה זמן בחירות.

עליזה לביא: גבירותי ורבותי, בחירות אינן דוחות פיקוח נפש.

עליזה לביא: המדינה אינה צריכה להיות מושבתת.

עליזה לביא: לא יתכן כי בתקופת בחירות לא יתקיימו דיונים בנושאים מהותיים.

עליזה לביא: שליש מאמוני אחריות אכיפת החוק עבריינים.

עליזה לביא: מה יגידו אזובי הקיר?

עליזה לביא: שבעה ניצבים חשודים בהטרדות ובתקיפות מיניות.

עליזה לביא: אין כבר מקום לדבר על מחדל.

עליזה לביא: מדובר בתופעה ובממד מבעית.

עליזה לביא: המערכת הפיקודית במשטרה מקרינה מטה כלפי הפקודים שלה בכל הקשור למפקד, לערכים, לאיך מתנהל מפקד וכן, השתרשה לה תרבות ארגונית רקובה.

עליזה לביא: וכעת נותרנו כולנו עם האחריות לבנות מחדש את אמון הציבור במערכת אכיפת החוק במדינת ישראל.

עליזה לביא: ההטרדות המיניות של בכירים במשטרה מחייבות ארגון מחדש של גוף שהתנוון.

עליזה לביא: אלה שאחראים לאכוף את החוק מתגלים בתור מפרי החוק הסדרתיים.

עליזה לביא: אובדן האמון בצמרת המשטרה מחייב בדק בית מעמיק.

עליזה לביא: אי אפשר לתקן בפלסטרים כשצריך ניתוח יסודי.

עליזה לביא: אי אפשר להסתפק בהדחה ובהשעיות מבלי לעשות בדק בית ושינוי יסודי.

עליזה לביא: יש לעקור את התרבות החולה שהשתרשה במשטרה בה חוזרים ונשנים מקרים רבים של בכירים המטרידים מינית.

עליזה לביא: במסגרת הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי עזרנו בגיבוש התפקידים החדשים כמו יועצת למפכ"ל המשטרה לענייני נשים ומפקדת היחידה למניעת הטרדות מיניות, שגם ארחנו אתכן כאן בוועדה, והמסקנות שלכן ודרך העבודה שלכן לפי בקשתכן, לזמן שביקשתן, היתה אמורה להיות מוצגת כאן, בוועדה, בדצמבר 2014 ולצערי, הקדמת הבחירות קטעה את הוועדה הזאת גם כמו שאר הדברים שנקטעו.

עליזה לביא: למרות כל זאת, בתפקידים החדשים, ואנחנו נשמע כאן גם על התפקידים החדשים אבל גם על ההקרנה שלהם על התופעות ששמענו בהן לאחרונה.

עליזה לביא: למרות כל זאת, אני מבקשת לתת את התמונה המלאה וכן, יש גם התקדמות.

עליזה לביא: תת-ניצב יעל אידלמן מונתה כיועצת המפכ"ל לענייני נשים.

עליזה לביא: תפקיד חדש, יחסית, במשטרה, מלפני קצת למעלה משנה.

עליזה לביא: סגן ניצב מירי היבנר מונתה כממונה על הטרדות מיניות במשטרת ישראל.

עליזה לביא: המערך הזה הוקם אחרי עבודת מטה שנעשתה במשטרה, והמטרה שלה היא שוויון מגדרי של נשים בשירות משטרת ישראל.

עליזה לביא: חובת הדיווח במשטרה הורחבה, וזה לא קיים בגופים ובארגונים אחרים, ההרחבה של חובת הדיווח וגם על כך נשמע בהרחבה.

עליזה לביא: בעקבות הפרשות פורסם שהיועמ"ש אישר שורת מינויים וביניהם תנ"צ גילה גזיאל קודמה לראש אגף משאבי אנוש - -

<קריאות: תקודם.

עליזה לביא: תקודם.

עליזה לביא: בשבילנו קודמת, אנחנו עשינו את החגיגות.

עליזה לביא: - - אז ביום העגום והעצוב הזה, לארח אותך כאן בפעם הראשונה – אז המינוי הרשמי עוד לא אבל לכולנו זאת בשורה.

עליזה לביא: את פורצת דרך עבור נשים נוספות.

עליזה לביא: אנחנו רוצות לברך אותך, לחזק את ידייך גם ברמה האישית אבל גם ברמה הארגונית.

עליזה לביא: הקידום שלך מספר את הסיפור של השינוי ויביא לשינוי במקום שכולנו צריכים שהוא יהיה חזק, אמין ויישר דרך, כדי להמשיך ולשמור על כולנו.

עליזה לביא: ובביקורת שנשמעת כאן אין ולו כדי לפגום בעבודה המסורה של רבים ורבות בתפקידים השונים, שעושים מלאכתם נאמנה יום ולילה ושומרים על ביטחון מדינת ישראל ואזרחיה.

עליזה לביא: עוד נקבע, שכל קצין משטרה מדרגת סגן-ניצב יחויב להצהיר שלא קיים יחסים עם כפופות לו.

עליזה לביא: אנו שומעות וקשובות לטענות המשטרה לפיהן ריבוי הדיווחים נגד בכירים במשטרה נובע בין השאר הודות לפעילות יזומה של בעלות התפקידים החדשים, ופה המקום באמת לברך אתכן על העבודה שלכן ועל המינוי החדש, ועל הכתובת החדשה שנוצרה לטיפול ולמיגור, לאוזן קשבת ולתמיכה.

עליזה לביא: המודעות ההולכת וגוברת כלפי הנושא הזה של ההטרדות המיניות והאומץ של נפגעים ונפגעות להתלונן, הם שתורמים לפרסומים הרבים.

עליזה לביא: בזכות התפקידים החדשים מתרחש היום במשטרה תהליך של שינוי ערכים, ואני מקווה שבאמת מתהווה ומוטמעת תרבות ארגונית מתוקנת.

עליזה לביא: הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי קיימה דיון ביום ה-11.11.13 על הצעת החוק למניעת החוק להטרדה מינית, (ניצול יחסי מרות או תלות על ידי עובד ציבור).

עליזה לביא: בדיון נכחה, גברתי, תת-ניצב יעל אידלמן, יועצת המפכ"ל לענייני נשים.

עליזה לביא: זה היה אז תפקיד חדש במשטרה.

עליזה לביא: וכמו שאמרנו, היה אמור להיות דיון ואז גם הכרזת על זה שנשמע את הדברים.

עליזה לביא: אנחנו כמובן נשמע אותם היום אבל בראשית הישיבה אני רוצה לחזק את הידיים שלך, גברתי, בעבודה פורצת הדרך במשטרה, וטוב יעשו כל מפקדי משטרת ישראל אם ירתמו למיגור התופעה ויהוו מודל אישי ראוי.

עליזה לביא: אבל כן, האוזן אינה סובלת את מה שאנחנו שומעים שמתרחש, כמו שנתפס, כתופעה שתפסה לה מקום במשטרת ישראל.

עליזה לביא: ואנחנו כאן, הגורמים המקצועיים, המפקחים, גם עם נציגי המשטרה, משרדי הממשלה, ארגוני הנשים, כדי ללמוד לשמוע ולהשמיע, לדרוש תשובות והסברים ולקבל תמונת מצב עדכנית שתסייע לנו, כולנו, לחשוב על פתרונות קצרי טווח אבל גם ארוכי טווח.

עליזה לביא: אני אפתח את הדיון.

עליזה לביא: אני מודה לחבריי, חברי הכנסת.

עליזה לביא: ברגע שתרצו אני כמובן אתן לכם את רשות הדיבור אבל אני רוצה לפתוח עם מ'.

עליזה לביא: אני מבקשת לכבות את המצלמות וגם את ההקלטה.

עליזה לביא: שם בדוי כמובן.

עליזה לביא: אני מבקשת לא לצלם ולא לתעד.

עליזה לביא: העדות ניתנת בחיסיון מוחלט.

עליזה לביא: שוטרת שנותנת עדות, מ' שם בדוי.

עליזה לביא: אני מבקשת גם בפרוטוקול לא לציין את השם, לא לצלם ולא לציין את השם המלא גם אם הוא יתוודע אלינו במקרה.

עליזה לביא: בבקשה מ'.

עליזה לביא: ותודה רבה שאת אתנו.

<מ': תודה לכן.

<מ': אני קצת מתרגשת מהמעמד ובכלל, מכל הסיטואציה שאני עוברת.

<מ': ייקח לי כמה דקות.

<מ': הסיפור שלי היה לפני תשע שנים.

<מ': קצין שהייתי כפופה אליו באופן ישיר במשך שנתיים, במהלך שנה שלמה הוטרדתי על ידו.

<מ': ולא היתה המודעות הזאת ולא היה למי לפנות, ובחרתי להמשיך הלאה ולא לדבר על זה ולא לעשות עם זה כלום.

<מ': לפני משהו כמו שמונה חודשים אני חושבת, אם לא פחות, קראו לי ממח"ש בעקבות עדויות אחרות שהגיעו אליהם מנשים אחרות.

<מ': אמרתי שם את כל האמת, הסכמתי לכל ההליך שביקשו ממני לעבור שם, אם זה עימות אתו, אם זה בדיקת פוליגרף שיצאתי דוברת אמת, ועד היום אני לא יודעת מה קורה עם התיק.

<מ': מתנערים ממני לחלוטין.

<מ': הקצין עדיין בתפקיד שלו, מפזר שמועות שהתיק נסגר, שזו תלונת שווא, שאני משקרת.

<מ': בנוסף לזה, פרסמו פרטים מזהים לגבי, מה שמח"ש הבטיחו לי שלא יקרה, ונאלצתי לעזוב תפקיד שלי בגלל שהוא בא לפקד על אותו מרחב שהייתי בו.

<מ': ביקשתי להתראיין, להוציא את זה לתקשורת, להגיד את הצד שלי כי אותו מדבררים ואותו מסנגרים, ופשוט לא נותנים לי.

<מ': לא נותנים לי.

<מ': - -

עליזה לביא: מי לא נותן לך?

<מ': אני לא יכולה להצביע על מישהו ספציפי אחד.

<מ': אני פניתי לדובר לפני ארבעה חודשים ועד היום לא חזרו אלי עם תשובה.

עליזה לביא: דובר המשטרה?

<מ': פניתי לדובר המחוז, הוא אמר לי שהוא צריך אישור מדובר המשטרה ולא נעניתי עד היום.

<מ': גם כשעורכת הדין שלי פנתה, לא קיבלתי אישור להתראיין, להגיד את הצד שלי.

עליזה לביא: כלומר, בעצם את מתארת מציאות שמגיעים אליך בעקבות עדויות אחרות?

<מ': כן.

עליזה לביא: התלונה לא הוגשה על ידך אלא בעקבות עדויות אחרות מגיעים אליך, ולך לא נותנים להתראיין.

עליזה לביא: עורכת הדין שלך היא אזרחית ואני מבינה שזה גם עולה לך כסף?

<מ': בדיוק.

<מ': לא נותנים לך שום סיוע.

<מ': לא כל אחד יכול להרשות לעצמו עורכת דין שהיא עושה כאן הישג גבורה מבחינתי, היא המלאך שלי.

<מ': באמת.

<מ': וזה לא פשוט.

<מ': את כאילו מתמודדת לבד במערכה הזאת.

עליזה לביא: כל התשע שנים האלה, מילה לאף אחד?

<מ': ממש לא.

<מ': ניסיתי לחשוב עם עצמי איך זה הגיע גם למח"ש.

<מ': בגלל שהייתי בתפקיד צמוד אליו, אז כביכול היו שמועות שיש בינינו רומן בזמנו, וזה גם מאד הפריע לי.

<מ': מאד הפריע לי.

<מ': אבל אמרתי: בסדר, נמשיך.

<מ': אולי עוד מעט הוא ילך.

<מ': החזקתי את עצמי.

<מ': קצין עושה קדנציה שנתיים וממשיך הלאה.

<מ': חיכיתי, נשכתי שפתיים כמו שאומרים, ובאמת הוא עזב, הוא התקדם.

<מ': לא חשבתי על העתיד וזה קרה, לצערי.

<מ': וכן, הוא התקדם בדרגות והוא הגיע להיות שוב מפקד שלי.

<מ': ביום ששמעתי על זה, זה היה בגדר שמועות אבל ביום שהוא קיבל את המינוי חשכו עיניי.

<מ': רצתי וביקשתי לעזוב שם גם אם הייתי צריכה לשים את התעודה שלי ולעזוב את המערכת שאני אוהבת ומשרתת בה 19 שנה.

<מ': אני המון זמן במשטרה ואני אוהבת את העבודה שלי אבל אני גם רוצה לראות שיהיה צדק לשוטרות האלה.

<מ': אני לא יודעת מה עם אחרות אבל אין צדק במקרה שלי.

<מ': למה אני לא יכולה לבוא ולדבר ולהגיד את הדברים שלי?

<מ': אני להתראיין בטלוויזיה עם הפרצוף שלי, סליחה על הביטוי, לא מוכנה בגלל הילדים שלי, בגלל הפרטיות שלי אבל אני כן רוצה לבוא ולהגיד את הדברים שלי או שעורכת הדין שלי תבוא ותייצג ותגיד את הדברים אבל לא נותנים לי.

<מ': לא נותנים לי, לא מאפשרים לי.

<רוני אלוני סדובניק: תגידי שאיימו עליך.

<מ': כן, איימו עלי שיעמידו אותי למשפט.

עליזה לביא: מי איים עליך?

<מ': דובר המשטרה.

<רוני אלוני סדובניק: דובר המשטרה, שתעמוד לדין משמעתי אם היא תעז להתראיין.

<מ': הוציאו הנחיה גורפת בגללי, לדעתי, שמי שיתראיין ללא אישור יועמד לדין משמעתי.

עליזה לביא: את יודעת שעכשיו את משמשת לפה להמון נשים?

<מ': בגלל זה אני פה.

<מ': קשה לי, באמת קשה לי אבל יש לי גב - -

<הדס שטייף: אפשר להוסיף משהו?

עליזה לביא: כן הדס.

<הדס שטייף: מ' היא דוגמה טובה במקרה הזה כי היא פה והיא מדברת אבל יש הרבה מאד שוטרות שפוחדות פחד מוות, ואני מקבלת את הטלפונים מהן כמעט יום יום.

<הדס שטייף: הן פוחדות לבוא למח"ש כי התוצאה של זה לא תמיד לטובתן.

<הדס שטייף: אז נכון שהמפכ"ל, לזכותו יאמר, אמר שהוא ייתן סיוע משפטי לשוטרות שתבאנה ותעדנה.

<הדס שטייף: נכון שנעשו הרבה מאד דברים שלפחות כלפי חוץ נראים שהם לטובת השוטרות אבל בפועל הדברים לא בדיוק כפי שהם, וגם רוני וגם אני יכולות לספר על מסכת של שנה וחצי שעברנו עם שוטרת אחרת שעזבה את הארגון אחרי שהיא נאנסה על ידי מפקד שלה שהופעלה כסוכנת.

<הדס שטייף: לקח לנו מעל שנה לשכנע אותה לבוא למחלקה לחקירות שוטרים, שכשהיא הגיע לדבר עם ראש אמ"ש, הוא התייחס אליה בזלזול כל כך גדול, וזה מקרין וזה יורד הלאה, והמסרים האלה עוברים אל השוטרות.

<הדס שטייף: זאת אומרת, שצריך לעשות משהו שהוא קצת יותר מאשר למראית עין, הדברים שנאמרים בתקשורת כי בתוך הארגון פנימה צריכה להיעשות עבודה לטובת השוטרות.

<הדס שטייף: אני יכולה לספר פה, במעמד הזה, על שוטרת שצלצלה אלי וסיפרה לי שהמפקד שלה, לפני שבועיים, כשהמפכ"ל הנחה את כל הקצינים לשבת עם הצוותים שלהם ולדבר אתם על ההטרדות המיניות ועל כמה זה אסור וכמה אסור שזה יקרה, אז הוא נכנס, זה קצין מהצפון - ישבו כל הצוות שלו, שוטרים ושוטרות והוא אמר: טוב, רבותי, אנחנו יודעים שזה הרבה מנקמנות, אני מאד לא אוהב את זה, יש למישהו מה להגיד?

<הדס שטייף: כולם היו בהלם ואותה שוטרת שהוטרדה מינית ורצתה לקום ולהגיד משהו, סתמה את הפה.

<הדס שטייף: אז זה מקרה קיצון אבל יש גם מקרים אחרים.

<הדס שטייף: זאת אומרת שצריך לעשות משהו פנימה כדי לאפשר לשוטרות, מה שלא היה פעם, לקום ולדבר.

<הדס שטייף: שמח"ש יבדקו נכון, לא נכון, יש ממש, אין ממש אבל זה לא נעשה.

<הדס שטייף: זה פשוט לא נעשה.

עליזה לביא: הכנסת מלווה את המערכת הזאת ועוסקת בנושא הזה שנים רבות.

עליזה לביא: בשנה האחרונה את מרגישה שחל שינוי?

<הדס שטייף: השינוי הוא לטובה כי תראי, בנורמה זה היה כל השנים.

<הדס שטייף: אני יכולה לספר לך סיפורים מפה ועד הודעה חדשה.

<הדס שטייף: זה היה.

<הדס שטייף: אני לא מדברת על רומנים, רומנים קורים.

<הדס שטייף: השאלה היא מתי מתרחש הרומן?

<הדס שטייף: מתי הוא הופך להיות רומן?

<הדס שטייף: הרבה מאד סיפורים מתחילים בהטרדה בשל יחסי מרות, ואני מכירה לפחות שלושה סיפורים כאלה ועם הזמן, הקצינה במקרה הזה מתרצה וזה הופך להיות רומן.

<הדס שטייף: ופה ענין חוק המרות, שלא היה הרבה שנים אבל עכשיו הוא אחר.

<הדס שטייף: מה השינוי עכשיו?

<הדס שטייף: זה שנשים בכל זאת פותחות את הפה.

<הדס שטייף: בכל זאת מעזות ופונות למחלקה לחקירות שוטרים אבל עליזה, זה מעט, זה כלום לעומת מה שקורה בארגון ואני מתחייבת לזה.

<הדס שטייף: זה כלום.

<הדס שטייף: המספרים הם בלתי נגמרים עד כדי כך שיש נשים אומרות: טוב, יגידו שאנחנו רצידיביסטי, יגידו שאנחנו סתם, יגידו שאנחנו מחפשות והסיפורים הם סיפורים קשים מלמעלה עד למטה.

עליזה לביא: תודה הדס, תודה מ'.

<רוני אלוני סדובניק: עליזה, אני רוצה להוסיף משהו לגבי הפרטים - -

עליזה לביא: אנחנו בשידור.

עליזה לביא: אז תדברי, עורכת הדין רוני סדובניק, בבקשה.

<רוני אלוני סדובניק: אני אגיד ככה, שבמקרה הספציפי של מ', היא לא הגישה כמובן את התלונה, היא בכלל לא התכוונה להגיש, הפרטיות שלה היתה חשובה לה יותר מהכל, והיא התבקשה, כמובן, כמו שהיא אמרה, להגיע ולתת עדות מאחר וכבר יש מספר מתלוננות על אותו קצין מלבדה.

<רוני אלוני סדובניק: הוא עמד לדין כבר והוא עדיין במערכת על שני מקרים של שוטרות אחרות ויצא זכאי, אני לא יודעת למה.

<רוני אלוני סדובניק: הוא התקשר אליה כשהוא זכאי, באותו יום הוא התקשר למ' ואמר לה: אם אני אפול, זה רק יהיה בגללך אז תביני את הרמז ותשתקי.

<רוני אלוני סדובניק: מיד כשהיתה חקירה, כבר בקיץ האחרון, הוא דאג לכנס צוות בכיר במרחב, עם הרבה מאד קצינים שכולם יש להם המון אנשים מסביבם, והוא אמר להם שהתלונה נסגרה ונמצאה לא מבוססת, וכך הוא התחיל להפיץ עליה שמועה שהיא מתלוננת שווא, וכולם מצביעים עליה.

<רוני אלוני סדובניק: היא באה לעבודה כל יום וכולם יודעים שזאת היא ומתחילים סיפורים שהיא סתם המציאה וכדומה, וזה מאד לא נעים להסתובב כך ולבוא למקום העבודה, כשאף אחד לא מאמין והיא גם מנועה מלדבר על כך.

<הדס שטייף: רק להוסיף לענין הזה: מ' פה אבל יש עוד לפחות ארבע נשים, אם לא יותר, שחוו את אותה חוויה מאותו קצין ומסרבות להתלונן.

<הדס שטייף: הן דיברו אתי, הן פנו אלי.

<הדס שטייף: הן מסרבות להתלונן בגלל מה שקרה לה.

עליזה לביא: אותו דפוס שחוזר על עצמו.

<רוני אלוני סדובניק: אני והדס כבר נתקלנו בכמה וכמה מקרים – נהייתה כאן איזו שהיא נורמה תקשורתית-ארגונית, שבה יש "זובור" תקשורתי על אישה שמגישה תלונה.

<רוני אלוני סדובניק: יש ממש כמו ריטואל חוזר.

<רוני אלוני סדובניק: ברגע שאישה מעזה להתלונן כנגד אדם שהוא מוכר, בעל תפקיד בכיר בכל מיני מערכות, אז מיד, אוטומטית, הנט מלא בפרטים האישיים שלה למרות שזה מנוגד לחוק.

<רוני אלוני סדובניק: כל התלונות למשטרה עם התמונה שלה והנייד שלה והמספר זהות ואיפה היא ומי היא ולמה היא, וזה מהווה הרתעה לנשים אחרות, הן יודעות מה מחכה להן.

<רוני אלוני סדובניק: דבר נוסף – החוק למניעת הטרדה מינית במקומות עבודה נכנס לתוקפו ב-1998, לפני 17 שנים.

<רוני אלוני סדובניק: מאז ועד לאחרונה, עד שיעל התמנתה לתפקיד החשוב, שזה היה רק בקיץ 2013, אין אף גורם שאליו ניתן לפנות, שוטרות לא יודעות לאן לפנות במשטרה.

<רוני אלוני סדובניק: אין נוהל, אין טפסים, אין למי לפנות.

<רוני אלוני סדובניק: צריך לפנות למפקד ולפעמים הוא בעצמו המטרידן או שהוא החבר של המטרידים האחרים.

<רוני אלוני סדובניק: למה זה כל כך חמור?

<רוני אלוני סדובניק: כי המשטרה, יש לה שני כובעים – היא לא רק המעסיק שלא מקיים את הוראות החוק למניעת הטרדה מינית אלא זה גם הגוף שאמור לאכוף על מעסיקים אחרים במשק לקיים את הוראות החוק.

<רוני אלוני סדובניק: אם הם לא מכירים ולא מבינים מה אומר החוק ומה זה הסכמה, מה זה לא הסכמה, הם הכי אמורים להבין את הניואנסים, אז מה נגיד שכל המשק ממשיך להטריד מינית בעבודה?

עליזה לביא: תודה.

עליזה לביא: עורכת הדין קרן בר יהודה מלשכת עורכי הדין, את הכנת לנו סקריה קצרה והיכרות עם המערכת.

עליזה לביא: בבקשה.

<קרן בר יהודה: אני רוצה להתחיל דווקא ממה שנעשה כאן, בוועדה: הפעם האחרונה שמשטרת ישראל דיווחה לוועדה על מצב של הטרדות מיניות בקרבה היה בדיון שנערך כאן ב-8 ליוני 2010.

<קרן בר יהודה: הדיווח הזה היה דיווח על כלל כוחות הביטחון, ובמסגרת הדיון הזה דיברה מטעם המשטרה הגברת חנה קלר אורנשטיין, ואמרה ששלוש תלונות בלבד הועברו למישור המשמעתי בשנת 2009 מתוך שמונה סך הכל שהתקבלו.

<קרן בר יהודה: כבר בדיון אז נשאלה הגברת אורנשטיין כמה שוטרים ושוטרות יש?

<קרן בר יהודה: היא דיווחה שיש 28,000 שוטרים, והיה ברור לכולם שמדובר בנתונים בעייתיים מאד, בעיקר שהדיון הזה התרחש לאחר שעה בערך של דיון עם צה"ל, שהצביע על נתונים שונים לחלוטין.

<קרן בר יהודה: הנתונים האלה, שלא השתנו מאד משמעותית בשנים האחרונות למיטב ידיעתי, למרות שלא ניתן דיווח רשמי בשנים האלה, מצביעים על הליקוי החמור שקיים במשטרה בטיפול בהטרדות מיניות.

<קרן בר יהודה: אני רוצה לחדד שסיפורים של הטרדה יהיו תמיד.

<קרן בר יהודה: אנחנו לא נצליח למנוע את המטרידנים.

<קרן בר יהודה: יש אנשים שזו דרך ההסתכלות שלהם, וזה קיים בכל המקומות.

<קרן בר יהודה: זה קיים בצה"ל כמו שזה קיים במשטרה כמו בשוק הפרטי והציבורי.

<קרן בר יהודה: השאלה היא איך מטפלים בהם והשאלה היא מה קורה כשמתקבלים דיווחים.

<קרן בר יהודה: לצערי, מה שקרה במשטרה בשנת 1998, כשכל המשק היה אמור להתיישר עם הוראות החוק והתקנות, לא רק שלא קרה ב-1998 אלא גם לא עד שנת 2015.

<קרן בר יהודה: בשנת 2005 המשטרה אמצה נוהל – נוהל אמ"ש 10.01.07, שקובע איך יש לטפל בהטרדות מיניות.

<קרן בר יהודה: הנוהל הזה לא עומד בהוראות החוק.

<קרן בר יהודה: בעוד שלכל עובדת במדינה יש זכות שהיא מוטרדת מינית בעבודה לפנות למשטרה כגוף חוקר, כגוף פלילי.

<קרן בר יהודה: לפנות למערכת בתי הדין כגוף אזרחי ולפנות למעסיק שלה על מנת שיטפל, במשטרה לשוטרת יש שתי אפשרויות: לפנות להליך פלילי אם אני לא שוטר במסגרת מח"ש ואם אני לא אזרח במסגרת תלונה בתחנת משטרה כמו כל אזרחית אחרת או לפנות לתביעה כנגד המטריד, כנגד המשטרה בבית הדין לעבודה.

<קרן בר יהודה: המסלול של הטיפול על ידי המעביד - -

עליזה לביא: לפנות נגד המטריד או נגד המשטרה?

<קרן בר יהודה: אני מנהלת היום תביעה שנמצאת בסיומה נגד המשטרה כיוון שהיא לא טיפלה בהטרדה מינית.

<קרן בר יהודה: הבעיה היא בעיה כפולה – במסגרת הנוהל הזה, אגב, יש משהו - -

עליזה לביא: זאת אומרת שחסר לנו המשמעתי.

<קרן בר יהודה: - - אני אגיד למה המסלול הזה הוא מסלול כל כך חשוב: אם אני מגישה תלונה במשטרה כאזרחית, הדברים הולכים לטיפול פלילי.

<קרן בר יהודה: הרף הפלילי לגבי מעשים שהם מעשים שנתפסים אצלנו כלא הקצה הקיצוני של הטרדות מיניות כמו הטרדות מילוליות, הטרדות קלות יותר והתנכלויות בעקבותיהן, לא מוגשים כתבי אישום בענין הזה, לא בתוך המשטרה ולא מחוץ למשטרה.

<קרן בר יהודה: כשאני מגישה תביעה בבית הדין לעבודה, אני יכולה לקבל פיצוי כספי.

<קרן בר יהודה: כל ההליכים המשפטיים שתלויים בבתי המשפט, זה ענין שלוקח שנים, שנתיים וחצי, שלוש וחצי שנים לנהל תיק.

<קרן בר יהודה: כשאני פונה בתור עובדת במקום העבודה שלי ומתלוננת לאחראית למניעת הטרדה מינית, היא עושה בירור שהוא בדרך כלל קצר מאד, מגיעים למסקנות קצרות מאד ואפשר לנקוט בצעדים שהם לא צעדים משפטיים אלא להרחיק בין הצדדים, לנזוף בו, לקיים איזה שהם צעדים שיתקנו את ההטרדה.

<קרן בר יהודה: המסלול הזה לא קיים במשטרה.

<קרן בר יהודה: גם כששוטרת פונה למפקד שלה, המפקד מעביר את התלונה למח"ש.

<קרן בר יהודה: הוא לא מטפל בשום דרך - -

מיקי לוי: הכי טוב.

<קריאות: כך צריך.

מיקי לוי: סליחה שאני מתערב, זה הדבר הכי טוב שיכול להיות.

<קרן בר יהודה: אני אסביר לאדוני מדוע זה לא הדבר הכי טוב שיכול להיות - -

מיקי לוי: ככה לא תהיה נגיעת אצבע של מי מסביבתו, שרוצים אולי לתמוך במטריד.

מיקי לוי: זה ידיים נקיות לחלוטין.

עליזה לביא: אני ביקשתי מחבר הכנסת מיקי לוי לבוא, ואני מודה לך, אדוני, שאתה אתנו כאן.

עליזה לביא: אתה רוצה להגיד כמה מילים?

מיקי לוי: לא.

מיקי לוי: על הענין הזה, אני פשוט לא רואה בעיני רוחי, זה ההליך הכי נקי שיכול להיות כי אם לצורך הענין היא תעביר את זה למקביל שלו או אפילו למפקדו, תמיד תהיה טביעת אצבע של זה שהעבירו, שמא הוא רוצה להיטיב או לכסות על המטריד עצמו.

מיקי לוי: מכיוון שהמחלקה לחקירות שוטרים, למיטב הבנתי והיכרותי, אינה נגועה בענין הזה ואינה כפופה למשטרת ישראל, כל הטיפול שלה אמור להיות נקי לחלוטין מכל לחצים חיצוניים אחרים ובעובדה, ההליכים האחרונים שאנחנו נחשפנו אליהם.

<קרן בר יהודה: הבעיה היחידה, אדוני, שזה לא מה שקובע החוק במדינת ישראל לכלל המעסיקים.

<קרן בר יהודה: - -

<קריאות: - - -

מיקי לוי: את צודקת אבל מכיוון שמשטרת ישראל היא לא בדיוק אלא היא גם גוף אוכף חוק - -

<רוני אלוני סדובניק: היא בדיוק מעסיק.

מיקי לוי: דקה.

מיקי לוי: הרי כשמעסיק מגלה את זה, הוא יכול להעביר את התלונה למשטרת ישראל לביצוע חקירה פלילית.

<קריאה: ממש לא.

<רוני אלוני סדובניק: אדוני צריך לקרוא שוב את הוראות החוק למניעת הטרדה מינית.

מיקי לוי: אוקי, אולי עבר זמן רב מאז.

<רוני אלוני סדובניק: החוק נועד במיוחד לאפשר איזה שהוא מסלול שהוא לא פלילי, שהוא חלופי.

<רוני אלוני סדובניק: לא צריך ישר לרוץ למשטרה.

<רוני אלוני סדובניק: לנשים קשה מאד להגיע למשטרה.

<קרן בר יהודה: רוב הנשים שמוטרדות מינית, כשאנחנו לא מדברים על המעשים ברף החמור.

<קרן בר יהודה: אני רוצה להגיד שהחוויה במשטרה, גם מהשוטרות שאני מטפלת בהן, היא חוויה מערכתית במובן זה שהבעיה לא מתחילה ונגמרת במטריד אלא כשאישה או גבר דרך אגב, גם גברים מוטרדים מינית במשטרה - מדווחת על הדברים האלה.

<קרן בר יהודה: התגובות שהיא מקבלת בתוך המערכת הן תגובות מזלזלות, מבטלות, הרבה פעמים תגובות מתנכלות.

<קרן בר יהודה: גם את הנוהל שהמשטרה אימצה, הרבה מאד שוטרים בשטח וקצינים לא מכירים והדיווחים האלה לא עוברים הלאה לאף אחד.

<קרן בר יהודה: אני חושבת שאחד מהקצוות של התופעה שראינו בתקשורת לאחרונה זה בבאר-שבע, שהיתה הטרדה בפורום שישבו בו הרבה מאד קצינים ואף אחד לא פצה פה.

<קרן בר יהודה: היתה הטרדה של השוטרת ההרה, הטרדה מילולית באופן מובהק ביותר, אי אפשר היה לחשוב שלא מדובר בהטרדה, ואיש לא פצה פה בחדר להגיד שמשהו לא בסדר.

<קרן בר יהודה: איש לא חשב להעביר את הדברים הלאה.

<קרן בר יהודה: אני חושבת שהמינוי של מירי היבנר הוא אחד הדברים המבורכים שקרו במשטרה בגלל שהוא מתחיל איזה שהוא שינוי.

<קרן בר יהודה: לצערי, לא ניתנו לה הסמכויות שאני חושבת שראוי היה שיינתנו לה.

<קרן בר יהודה: אין לי ספק שבארגון שיש בו כ-30,000 משרתים ועוד כ-40,000 מתנדבים, מינוי של אישה אחת, גם אם יש ביחידה שלה עוד כמה עובדות, זה לא מספיק.

<קרן בר יהודה: הפריסה הארצית של המשטרה דורשת שיהיו יותר קצינות שמטפלות בסוגיה הזאת, ושהסמכויות שלהן יהיו לא רק סמכויות לחינוך אלא סמכויות לטפל בתלונות על הטרדה מינית, בעיקר כאלה שלא עולות כדי הרף הפלילי, שלא מטופלות במישור הפלילי, שנסגרות.

<קרן בר יהודה: יש לי לאחרונה סיפור של שוטר שהתלונה שלו נסגרה במח"ש, הוא חזר ליחידה והוא ביחידה מהתנכלויות ואין לו למי לפנות.

<קרן בר יהודה: התחושה היא שאין איש שמטפל בדברים.

עליזה לביא: תודה.

<לילי באומהקר: אני ראש חטיבת התביעות אבל תפקידי הקודם היה ראש מחלקת משמעת אז אני מדברת בכובע הקודם שלי: ממח"ש התיקים שהם לא פליליים עוברים למחלקת משמעת, ושם בודקים את התיק, את החומר, ולא פעם מגישים תיקים על עבירה משמעתית לבית הדין למשמעת או בדן יחיד.

<לילי באומהקר: זה לא לא מטופל.

<לילי באומהקר: פשוט המסלול שונה, בין השאר, כי המשטרה לא יכולה לחקור את עצמה.

<לילי באומהקר: אם אנחנו נתחיל לעשות בירור יגידו שאנחנו משבשים הליכי משפט.

<לילי באומהקר: אז ביחסים שלנו עם מח"ש, אנחנו מעבירים כל דבר למח"ש, הם בודקים ואם הם מחליטים שזה לא פלילי, לא עובר את הרף הפלילי או שאין להם ענין לטפל, הם מחזירים את זה.

עליזה לביא: תודה על ההבהרה.

עליזה לביא: דוקטור אראלה שדמי ולאחר מכן, נעבור כמובן למשטרה.

עליזה לביא: בבקשה, דוקטור אראלה שדמי ותודה שאת אתנו.

<אראלה שדמי: אני רוצה להגיד כמה דברים וקצת להרחיב את היריעה.

<אראלה שדמי: אין לי נתונים ואין לי דוגמאות אבל אני רוצה להגיד שהיה מחקר של ממד"א של המשטרה משנת 2000, שחשף תופעה פשוט בהיקף עצום בתוך המשטרה, וזה גם לא הזיז למשטרה הרבה למיטב ידיעתי.

<אראלה שדמי: זה לא דבר חדש, זו לא תופעה חדשה, זו תופעה שהמשטרה יודעת והפיקוד יודע מזה.

<אראלה שדמי: מה שקרה - -

<הדס שטייף: הפיקוד הוא חלק מזה.

<אראלה שדמי: בהחלט אבל אני רוצה להגיד בסוגריים שאני לא מנסה להאשים פה את כלל השוטרים.

<אראלה שדמי: יש לי הערכה והם פעם היו המשפחה שלי כמו של כל השוטרים אבל אני כן רוצה להגיד שהתופעה רחבה מאד והיא לא רק בקרב הנציבים ולא רק בקרב מפקדים.

<אראלה שדמי: זאת אומרת, יש הרבה מאד הטרדות מיניות במשטרה בכל מיני דרגים.

<אראלה שדמי: יש הרבה מאד בדיחות סקסיסטיות.

<אראלה שדמי: אגב, הטרדות מיניות, להזכיר לכם, יש גם נגד מפגינות.

<אראלה שדמי: יש הרבה מאד תלונות של מפגינות - -

עליזה לביא: קיימתי ועדה וגם עשינו סיור במח"ש בעקבות זה, אז בואו נצטמצם.

עליזה לביא: יש הרבה דוברים והזמן קצר.

<אראלה שדמי: אני רוצה להגיד שהדבר שהכי הטריד אותי היה ראיון ב"מקור ראשון" עם חוקר, לא חוקר מח"ש אלא פשוט חוקר משטרתי.

<אראלה שדמי: הוא חוקר נשים מוכות והוא אומר, מספר לכולם, כמובן לא היה השם שלו, על זה צריך להיות רובוט כדי לא לגעת.

<אראלה שדמי: באה אליך אישה בשיא הקורבנות שלה ובשיא החרדות שלה ואתה צריך להיות רובוט כדי לא לגעת.

<אראלה שדמי: הוא אומר: אני לא נוגע כמובן וכולי, אבל מה שזה חושף, לדעתי, זה את המיינדסט של השוטרים.

<אראלה שדמי: זאת אומרת, כשהם רואים אישה מוכה, כשהם רואים שוטרת, הם לא רואים את המקצוע, הם לא רואים את הבעיה, הם רואים אישה.

<אראלה שדמי: הם רואים אני גבר והיא אישה ויש יחסי כוח מאד ברורים וסמכות.

<אראלה שדמי: כאן יש מיינדסט שצריך לשנות אותו.

<אראלה שדמי: אני מאד בעד היוהל"ן וכל הדברים האלה, ונפגשנו כבר והכל, וצריך הרבה יותר מזה.

<אראלה שדמי: צריך הרבה יותר מתקנות.

<אראלה שדמי: גם קוד אתי לדעתי כבר לא יספיק.

<אראלה שדמי: צריך פה איזה שהוא שינוי עמוק מאד במשטרה.

<אראלה שדמי: אגב, אני לא אזכיר את התלונות על הגזענות ועל האלימות.

<אראלה שדמי: היום בערב תראו "פנים אמתיות", עוד פעם אלימות.

<אראלה שדמי: התלונות האיומות של אתיופים, מתארגנים כנגד אלימות.

<אראלה שדמי: זאת אומרת, אנחנו מדברים פה על בעיה עמוקה מאד במשטרה ולכן, הפתרון הוא לא רק של ההטרדות המיניות לדעתי.

<אראלה שדמי: זאת אומרת, המשטרה צריכה לעבור פה שינוי מהפכני, שינוי וטלטלה גדולה מאד ואני כבר אמרתי שאולי גילה גזיאל עוד לא יכולה להיות מפכ"ל אבל בהחלט צריך למצוא אישה.

<אראלה שדמי: לא לפסול את זה מראש אישה כמפכ"לית ואולי לא מתוך המשטרה, אולי יש גם הרבה מאד נשים עם כישורי ניהול מוכחים ועם חשיבה נכונה שיכולה לעשות את זה.

<אראלה שדמי: מה יש?

<אראלה שדמי: למה רק הרצל שפיר, אפשר להביא אותו מבחוץ?

<אראלה שדמי: תודה.

עליזה לביא: תודה.

<רוני אלוני סדובניק: עליזה סליחה, אני רוצה לבקש את הגנתך כלפי מ' – תוך כדי הדיון היא קיבלה כבר כמה SMS מאד מאד כועסים ממפקדי המרחב עם נימה.

<רוני אלוני סדובניק: ..

<רוני אלוני סדובניק: אני נורא מבקשת.

<רוני אלוני סדובניק: זו ממש התנכלות.

<רוני אלוני סדובניק: אני מבקשת שיאמר משהו לפרוטוקול.

<רוני אלוני סדובניק: היא נקראה והתבקשה על ידי בית המחוקקים להגיע ולתת עדות.

עליזה לביא: תודה על ההערה.

עליזה לביא: אנחנו מיד נטפל בזה.

עליזה לביא: תת-ניצב יעל אידלמן, היוהל"ן של המשטרה, בבקשה גברתי, גם התייחסות לדברים שהיו עכשיו וגם בכלל כמובן.

<יעל אידלמן: במה שקשור למ', את תצטרכי לסגור לתקשורת.

עליזה לביא: אוקי, אנחנו נסגור.

<יעל אידלמן: גם אנחנו יצרנו קשר עם מ', אנחנו נפגשנו אתה.

<יעל אידלמן: זה לא צוין על ידם אבל אנחנו יצרנו קשר ואנחנו נפגשנו - -

עליזה לביא: אחרי שמח"ש קראו לה?

<יעל אידלמן: כן, אחרי החקירה.

<יעל אידלמן: רק אז אני יודעת על קיומה, לפני כן אני לא יודעת.

עליזה לביא: איך נודע לך מהאירוע הזה?

<יעל אידלמן: יש לנו קשר עם מח"ש, ומח"ש מפנים אלינו מתלוננות - -

עליזה לביא: אבל היא לא התלוננה, מח"ש קראו לה לחקירה.

<יעל אידלמן: היא היתה בחקירה במח"ש ותוך כדי זה היא סווגה כמתלוננת לצורך הענין, היא מסרה עדות במח"ש.

<יעל אידלמן: היו גם פניות של עורכת דינה ללשכת מפכ"ל, ובעקבות הפניות האלה, כל הפניות האלה מועברות אלינו ולכן, אנחנו יצרנו אתה קשר.

<יעל אידלמן: מירי ורוני נפגשו אתה ושמעו ממנה על הקשיים שלה.

<יעל אידלמן: אנחנו נתנו תשובות לחלק מהשאלות שלה, היינו בבירור.

<יעל אידלמן: מחר יש לעורכת הדין שלה פגישה עם ראש אמ"ש כדי שהארגון ישמע מפיה ישירות את כל הטענות, והיא תקבל תשובה אל מול עורכת הדין.

<יעל אידלמן: לענין הראיונות בתקשורת ולענין הנוכחות פה: אנשי משטרה לא יכולים להתראיין בתקשורת או להגיע לכנסת ללא אישור מפקדים.

<יעל אידלמן: יש הליך במשטרת ישראל, הוא לא חלק רק עליה, הוא חל עלי, הוא חל על כל אחד מאתנו.

<יעל אידלמן: אז יש הליך סדיר וסדור במשטרת ישראל שהוא לא חל רק על מתלוננות הטרדה מינית.

<יעל אידלמן: כל אחד, כל פניה, אפילו אני, כשפונים אלי להתראיין, אני מדווחת לדובר ואומרת שפנו, אני מעדכנת אותך, כן להתראיין או לא להתראיין?

<יעל אידלמן: אני צריכה אישור באותה מידה למרות דרגתי, כמו כולם.

<יעל אידלמן: - -

<אראלה שדמי: למה היא לא קיבלה אישור?

<יעל אידלמן: אני אתייחס גם לזה.

<יעל אידלמן: - - התשובה לענין הראיונות של המתלוננות בתיקי הטרדה מינית לא היתה "לא, אנחנו לא מאשרים".

<יעל אידלמן: היתה לעת הזאת – המפכ"ל עוד לא קיבל את חומר החקירה בעניינו של אותו קצין שמיוחסת לו הטרדתה.

<יעל אידלמן: המפכ"ל, על מנת לשקול את הצעדים המינהליים עוד רוצה לקבל את החומר ממח"ש ואז תתקבל ההחלטה.

<יעל אידלמן: ברגע שמתקבלת ההחלטה, יאושר לה להתלונן ויאושר גם לשוטרות אחרות שפנו וביקשו להתראיין.

<יעל אידלמן: לעת הזאת, כל עוד המפכ"ל לא קיבל החלטה, זאת היתה העמדה הארגונית.

<יעל אידלמן: לא נשללת מהן הזכות, היא רק מעוכבת עד שתתקבל החלטה על ידי המפכ"ל.

<הדס שטייף: אבל החקירה שלה כבר היתה לפני כמעט שנה - -

<יעל אידלמן: סליחה, אני לא אחראית על החקירה במח"ש.

<יעל אידלמן: חומר הראיות עוד לא הועבר למשטרת ישראל, המפכ"ל צריך לקבל החלוטה בעניינו.

<יעל אידלמן: כשתתקבל החלטה בעניינו, מ' תקבל את האישור להתראיין.

<רוני אלוני סדובניק: מה זה קשור?

<יעל אידלמן: זו ההחלטה של הארגון.

<רוני אלוני סדובניק: את מבינה אבל מה הבעיה?

<רוני אלוני סדובניק: שניצבים - -

<קריאה: אתם בניגוד עניינים.

<יעל אידלמן: אני ממש לא בניגוד עניינים.

<הדס שטייף: ניצבים נחקרו במח"ש ותוך יומיים שלושה הם כבר לא היו - -

<יעל אידלמן: הם לא יצאו לתקשורת, הסביבה יצאה לתקשורת בדיוק כמו שמקורבים אחרים של המתלוננות יצאו לתקשורת.

<יעל אידלמן: את זה המשטרה לא מונעת.

<הדס שטייף: מה שאני אומרת כי זה נורא מרגיז, זה מקומם כי ההתנהלות נגד אותו קצין היא כזאת שאף אחד עד היום לא נגע בו בעוד ניצבים, על דברים פחותים ממה שהוא עשה, - - -

<יעל אידלמן: תראי, אני לא מכירה את חומר הראיות נגד אותו קצין ולכן אני לא יכולה להתייחס.

<יעל אידלמן: מי שהתייחס זה מח"ש שהחומר הרי בפניהם.

<יעל אידלמן: ההליך הקודם שהוזכר על ידי עורכת הדין שלה, הוא זוכה.

<יעל אידלמן: אז אם אדם זוכה, נו מה לעשות - -

<רוני אלוני סדובניק: מחוסר ראיות אבל אחרי זה הצטברו עוד ראיות.

עליזה לביא: רק שניה, משהו פה לא מוצא חן בעיניי, אני חייבת לומר.

עליזה לביא: תראי, היא החליטה תשע שנים לא להתלונן.

עליזה לביא: היא החליטה, זו החלטה שלה.

עליזה לביא: ראינו שופטת במדינת ישראל שלא מתלוננת, החלטה אישית שלה אבל אני חייבת ללמוד על הדפוס ועל ההחלטה הזאת של שופטת לא להתלונן.

עליזה לביא: מח"ש מגיעים אליה, פונים אליה, פותחים את הפצע מחדש בכל הרמות ואז מה?

עליזה לביא: מפקירים אותה?

עליזה לביא: מבחינתי, אני רואה פה דוגמה, ויש לה את העוז והיכולת האישית - -

<הדס שטייף: אין סיבה שהיא תשב ותבכה עכשיו.

<הדס שטייף: למה?

<רוני אלוני סדובניק: למה את מהצד השני של המתרס?

<רוני אלוני סדובניק: למה את לא אתה?

<רוני אלוני סדובניק: זה התפקיד שלך לחבק, להגן.

<רוני אלוני סדובניק: היא נפגשה אתך כבר לפני חודשים, מה עשית מאז?

<יעל אידלמן: לא לפני חודשים, לפני חודש.

<רוני אלוני סדובניק: ומה עשית מאז?

<יעל אידלמן: אז אנחנו בדקנו והיא קיבלה מאתנו תשובה, ונפגשנו אתה - -

<רוני אלוני סדובניק: שמה?

<יעל אידלמן: את רוצה לפתוח את זה פה?

<יעל אידלמן: סליחה.

<יעל אידלמן: תראי, הדיווחים מגיעים למח"ש לא בהכרח מהמתלוננות.

<יעל אידלמן: הרחבנו את חובת הדיווח גם על שוטרים שהיו עדים או שמעו מהמתלוננת על זה שהיא עברה הטרדה מינית.

<יעל אידלמן: שוטרים חייבים לדווח, זאת ההרחבה שעשינו, לאור האמירות שאנשים יודעים בארגון ואף אחד לא מדווח ולא עושה.

<יעל אידלמן: ההרחבה הזאת מביאה לזה שלמח"ש מגיעים מידעים.

<יעל אידלמן: מח"ש מקבלת מידע על עבירה פלילית ומתחילה לחקור.

<יעל אידלמן: מתלוננת מוזמנת למח"ש.

<יעל אידלמן: הליך החקירה במח"ש, אני לא אחראית על מה קורה בתוך ההליך - -

עליזה לביא: מי אחראי על זה?

עליזה לביא: אני קוראת ביום שישי בעיתון "הארץ" על תלונות של שוטרות כלפי ניהול חקירה.

עליזה לביא: מי אחראי על זה?

<יעל אידלמן: מנהל מח"ש, משרד המשפטים.

עליזה לביא: אז מנהל מח"ש עונה לי שהוא בחקירה והוא לא יכול להגיע לוועדה היום.

<יעל אידלמן: אז אני אמורה לתת את התשובה במקומו?

<הדס שטייף: אבל יש פה ענין אחר – שוטרת הגיעה לשבת פה, ואחת מכן יצאה החוצה לדווח שהיא פה שלא ברשות, והיא נקראת כרגע על ידי המפקד שלה, ננזפת קשה, היא לא יודעת מה יקרה כשהיא תגיע למערכת וזה יצא מכן.

<הדס שטייף: למה?

<יעל אידלמן: בואי, אנחנו נעשה את הסדר בתוך הארגון - -

<הדס שטייף: לא, את הסדר נעשה כאן, לא בתוך הארגון.

<יעל אידלמן: סליחה, יש הליכים שחלים עלי, חלים על כל שוטר במשטרת ישראל, הם חלים על כולנו.

<יעל אידלמן: אני מניחה שאם היא היתה מבקשת בקשה להגיע לפה - -

<מ': ארבעה חודשים אני מחכה.

<מ': כמה?

<מ': כמה?

<רוני אלוני סדובניק: היא לא צריכה לבקש בקשה להופיע בבית המחוקקים של מדינת ישראל.

<רוני אלוני סדובניק: לחברת הכנסת שעומדת בראש הוועדה יש סמכות מעל המשטרה.

<יעל אידלמן: אז חברת הכנסת היתה פונה למשטרה ומבקשת להזמין אותה.

<רוני אלוני סדובניק: לא, היא לא צריכה לפנות למשטרה.

עליזה לביא: בואו, הדיון בשידור וגם אני רוצה לקחת את זה הלאה.

עליזה לביא: אני מבקשת שתחזרי לתכנית.

<יעל אידלמן: נחזור לארגון - תראי, איך שהוא עלתה פה התמונה כאילו עד הקמת היוהל"ן, משטרת ישראל לא טיפלה בענין של הטרדות מיניות במשטרה.

עליזה לביא: באיזו אצטלה?

עליזה לביא: הרי עלה פה חוק - -

<יעל אידלמן: שניה, אני אתייחס למצב שהיה במשטרת ישראל, איך זה טופל ו - -

עליזה לביא: אבל המצב החוקי, אם אפשר לקבל.

<יעל אידלמן: במשטרת ישראל, מי שהוביל את ההליך של ההטמעה בארגון היתה מחלקת משמעת.

<יעל אידלמן: היתה קצינה במחלקת משמעת שזה היה תפקידה, להוביל את הליך ההטמעה בארגון בכל מה שקשור להטרדה מינית.

<יעל אידלמן: זה גם היה נכון, ועשינו את זה במחלקת משמעת כמי שגם מטפלת בהיבטים המשמעתיים ובהיבטים הפליליים.

<יעל אידלמן: היה מערך שלם של קצינים שהיו מפוזרים בשטח, שהם העבירו את ההסברה בארגון.

<יעל אידלמן: הנוהל אמ"ש הגדיר בעלי תפקידים שאליהם אפשר לפנות ולהתלונן על הטרדות מיניות.

<יעל אידלמן: זה נכון שלא היתה ממונה בהגדרה.

<יעל אידלמן: ולכן, הקמת היוהל"ן - -

עליזה לביא: אז זה בניגוד לחוק בעצם.

<קרן בר יהודה: אבל בעלי התפקידים האלה היו צריכים להעביר - -

עליזה לביא: רק רגע, עורכת הדין קרן בר יהודה, משטרת ישראל פעלה לא על פי חוק מדינת ישראל.

<קרן בר יהודה: וממשיכה לפעול לא לפי החוק.

עליזה לביא: זאת אומרת, שהיא לא עבודת לפי החוק.

עליזה לביא: אז רגע, אולי זה ענין שצריך להפנות מעל - -

<יעל אידלמן: אבל היום משטרת ישראל עובדת על פי החוק.

<יעל אידלמן: מונתה ממונה במשטרת ישראל.

<יעל אידלמן: הקמת היוהל"ן היתה אמירה מאד ברורה שיש לה שני כובעים: האחד - -

<קרן בר יהודה: הממונה לא מקבלת - - -

<יעל אידלמן: סליחה, אני יכולה לדבר?

<יעל אידלמן: - - ליחידת יועצת המפכ"ל לענייני נשים יש שני ראשים – האחד זה קידום שוויון מגדרי, שזה לא הנושא שמונח כרגע על השולחן, והנושא השני זה הענין של הטרדות מיניות.

<יעל אידלמן: מירי היבנר היא הממונה על הטרדה מינית בארגון.

<יעל אידלמן: עכשיו אנחנו, בלי שום קשר, התחלנו להקים מערך ארצי כי היה ברור שאנחנו לא יכולות לתת את כל המענה, גם אם בפקודה אנחנו מגדירים בעלי תפקיד שאליהם אפשר לפנות ולהתלונן.

<יעל אידלמן: - -

<קריאה: שקשורים זה בזה.

<יעל אידלמן: רק שניה.

<יעל אידלמן: - - ואז היום, אחרי הנחתת המפכ"ל זה הורחב.

<יעל אידלמן: היום בכל יחידה שיהיו בה 100 איש ומעלה, תהיה ממונת יוהל"ן - -

<רוני אלוני סדובניק: לפי החוק זה מעל 25.

<יעל אידלמן: בסדר.

<יעל אידלמן: - - תהיה ממונת יוהל"ן שכפופה לנו מקצועית ואנחנו אלה המנחים אותה, והיא תהיה הכתובת בשטח לצורך הענין.

<יעל אידלמן: זה השינוי שמובל כרגע.

<יעל אידלמן: אנחנו הלכנו על מרחבים אבל כן עשינו כמה תהליכים.

<יעל אידלמן: אנחנו פרסמנו את הטלפונים האישיים שלנו, אנחנו פרסמנו אגרת בתלוש המשכורת של כל שוטרי ושוטרות משטרת ישראל כולל שוטרי חובה במשטרת ישראל על מה זה החוק ודרך ההתקשרות אלינו.

<יעל אידלמן: אנחנו נותנים את המעטפת הטיפולית לכל המתלוננות שפונות אלינו גם בענין של סיוע נפשי, ואנחנו פנינו למפכ"ל וביקשנו ממנו לבחון את הענין של סיוע משפטי חיצוני למתלוננות, מה שלא ניתן היום.

<יעל אידלמן: זאת אומרת, אנחנו מסבירות על התהליך, אנחנו פועלות אל מול מפקדים אבל את הסיוע המשפטי כמו עורכת דין, אני לא יכולה לתת לה את הסיוע המשפטי פרופר.

<יעל אידלמן: לכן, אנחנו פנינו וביקשנו לבחון את האפשרות שהארגון ייתן את הסיוע המשפטי למתלוננות, וכרגע הענין הזה נבחן בשים לב לענין שמדובר בכספי ציבור ומה נעשה במשרדי ממשלה אחרים - -

עליזה לביא: בעצם העבודה שלך יותר מניעתית?

<יעל אידלמן: לא, היא גם מניעתית, אני לא חוקרת.

<יעל אידלמן: משטרת ישראל לא חוקרת את עצמה.

<יעל אידלמן: אני לא רשאית לבצע חקירה.

<יעל אידלמן: כשמתלוננת פונה אלי אני לוקחת ממנה את עיקרי הדברים, ואני יוצרת קשר עם מנהל מח"ש, מעבירה אליו את המזכר ואת עיקרי הדברים שנמסרו לי.

<יעל אידלמן: מח"ש באותו רגע נכנסת לתמונה, מזמינה את המתלוננת אליה.

<יעל אידלמן: יש מתלוננות שמגיעות למח"ש ומוסרות גרסה, יש מתלוננות שמגיעות למח"ש ואומרות: אנחנו לא רוצות להתלונן.

<יעל אידלמן: והיו תיקים במח"ש שנסגרו כשהמתלוננת אמרה במפורש שהיא לא רוצה להתלונן.

<יעל אידלמן: לא כפו עליה.

<יעל אידלמן: לפעמים יש את השיחה במח"ש שגורמת - -

<אראלה שדמי: - - -

<יעל אידלמן: אבל היא לא מתלוננת, אז מה את רוצה שיעשו?

<אראלה שדמי: החוק אומר שברגע שנודע למשטרה על עבירה, - - - מח"ש אותו דבר.

<אראלה שדמי: מח"ש לא - -

<יעל אידלמן: - - אבל אני לא חוקרת.

<יעל אידלמן: ההליך במשטרת ישראל הוא שונה מכל ארגון אחר, ואני חושבת שהוא גם התהליך הנכון כי הטענות שאנחנו אחר כך נחקור את עצמנו – אם היינו פה, אז היו מוצאים טענות אחרות על עצם זה שאנחנו - -

<אראלה שדמי: לא אמרתי את זה.

דוד צור: מח"ש סוגרים את התיקים.

<יעל אידלמן: - - אם אין תלונה, אז מה הם יחקרו?

<יעל אידלמן: אז מח"ש מנסים להשאיר את התלונה הזאת גם באמצעות כאלה שהיו עדים, אם מגלים שהיו עדים להטרדה הזאת, שהיו אחרים שנוכחים, אז אפשר להשאיר את זה למרות שהיא לא מתלוננת אבל אפשר להוכיח את ההטרדה.

<יעל אידלמן: אם המתלוננת לא מתלוננת ואין עדים ויש רק אמירה, אז הידיים של מח"ש גם כבולות.

<יעל אידלמן: עכשיו, באותם מקרים שבהם מח"ש מחליטה שאכן יש הטרדה פלילית, היא הולכת למישור הפלילי.

<יעל אידלמן: מח"ש מחליטה שהמקרה מינורי ולא מצדיק הליך פלילי, היא מעבירה את זה למחלקת משמעת של משטרת ישראל ושם יש את חוליית התביעה אל מול בית הדין למשמעת ומוגש הליך משמעתי נגד אותו שוטר, בין אם זה בבית הדין ובין אם זה הליך של דן יחיד.

<יעל אידלמן: ההליכים, הממצאים המינהליים שננקטים בעקבות התהליך אם הוא מורשע, הם כמו אחרי הליך פלילי – נשקל המשך שירותו של אותו שוטר שהורשע בבית הדין למשמעת כמו שנשקל המשך שירותו של שוטר שהורשע בהליך פלילי.

<יעל אידלמן: ויש מקרים ששוטרים פוטרו גם בעקבות הליך משמעתי, זה לא סותר אחד את השני, שהשוטרים סיימו את שירותם בעקבות הליך משמעתי גם כן ולא רק בעקבות הליך פלילי.

<יעל אידלמן: לכן אני אומרת שההליכים האלה קיימים, והם קיימים במקביל.

<יעל אידלמן: במקרים שמח"ש מחליטה שזו לא הטרדה מינית אלא התנהגות שאינה הולמת, שזה מיוחד לארגונים משטרתיים וצבאיים וכולי, היא מעבירה את זה למחלקת משמעת, שממנה קצין בודק מתוך הארגון שעושה את הבדיקה.

<יעל אידלמן: בסיום הבדיקה הזאת זה הולך להליך משמעתי, ומח"ש מזהירה שאם במסגרת הבדיקה הזאת אנחנו נחשפים למשהו שהוא פלילי, אנחנו עוצרים את הבדיקה ומחזירים את זה למח"ש כדי שהם ימשיכו את תהליך החקירה.

<יעל אידלמן: ההליך הזה מוסדר והוא לא פועל בחלל ריק.

<יעל אידלמן: הוא גם מובנה והוא כבר פועל שנים רבות.

<יעל אידלמן: נכון שהחוק מאפשר למתלוננת לבחור באיזה אפיק היא רוצה שיטופל עניינה אבל במקרה שלנו, כשיש חוק אחר שאנחנו לא חוקרים את עצמנו, ואני חושבת שזה נכון שלא נחקור את עצמנו - אל מול הביקורת הציבורית שחקרנו אלימות של שוטרים, אז באו אלינו בטענות ובגלל זה הוקמה מח"ש.

<יעל אידלמן: אז צריך לעשות את האיזונים בין האינטרסים השונים לצורך הענין.

<יעל אידלמן: אני כן רוצה לדבר על כל המסרים – מה שקורה כרגע במשטרת ישראל הוא תוצאה של התהליכים שאנחנו, כיוהל"ן, הובלנו ושל האמירות החד-משמעיות של המפכ"ל, המסרים החד-משמעיים שהמפכ"ל הוביל בתקופה האחרונה ובעיקר בחודש האחרון אל מול הגל שכולנו חשופים לו.

<יעל אידלמן: הפיטורין, ולא חשוב מה הדרגה – לפטר את מס' 2 בארגון זה לא מובן מאליו.

<יעל אידלמן: העובדה שיש גם פגיעה בזכויות הכספיות ובחופשות הפרישה – זה לא שהאדם מפוטר ולא נפגע.

<יעל אידלמן: הוא נפגע בצורה ממשית, והתנאים שאתם הוא יוצא מהארגון לפעמים עד כדי סכום מזערי שהוא יוצא אתו מהארגון.

<יעל אידלמן: האנשים אחרי 35,40 שנות שירות יוצאים ככה אל מול המעשה שהם עשו, והמפכ"ל העביר את המסר.

<יעל אידלמן: אני רוצה לצטט מכתב שכתבה מתלוננת למפכ"ל, שהיא מרשה לעצמה לפנות אליו כי היא מרגישה היום בטוחה, לאור זה שהיא ראתה שהוא פיטר את הסמפכ"ל, היא מרגישה היום בטוחה והיא מבינה שיש תהליך של שינוי במשטרת ישראל.

<קריאה: מה הוא ענה לה?

<יעל אידלמן: - - אנחנו, בקשרים שלנו אל מול המתלוננות, אנחנו נחשפים לפשעים שלהם.

<יעל אידלמן: אנחנו מערבים את מערך ה - - - של משטרת ישראל.

<יעל אידלמן: אנחנו יצרנו קשר עם ארגוני הסיוע כדי לתת לה מענה גם אם היא רוצה שזה יהיה בתוך המערכת.

<יעל אידלמן: שזו לא תהיה קצינה מתוך המערכת שמטפלת, היא רוצה לשמור על פרטיותה, היא מופנית לארגוני הסיוע ואנחנו מסייעים לה, הם אלה שנותנים לה את המערך.

<יעל אידלמן: משטרת ישראל גם מאפשרת לה להגיע למטפלים חיצוניים שהמשטרה מממנת ל-10 פגישות לפחות, אם היא לא רוצה את זה בתוך המערכת.

<יעל אידלמן: אנחנו מתערבים אל מול מפקדים – אם מתלוננת מתקשרת אלי ומדברת על זה שיש לה קשיים בהתנהלות היומיומית ביחידה, היא מקבלת מאתנו את הסיוע למרות שלפעמים זה לא מגיע להתנכלות אבל בתחושה הסובייקטיבית שלה היא מרגישה את הקושי, אנחנו התערבנו, אנחנו התקשרנו.

<יעל אידלמן: אני היום חלק מסגל הפיקוד - -

עליזה לביא: שוטרת שמגיעה אליך, בסמכותך להעביר אותה למקום אחר בארגון?

<יעל אידלמן: הרעיון הוא שאני לא אעביר אותה.

<יעל אידלמן: הרעיון הוא לא לפגוע בה.

עליזה לביא: ברור אבל אותו דבר עם המקלטים – השאלה היא איך אנחנו מגינות עליה מיד.

<יעל אידלמן: כן, המפכ"ל העניק לי את הסמכות לתת סעדים זמניים לשוטרת כולל העברה למקום אחר - -

<רוני אלוני סדובניק: למה אותה ולא אותו?

<יעל אידלמן: אז זה מה שאמרתי.

<יעל אידלמן: אמרתי שהנטייה שלנו היא לא לפגוע בה.

<יעל אידלמן: להיפך, לשמר אותה ולתת לה את כל המעטפת אבל אם היא אומרת על דעתה: אני רוצה לעזוב, המפכ"ל נתן לי את הסמכות לסעדים זמניים.

<יעל אידלמן: אני פונה לראש אמ"ש ויחד אתו אנחנו מוצאים לה את השיבוץ הנכון בשבילה לאותו זמן.

עליזה לביא: ואז מתחילה בדיקה בנוסף?

<יעל אידלמן: אני לא בודקת.

<יעל אידלמן: אם יש טענה על התנכלות, אני מפנה למח"ש.

עליזה לביא: אבל אם טענה, האם בסמכותך לבוא ולעשות איזו שהיא בדיקה?

עליזה לביא: הרי בדרך כלל אנחנו מדברים על אנשים מועדים, בדרך כלל אנחנו מדברים על דפוס.

עליזה לביא: אנחנו רואים שמי שפגע פעם אחת - - - השאלה מה הפרוז'קטורים שאמורים - -

<יעל אידלמן: אז אני אומרת לך שהיו מקרים שהתקשרתי לראש אג"ם או למפקד המחוז ואמרתי לו: הגיע אלי כך וכך, הקצין הזה כך וכך.

<יעל אידלמן: אני מבקשת שתטפלו ותגלו רגישות לענין הזה, וזה מטופל ברמה הפיקודית.

<יעל אידלמן: זה מטופל, אנחנו התערבנו.

<יעל אידלמן: זה תהליך השינוי.

<יעל אידלמן: עכשיו תראו, יש מתלוננות שפונות, המספרים גדלים, פונים אלינו גם מפקדים.

עליזה לביא: אתה יכולה לתת לנו קצת נתונים?

עליזה לביא: הרי את שנה בתפקיד.

<יעל אידלמן: אנחנו שנה בתפקיד אבל יש גם תהליך של אמון גם כלפינו.

<יעל אידלמן: היו לנו כ-25 פניות שטופלו בעיקר בתקופה האחרונה.

<יעל אידלמן: התהליך של מתלוננת, עד שהיא מגישה תלונה הוא תהליך, הוא לא מאפיין רק את משטרת ישראל אלא מאפיין את כולם ולמתלוננות לוקח זמן.

<יעל אידלמן: יש אלינו יותר פניות בתקופה הזאת ללא ספק.

<יעל אידלמן: התהליך שעוברת משטרת ישראל העלה את הרף והעלה גם את הפניות אלינו כדי לשאול אותנו מה עושים בסיטואציה מצד מפקדים, מצד קצינות אמ"ש.

<יעל אידלמן: אנחנו גוף שהארגון מתחיל להטמיע אותו בצורה ברורה כגוף שנותן את המענה, וכל הדברים האלה מובילים למקום שאנחנו נמצאים כרגע.

<יעל אידלמן: משטרת ישראל נמצאת כרגע בתהליך לא פשוט.

<יעל אידלמן: מה שעלה בתקשורת הוא מביך, היה לנו קשה, הוא טלטל אותנו.

<יעל אידלמן: אני בימים הראשונים - -

עליזה לביא: מה שקורה במשטרת ישראל זה איום ונורא.

יחיאל חיליק בר: הוא לא רק מביך, הוא גם סותר את כל הסקירה שנתת פה עכשיו.

יחיאל חיליק בר: סותר לגמרי.

<יעל אידלמן: - - רק שניה.

<יעל אידלמן: מה שקרה במשטרת ישראל, וכל החשיפה בתקשורת וכל הבדיחות שרצו על המשטרה וכל האמירות על שוטרים – אנחנו כארגון נחשפנו להרבה מאד תהליכים שבהם היינו מותקפים.

<יעל אידלמן: המקרים הצדיקו את הביקורת.

<יעל אידלמן: אנחנו בכלל לא חושבים שהביקורת הזאת לא הגיעה לנו אבל כן צריך להסתכל על איך הארגון הזה הולך קדימה.

<יעל אידלמן: התהליכים שאנחנו הובלנו הם אלה שהביאו את משטרת ישראל למקום הזה כרגע, ואנחנו רואים בזה הזדמנות.

<יעל אידלמן: אני לא רואה בזה כישלון, להיפך.

<יעל אידלמן: אני רואה בזה הזדמנות לשנות את הכיוון, לשנות את התמונה שמתגלה במשטרת ישראל ולהוביל את המשטרה למקום אחר.

<יעל אידלמן: אני חושבת שמה שקורה כרגע במשטרה יקרין גם לארגונים אחרים כי הטלטלה שעוברת המשטרה בהחלט תקרין על ארגונים אחרים ותוביל מקומות אחרים.

<יעל אידלמן: אני כן רוצה שני דברים, לסיום – במהלך השנה האחרונה יצרנו קשר עם ארגונים שונים וחשפנו את הארגון שלנו כלפי חוץ כדי להיעזר במי שכבר הובילו תהליכים, ולעשות איזה שהוא קיצור דרך מבחינתנו ולעשות כדי שההליך הזה יהיה מהיר ונכון.

<יעל אידלמן: אני חושבת שאנחנו הובלנו תהליכים רציניים.

<יעל אידלמן: הטלפונים שאנחנו קיבלנו, לפחות אנחנו, בחודש האחרון גם ממך גם מורד וגם מגורמים אחרים שהתקשרו להביע את התמיכה מראה בדיוק על שיתופי הפעולה כי אפשר "להיכנס" בנו באותה מידה ולא חייבים להרים את הטלפון.

<יעל אידלמן: .. אני חושבת ששיתוף הפעולה הזה עשה את שלו ומוביל למקומות אחרים.

<יעל אידלמן: הארגון קשוב, הארגון פתוח לשינוי ואנחנו מובילים את השינוי.

<יעל אידלמן: אני כן רוצה להגיד משהו בנימה אישית – אני 34 שנים במשטרת ישראל.

<יעל אידלמן: אני התחלתי את השירות שלי כשוטרת זוטרה במוקד 100 של משטרת מחוז תל-אביב.

<יעל אידלמן: התמונה שנחשפת בתקשורת לא היתה היום-יום שלי, היא לא היתה היום-יום של חברות שלי ושל חברים שלי - -

<הדס שטייף: לא הוטרדת מינית אף פעם?

<יעל אידלמן: לא הוטרדתי מינית אף פעם.

<יעל אידלמן: זה לא לגיטימי לשאול אבל לא הוטרדתי מינית אף פעם.

<רוני אלוני סדובניק: אמרת ש...

<יעל אידלמן: לא, השאלה הזאת כאילו לא רלוונטית אבל לא הוטרדתי.

<יעל אידלמן: גם המקרים האלה שכרגע צפים ועולים, הם זוכים לקשב, הם צריכים טיפול ובשביל זה אנחנו נמצאים וזה הטיפול שאנחנו הולכים להוביל ולעשות.

<יעל אידלמן: מאחר ואנחנו אלה שהבאנו לחשיפה, תנו לנו לעשות את תהליך הטיפול.

עליזה לביא: תודה.

עליזה לביא: לפני שאני מעבירה את רשות הדיבור לחבריי שאתנו כאן, אני רוצה לשאול אותך: בהכשרת שוטרים במדינת ישראל ובהכשרת מפקדים במדינת ישראל, האם - -

<יעל אידלמן: לזה לא התייחסתי ואני אתייחס – אנחנו התחלנו הליך של הכשרה מאד מאסיבי בארגון.

<יעל אידלמן: אנחנו התחלנו מהרמות הגבוהות של מחוז.

<יעל אידלמן: בסדנה הזאת יושב מפקד מחוז, ראש האגף, סגל הפיקוד של אותו מחוז או אגף ו-100-200 שוטרים מאותו מחוז או אגף.

<יעל אידלמן: הם עוברים פתיחה שלי על הצגת היוהל"ן והכיוונים ואז יש סדנה של משחקי תפקידים, של סימולציות של הטרדה מינית בתחום האפור.

<יעל אידלמן: השחור הוא מאד ברור.

<יעל אידלמן: השיח שמתעורר שם הוא שיח מענין כשלעצמו והוא גם שונה ממקום למקום.

<יעל אידלמן: יש שוני בין נשים שחושבות על אותה סיטואציה ובין גברים שחושבים על אותן סיטואציות ואנחנו סוגרים את זה בהרצאה שמירי מעבירה על הטרדה מינית בצורה מסודרת.

<יעל אידלמן: אנחנו נכנסים עכשיו למכללה הלאומית לשוטרים בצורה סדירה, להעביר את ההכשרות.

<יעל אידלמן: אנחנו מתחילים לעבור עכשיו בכל הארגון, בכל היחידות בארגון לעשות את ההכשרות ולכן, אנחנו גם עושים את הממונים שלנו בתוך זה, שהם יעבירו את ההרצאות יחד אתנו ויונחו מקצועית על ידינו.

<יעל אידלמן: שוטרות שח"ם ביום הראשון שלהן בארגון, אנחנו נכנסות ומעבירות הרצאה על הטרדה מינית.

<יעל אידלמן: הן מקבלות את המעטפת מאתנו, אנחנו אומרות להן שהן גם יכולות לפנות למרכז מהו"ת בצה"ל.

עליזה לביא: הטרדה מינית של שוטרת שח"ם, מי מטפל בה, אתם או צה"ל?

<יעל אידלמן: אנחנו מטפלים בה.

<יעל אידלמן: אנחנו נותנים לה את האפשרות גם לפנות לצה"ל ולקבל את המעטפת והסיוע של מרכז מהו"ת אבל הטיפול הוא של מח"ש, היא לא שונה.

<יעל אידלמן: לשוטרת חובה במשטרת ישראל החקירה היא חקירה של מח"ש וכל מה שמשתמע מזה.

עליזה לביא: תודה גברתי.

יחיאל חיליק בר: אני הקשבתי בקשב רב לכל מה שאמרת.

יחיאל חיליק בר: אני לא מאלה ששופכים את התינוק עם המים ואני לא חושב שצריך להכתים את כל המשטרה.

יחיאל חיליק בר: הנושא הזה רחוק מלהצחיק.

יחיאל חיליק בר: מצד שני, שמעתי את כל הדברים וגם רשמתי – תיארת פה תהליך מאד ברור ונקי ומסודר עד כמה אתם עוברים תהליך של שינוי, ועד כמה אתם נחשפים לקשיים של השוטרות, ועד כמה יש תהליך פנימי בריא שמאפשר התמודדות וטיפול, ועד כמה הן מקבלות סיוע ועד כמה זה מטופל ברמה הפיקודית ואתן מתערבות, שזה יפה לשמוע את זה מצד אחד.

יחיאל חיליק בר: מצד שני, זה לא מסתדר עם שני דברים פה: האחד - שיושבת שוטרת שמפחדת מהצל של עצמה בכלל להגיע לבית המחוקקים של מדינת ישראל, שברגע שהיא התיישבה פה, כבר מדווח לממונים שלה.

יחיאל חיליק בר: ואז, אני שואל את עצמי מה באמת יותר חשוב?

יחיאל חיליק בר: איזו פרוצדורה פנימית שנניח, חלילה, שיש איזה נוהל כזה במשטרה שאסור לפנות לבית המחוקקים, ונניח שהיא הפרה לכאורה את הדבר הזה, זה באמת יותר חשוב מאשר לטפל בשורש הבעיה הכל כך חמורה שיש פה בנושא של הטרדות מיניות?

יחיאל חיליק בר: זה דבר אחד.

<יעל אידלמן: זה לא סותר.

<קריאה: את זה אומר גבר, כל הכבוד.

יחיאל חיליק בר: - - מצד שני, גברתי, אני רוצה לשאול: אחרי כל התהליך הפנימי שתיארתם פה, שמי שהיה שומע אותו בלי לדעת מה קרה בחודשים האחרונים, היה אומר: יש פה משטרה בריאה שמתמודדת באמת בגבורה – אחרי כל מה שאמרת, בתהליך הזה נחשפנו בחודשיים האחרונים לפרץ מביך של סדרה ענקית שלה טרדות מיניות.

יחיאל חיליק בר: זאת אומרת, גברתי, כנראה שהתהליך שלכם לא עובד.

יחיאל חיליק בר: - -

<יעל אידלמן: להיפך, התהליך שלנו הציף.

<רוני אלוני סדובניק: לא, התקשורת הציפה.

<רוני אלוני סדובניק: רק בזכות התקשורת.

יחיאל חיליק בר: - - אני מסכים פה עם רוני שזאת התקשורת, וכנראה שאותה שוטרת שאני רואה אותה והיא מפוחדת, והיא לא צריכה להיות מפוחדת במקום הזה, בוודאי תזכה לכל ההגנה חלילה אם זה יעמוד לרעתה.

יחיאל חיליק בר: אבל אני שואל שאלה אחרת: אם הדברים האלה הוסתרו על ידי השוטרות, עד כמה הן מאמינות בתהליך הפנימי שלהן?

יחיאל חיליק בר: עד כמה הן בוטחות שאתם תטפלו בדברים האלה כדי שהם לא יגיעו לתקשורת כי הרי גם מבחינתה, היא הרי לא סתם היא ביקשה להסתיר את העדות שלה.

יחיאל חיליק בר: הרי גם מבחינתה, הילדים שלה והמשפחה שלה ובעלה וכולי, זה לא בריא להיות - עד כמה הם מרגישים שהתהליך הפנימי היפה שאותו תיארת הוא בכלל תהליך שעובד ומגן עליהן, ואיזה תהליך והפקת לקחים אתם, המשטרה, עברתם?

<יעל אידלמן: התהליך התחיל בחודשים האחרונים.

<יעל אידלמן: זה לא תהליך של שנים.

<יעל אידלמן: אנחנו התחלנו השנה, זה תהליך שאנחנו מתחילים להוביל בארגון, ולקח לנו הזמן של ההתארגנות שלנו, של ההבנה איך לתקוף את זה, מה עשו בארגונים אחרים, ליצור את הקשר עם ארגוני הנשים כדי ללמוד כל מה שעשו אחרים כדי לעשות את התהליך במשטרת ישראל קצר ויותר מהיר.

<יעל אידלמן: זו התוצאה.

<יעל אידלמן: אני מרשה לעצמי להגיד את זה.

<יעל אידלמן: מה שקורה כרגע, זו התוצאה.

<יעל אידלמן: אנחנו לקחנו בחשבון כי המספרים הם מספרים קטנים.

<יעל אידלמן: אנחנו לקחנו בחשבון שהפעילות שלנו תביא להצפה.

<יעל אידלמן: זה נכון שגם אנחנו הופתענו, כמו כולם, לראות באיזו רמה היתה ההצפה אבל בסוף בסוף, מה שקורה כרגע במשטרת ישראל זו התוצאה של התהליך.

יחיאל חיליק בר: ואתן תוכלו להבטיח שבסוף התהליך שוטרות בישראל יוכלו להיות בטוחות?

יחיאל חיליק בר: שהמערכת תעטוף אותן ותקבל אותן אל מול הניצבים המפחידים והאימתניים שלנו?

עליזה לביא: מה זה תעטוף?

עליזה לביא: הם מעבירים למח"ש.

יחיאל חיליק בר: לא, אבל יש גם כמה את בטוחה בכלל לצאת נגד המערכת ויש פה הרבה ניגודי אינטרסים של מישהו - -

עליזה לביא: הנה, אתה רואה מול עיניך כרגע עדות שהתקבלה כאן, ואנחנו בבעיה מאד גדולה.

יחיאל חיליק בר: אבל העדות הזאת הגיעה אחרי שנה שהן פועלות, והיא פוחדת מהצל של עצמה.

עליזה לביא: ברור, היא לא הגישה תלונה.

עליזה לביא: חבר הכנסת בר, היא לא הגישה תלונה תשע שנים.

יחיאל חיליק בר: או, אז פה אני שואל אם אחרי שנה של טיפול אתן מרגישות שהטיפול הזה הוא אותנטי ונכון?

<לילי באומהקר: זה לא רק מפחד.

<לילי באומהקר: היא לא רצתה להיחשף - - -

עליזה לביא: נו בסדר, היא הנותנת.

עליזה לביא: זאת הבעיה שלנו, ואיך אנחנו מתקנים מערכת.

עליזה לביא: אנחנו מתקנים אותה, אתם לא הארגון היחידי שבו הנשים - - -

<יעל אידלמן: הנתונים מראים - - -

עליזה לביא: - - אנחנו מדברים פה על המפקדים הבכירים, אז מה יגידו המפקדים הפחות בכירים?

עליזה לביא: איפה הדוגמה האישית?

עליזה לביא: איפה המוסר?

עליזה לביא: איפה המשמעות של להיות מפקד במשטרת ישראל?

עליזה לביא: איפה המשמעות של להיות אבא לילדים, לאישה?

עליזה לביא: אני לא מצליחה להבין איך המפקדים האלה התפנו להיות מפקדים.

עליזה לביא: איפה הפילטרים שלכם מקולקלים?

עליזה לביא: איך האנשים האלה מתמנים להיות מפקדים במשטרת ישראל?

עליזה לביא: איך?

<רוני אלוני סדובניק: המוסריות, טוהר המשפחה.

<הדס שטייף: זה מתחיל בזה שאנחנו יושבים פה עכשיו והשוטרת הזאת, מה לעשות, היא היחידה שיש פה כדוגמה, יושבת פה באומץ רב, ברעד, ומנסה לספר את הסיפור שלה, ותוך שניה יוצא מישהו מהצוות הזה, שאמור לגונן עליה, ומלשין לבוס שלה, כי אין לי מילה אחרת, שהיא יושבת פה - -

יחיאל חיליק בר: זה נכון, כי הנאמנות שלכן היא יותר לפרוצדורה ולהירארכיה או לבעיה האישית של השוטרת ולהטרדה.

יחיאל חיליק בר: וזאת שאלה שאתן ואנחנו צריכים לענות עליה.

<הדס שטייף: בדיוק.

עליזה לביא: חבר הכנסת דוד צור ולאחריו ורד סוויד.

עליזה לביא: בבקשה אדוני.

דוד צור: קודם כל, אני חייב להגיד שהדיון הזה קשה לי אובייקטיבית וגם קשה לי סובייקטיבית, כמי שיצא מתוך הארגון הזה ואני מאד מתחבר למה שיעל אמרה בסוף - כמי שהיה בארגון הזה הרבה מאד שנים, אני מאד מוטרד וגם הרגשתי מאד נבוך ואפילו בושה מסדרת האירועים האחרונה שהתפוצצה לכולנו בפנים, כולל חלק מהדמויות, לא רובן אבל חלק מהדמויות ממש היממו אותי.

דוד צור: - -

עליזה לביא: הופתעת?

דוד צור: מאד.

דוד צור: מהדמויות בוודאי.

<ורד סוויד: כשאורלי אינס יצאה ב-2010 הופתעת?

דוד צור: אני לא בחקירה נגדית, אני לא מתכוון לענות אבל כשאני אומר מה שאני אומר, אז אני אומר.

דוד צור: אני לא רוצה לעשות פה הכללות.

<אראלה שדמי: - - - גם עברו על זה ונתנו לו להשתחרר.

דוד צור: - - אני מזכיר לנו, לוועדה הזאת, שהיינו בדיון דומה על הטרדות מיניות בתקשורת לפני כחצי שנה או שנה, עם אמירות מאד קשות.

דוד צור: לצערי, אני אומר שזה מסוג הדברים, ובטח כהורה לילדה שנמצאת היום בצבא ובכלל, כמפקד בכיר, אני רואה את הדברים האלה ואני אומר:

דוד צור: בסוף המערכת חייבת קודם כל ביסודות שלה לבסס את ההרתעה ובעיקר את התובנה על יסודות ערכיים, מוסריים ולא רק במובן המשמעתי פלילי.

דוד צור: שמענו פה המון את מח"ש ומשמעת.

דוד צור: לכן, הכשל אולי הוא כשל בהתחלה פיקודי, ערכי ומוסרי אבל מפה צריך לצאת ולשים את הקומות האחרות, שהן מאד חשובות.

דוד צור: משמעת - חסר לי פה מאד, ומח"ש – זו לא פעם ראשונה שהם מתחמקים מלהגיע לדיונים בכנסת.

דוד צור: התירוץ הזה שהם עסוקים בחקירה הוא כל כך עלוב עד כדי עלבון לאינטליגנציה ולבית המחוקקים כאן.

דוד צור: מה זה השטויות האלה?

דוד צור: זה בערך כמו להגיד שכל שלוש תתי-ניצבות ועוד סגן-ניצב, רב-פקד ורס"מית, הם לא עסוקים.

דוד צור: זה פשוט ביזיון.

דוד צור: לכן, אני חושב שאת, כיושבת ראש הוועדה, צריכה להוציא מכתב למשרד המשפטים כי חסר לנו מאד להבין - -

עליזה לביא: פנינו למח"ש והם מסרבים להגיע.

דוד צור: מסרבים או שאמרו שהם עסוקים?

עליזה לביא: גברתי מנהלת הוועדה, התשובה המנוסחת היתה שהם באמצע חקירה והם לא באים.

דוד צור: זה בערך כמוש המשטרה תגיד: אנחנו במחסומים כרגע, אנחנו לא יכולים להגיע כי יש לנו פעילות מבצעית.

<דלית אזולאי: - - - נציגת משרד המשפטים, היא מייצגת אותם.

דוד צור: לא ביקשנו פרטים מהחקירה, וזו לא פעם ראשונה שנציגי הממשלה מזלזלים בבית המחוקקים.

עליזה לביא: אני רוצה לומר לזכותו של מפקד מח"ש, שהיה פה בדיון קודם והוא משתף פעולה גם אתנו וגם עם מרכזי הסיוע.

עליזה לביא: היינו בסיור במח"ש, למדנו שם המון - -

דוד צור: יש לנו המון שאלות למח"ש במקרים האלה.

עליזה לביא: יש הרבה שאלות אבל גם בגלל שהוועדה הזאת נדחתה כל כך הרבה בגלל הנחמדות של האופוזיציה לצערי, ועד שמצאנו את התאריך - -

דוד צור: ולא מצאו אחד במח"ש שיכול לבוא ולייצג עמדה עקרונית?

עליזה לביא: אנחנו נמצאים בתקופת בחירות והלוואי והייתי יכולה להמשיך - -

דוד צור: בכל מקרה, יש לנו זווית מאד חסרה בדיון הזה וזה בעייתי מאד.

דוד צור: אני רוצה להגיד כך: לגבי ענין הפקת הלקחים – אני חושב שבניגוד לידידי חיליק בר, מה שהציגו פה גם יעל ופחות לילי, התהליכים שכן קורים הם חדשים.

דוד צור: הם חדשים במובן הזה שהם כן פותחים צירים לתלונות.

דוד צור: אני לא יודע כמה בסוף זה הוטמע כי לא שמענו פה את כל התהליך.

דוד צור: אני כן מסכים עם חיליק, שכנראה שלא מייצרים מספיק ההרתעה בתוך הארגון, אם הדברים האלה קורים לאחרונה.

דוד צור: אני יכול להבין אם למשל הם מציפים אירועים מהעבר שעוד טרם התהליכים האלה.

דוד צור: מקרים שקורים ממש לאחרונה, בעיניי זה ממש - -

<יעל אידלמן: בשנתיים האחרונות, חלקם היסטוריים.

דוד צור: לא משנה, אני לא רוצה לנקוב בשמות אבל אני מדבר על דברים שקורים עכשיו.

דוד צור: אז התהליך של ההרתעה כנראה לא מספיק מוטמע, וזה דבר שצריך לקחת אותו בחשבון.

<הדס שטייף: אני אגיד לך למה - -

עליזה לביא: אני אצטרך לסגור את הדיון בשלוש וחצי בגלל ההלוויה.

<הדס שטייף: - - כי כשקצין בכיר מואשם/יש חקירה נגדו והוא הולך הביתה, מגיע אליו גל של כל קציני משטרת ישראל בעבר ובהווה כדי לחזק אותו, ומי שנשארת מאחור לבד - -

דוד צור: זה לא קשור.

<ג'נט שלום: זה קשור מאד לשילוב הנשים במשטרה.

<ג'נט שלום: אין נשים במשטרת ישראל.

דוד צור: או, עכשיו אני רוצה להגיע לענין שילוב הנשים במשטרה: תראו, אנחנו עוקבים אחרי שילוב נשים במשטרה.

דוד צור: אני, עם כל הכבוד, אני לא רוצה להעיד על עצמי אבל אני, וחלק היו פה פקודות שלי גם, מעולם לא בחנתי את זה מהזווית הזאת ותמיד בחנתי את זה בזווית העניינית, ותמיד היה לי יותר קל לקדם קצינות משטרה לתפקידים ייעודיים וגם - -

<ג'נט שלום: כן, אבל כשתנאי הסף במשטרה עם שירות צבאי קרבי, זו בעיה לשלב נשים בתפקידי - -

דוד צור: את מדברת סתם בעלמא.

<ג'נט שלום: יש לי פה את אתר האינטרנט של המשטרה, אני לא מדברת בעלמא.

<ג'נט שלום: אז המשטרה כותבת סתם דברים באתר האינטרנט שלה?

דוד צור: את מדברת בעלמא.

דוד צור: את יכולה להגן עלי מפני הדבר הזה?

עליזה לביא: כן, אני מבקשת.

<רוני אלוני סדובניק: מה זה "הדבר הזה"?

דוד צור: "הדבר הזה" זה הצעקות.

דוד צור: עם כל הכבוד, תנו לי לדבר.

דוד צור: שמעתי בקשב רב.

דוד צור: ולכן, אני אומר שענין הקידום של קצינות משטרה, צריך לבחון את זה עניינית.

דוד צור: אני אומר לכם שאם תבחנו את זה עניינית תראו שבשנים האחרונות מספר הקצינות המקודמות הוא בהחלט בשיפור.

דוד צור: לצערי, לא מספיק ואני גם אמרתי את זה בעבר, ואני מאד שמח שגילה הולכת להיות ניצב.

דוד צור: לדעתי, יש בשולחן הזה שלוש ניצבות לצורך הענין - -

יחיאל חיליק בר: אני הבנתי ששלוש הנציבות האלה הן כל סגל הפיקוד במשטרה.

דוד צור: לא, לא.

יחיאל חיליק בר: חצי מסגל הפיקוד הבכיר הנשי במשטרה יושב פה, בוועדה.

דוד צור: אבל הן רלוונטיות לדיון ולכן הן פה.

יחיאל חיליק בר: אתה אומר שיש שש.

דוד צור: הלוואי ונגיע לשש ניצבות.

דוד צור: כרגע אין לנו אחת אפילו.

עליזה לביא: יש לנו עוד מעט.

עליזה לביא: בירכנו אותה.

דוד צור: עוד לא.

דוד צור: עד שזה לא נגמר, זה לא נגמר ואני מקווה שזה יגמר.

דוד צור: לגבי הנושא של העליהום ואני אומר שפיכת התינוק עם המים, ואני בטוח מייצג עמדת מיעוט: תראו, משטרת ישראל זה 30,000 שוטרים ושוטרות, ויש תופעות רעות, אלימות, יש הטרדות ועוד כהנה וכהנה מרעין בישין.

דוד צור: מאד חשוב לא לעשות הכללות בתוך ארגון שכל כך עסוק, הוא גם כל כך חשוב לשמירה על הסדר הציבורי, דמוקרטיה וכל דבר אחר.

דוד צור: עכשיו, אני יודע שהרבה מאד מסתכלים בפריזמה הזאת, על משטרה מושחתת, על משטרה מטרידה, וזה אחד הדברים הכי גרועים שאפשר לעשות בדרך, ההכללה הזאת.

דוד צור: ובסוף, פעם אחת זה הארגון הזה ופעם שנייה זה הארגון ההוא ופעם שלישית זה אנחנו.

דוד צור: לכן, צריך וגם אנחנו, כעובדי ציבור נבחרים, סופגים ביקורת כאוכלי חינם, מושחתים וכן הלאה.

דוד צור: ולכן אני אומר: אנא היזהרו בלשונכם, לא קשור לענין שצריך כל הזמן לבקר את הארגון הזה, כי זה ארגון שחייב לשרת את המטרות שלשמו הוא קיים ולא להתעסק כל היום ב - - -

עליזה לביא: תודה.

עליזה לביא: עורכת הדין נעה לוזנר, משרד המשפטים.

עליזה לביא: בבקשה.

<נעה לוזנר: אני יכולה למסור עמדה עקרונית שנמסרה ממח"ש – אז גם במח"ש ברור שכדי להתמודד עם התופעה שנחשפה בשבועות האחרונים ולצמצם את ההיקף שלה, צריך להעביר גם במשטרה וגם בחברה בכלל מסר אחד: שהדברים מטופלים ושכל תלונה או מתלונן או מתלוננת שמגישים תלונה, הדברים מטופלים ברצינות וכראוי ותוענק הדרישה הנדרשת.

<נעה לוזנר: כמו שכבר צוין כאן גם על ידי כל מיני חברים, אז גם ממח"ש נמסר שהמצב שנחשף בשבועות האחרונים מחייב טיפול שהוא הוליסטי גם ברמת האכיפה וגם חינוך והטמעה של גבולות של מותר ואסור, והקפדה יתרה על חובות הדיווח, כמו שצוינו.

<נעה לוזנר: לגבי המתלוננות או המתלוננים - אז הסיטואציה הקשה שבה נמצאים מי שאוזרים עוז להתלונן היא ברורה והם הדגישו את זה.

<נעה לוזנר: הם וציינו בענין הזה שכדי לשבור את קשר השתיקה וכדי לתמוך במי שמתלוננים, המחלקה הגדירה כיעד ארצי שכל תיק שיש בו נפגע או נפגעת של עבירת מין יגיע לממשק של ליווי של מרכז סיוע לנפגעות ונפגעי תקיפה מינית, כשהמטרה היא גם להנגיש את ההליך וגם לדאוג לתמיכה לאורך כל ההליך, משלב התלונה והלאה - -

עליזה לביא: למה הם לא כאן?

עליזה לביא: מה התשובה שנמסרה לך?

<נעה לוזנר: שוב, התשובה שנמסרה לי היא התשובה שדלית אמרה, היא נמסרה לדלית.

<ורד סוויד: אבל אין נציג אחד שפנוי?

עליזה לביא: היא לא מח"ש, הם נמצאים בחקירה, זאת התשובה שהם בחרו להעביר לוועדה.

עליזה לביא: בתקופה מתוקנת היינו מתמודדים ומתאמים עוד פעם ופונים למי שצריך לפנות.

עליזה לביא: גם היום אנחנו עובדים ללא שרת משפטים, ללא שר משפטים.

עליזה לביא: השר לביטחון פנים, לצערי, לא ראיתי שהוא עשה דיון בנושא הזה וגם לצערי, ראש הממשלה לא החליט שזה מספיק חשוב כדי להעלות את זה לדיון בממשלה.

<ורד סוויד: את לא נותנת לי לדבר.

עליזה לביא: בבקשה ורד, כבר אני מעבירה אליך את רשות הדיבור.

<נעה לוזנר: - - הדבר האחרון שרציתי לציין, זה כמו שהם ציינו גם מהמשטרה – אז גם במח"ש קיימו השתלמויות מקצועיות בנושא של תסמינים של פגיעה מינית - -

עליזה לביא: היינו שם בסיור ובואו נחסוך את זה, אנחנו פשוט צריכים לצמצם את הזמן.

עליזה לביא: בבקשה ורד.

<ורד סוויד: אני רוצה קודם כל חזור לגבי ההתנהגות שנעשתה כאן כלפי המתלוננת: החוק למניעת הטרדה מינית, מדובר שם מפורשות על העונש של המתנכל או המתנכלת.

<ורד סוויד: ולכן, אני חושבת שאנחנו חייבים לתת הגנה מקסימאלית לכל מי שמתלוננת, ולתת לה את כל האפשרויות ובטח שלא להפעיל עליה לחצים מהסוג הזה, ואני ביקשתי את התשובות.

<ורד סוויד: אני רוצה, קודם כל, לציין את הקמת היחידה שהוקמה, והייתי שותפה להליך הקמתה.

<ורד סוויד: היחידה הוקמה לפני שנה ושבעה חודשים ועל ידי עבודה משותפת עם המפכ"ל.

<ורד סוויד: אנחנו רואים את התוצאות של העבודה של היחידה.

<ורד סוויד: המטרה המרכזית היתה בשני ראשים: הנושא המרכזי - עבודה לקראת מפכ"לית בסופו של תהליך ומינוי סגל פיקודי שווה.

<ורד סוויד: לצערי, בנסיבות שנוצרו היום, אין לנו זמן לחכות וחייבים היום לפעול למינוי של נשים ניצבות, גם אם זה יהיה קיצור פז"ם וגם אם זה יהיה דילוג על תפקידים וגם אם זה יהיה הבאה של נשים מבחוץ, הוכח שפז"ם הוא לא קריטריון יחידי, ראינו את זה לגבי אלה שסרחו.

<ורד סוויד: ולכן, בעיניי הנציבה לעתיד היא מועמדת ראויה להיות מפכ"לית וכן נשים אחרות מתוך הארגון, וזה דבר ראשון שצריך להיעשות - -

מיקי לוי: - - -

<ורד סוויד: - - לא, הוא ממש קשור כי ארגון שמנוהל באווירה כזאת, הרי היה לפני שנה.

<ורד סוויד: אנחנו לא יכולים להגיד היום שהתעוררה תופעת הניצבים לראשונה.

<ורד סוויד: היה לפני שנה, וב-2010 עלו דברים, ואני מניחה שאותם ניצבים לא התחילו בהתנהגות הזאת שלהם כניצבים אלא זו התנהגות שנמשכת, ואנחנו יודעים ממחקרים שהיא דפוס אובססיבי של שנים.

<ורד סוויד: יושבת פה עדה שתשע שנים שומרת את הסוד שלה ולא באה להתלונן וקוראים לה, ובסופו של דבר, אחת הדרישות שלנו, והיינו בשיחה עם המפכ"ל וגם שיאפשרו בוודאי לנשים להשמיע את הקול שלהן כמתלוננות.

<ורד סוויד: העבודה שנעשית על ידי היחידה - -

דוד צור: ורד, אבל זה לא אותו דפוס שאנחנו מזהים – הפחד להתלונן גם כשהיה בבית הנשיא, במשרד התחבורה - -

<ורד סוויד: כן, הוא קורה אצל כל קורבנות העבירה.

<ורד סוויד: אני אומרת לך כקורבן עבירה לשעבר, הקושי הוא קושי מאד קשה.

דוד צור: זה לא בהכרח קשור לאווירה הארגונית.

<ורד סוויד: - - אני אומרת לך כקורבן – הקושי הוא קושי מאד קשה, ובשביל זה, שם שנחשף בחוץ בין אם באינטרנט ובכל מקרה, אני במקרה שלי הגשתי תלונה ואותו אדם, המשטרה איתרה אותו, ולמשטרה יש את הכלים והעלינו את הנושא הזה בשיחה עם המפכ"ל, להגיע ולאתר מי שמפיץ שם של מתלונן או מתלוננת באינטרנט או בכל כלי.

<ורד סוויד: חובה שלנו לשמור עליהם בוודאי.

<ורד סוויד: לגבי השר לביטחון פנים – אני שוחחתי אתו בנושא.

<ורד סוויד: זה גם יצא לתקשורת פנייתו בנושא של פוליגרף שלא אושרה לו, ואני חושבת שזו דרישה אלמנטרית.

<ורד סוויד: המשטרה היא לא כמו ארגון רגיל, ומבחינתי, מי שעושה עבירות של הטרדה מינית, לא תהיה לו בעיה לחתום על תצהיר שקרי כי הוא חי שנים בשקר כלפי אשתו, כלפי הילדים שלו, כלפי הארגון, כלפי כל ההכחשות.

<ורד סוויד: מבחינתי, פתרון ביניים של תצהיר לא פותר כלום.

<ורד סוויד: אני חושבת שזה אדם אלמנטרי אם אדם רוצה לפקד על ארגון, שהארגון הזה עסוק גם במתן שירות לנשים ולקורבנות עבירות מין, לגברים ולנשים, תנאי הכרחי הוא פוליגרף למרות שהוא לא כלי מספיק אמין אבל אני חושבת שהוא סנן ראשון שימנע מאותם אנשים.

<ורד סוויד: זה השלב הבא שאנחנו חייבות להמשיך ולהיאבק עליו.

<ורד סוויד: מינוי של חצי סגל פיקודי נשים, ויש נשים ראויות בארגון, יש נשים מחוץ לארגון שבאות מהרבה מאד מערכות שיכולות להתאים בנתונים הרלוונטיים, והחמרת הרמה של הטיפול – אני חושבת שצריך לגלות מדיניות של אפס סובלנות לגבי סגירת תיקים מחוסר ענין לציבור.

<ורד סוויד: להזמין לפה לדיון הבא, ואני לא חושבת שאנחנו צריכים לקבל את הגרסה שבעבירות מין או בהטרדה מינית יש רף נמוך.

<ורד סוויד: מדובר בגוף שאנחנו דורשים ממנו, וזו גם ההנחיה של המפכ"ל, והמפכ"ל עשה את זה והחמיר ודרש גם לטפל באותם גורמים שלא דיווחו על עבירות ודאג להוציא אותם.

<ורד סוויד: אנחנו העלינו דרישות נוספות כמו הורדה בדרגה, גם אם היא לוקחת זמן, אני חושבת שיש משמעות של מי שסרח, שלא יקבל שכר עבור עבירות שהוא ביצע כל השנים בארגון, וששכרו והפנסיה שלו יעברו לטיפול בנפגעות תקיפה מינית.

<ורד סוויד: שוב, לשבח את העבודה המקצועית שנעשית בוועדה.

עליזה לביא: תודה.

עליזה לביא: תת-ניצב גילה גזיאל.

<גילה גזיאל: תודה.

<גילה גזיאל: קודם כל, תהליך הטיפול והשינוי, אני רוצה לפתוח עם מ', הוא ארוך.

<גילה גזיאל: זה שמ' יושבת פה, אני לא נאבקת בהרגשה הסובייקטיבית שלה או בתחושה שלה.

<גילה גזיאל: אנחנו נטפל בכל מה שעולה, ומחר את אמורה להגיע לראש אמ"ש לשיחה, ואני מקווה שתקבלי מענים - -

<רוני אלוני סדובניק: אבל הוא עוזב יום למחרת.

<גילה גזיאל: אני מחליפה אותו.

עליזה לביא: גילה, אנחנו יכולות להיות רגועות?

עליזה לביא: אני מודאגת, אני אומרת לך את האמת.

<גילה גזיאל: אני גם, ואני רוצה לציין גם מה אנחנו עושים אבל אני אופטימית.

<גילה גזיאל: אני מאד אופטימית.

עליזה לביא: גם במקרה הספציפי הזה, אני מרגישה שיש לי אחריות.

עליזה לביא: הגיעה לכאן עדה, נתנה עדות ואני לא יכולה שלא לפרוס את חסותי במובן הזה שאני לא רוצה שיאונה לה רע בנוסף על כל מה שאירע.

עליזה לביא: אני יכולה לקבל התחייבות מכן שאתן תטפלו בה?

<גילה גזיאל: לא יאונה לה רע.

<גילה גזיאל: אני לא אהיה נוכחת מחר.

<ורד סוויד: אני מבקשת להצטרף כי אני חושבת שמה שקרה - -

<גילה גזיאל: אני חושבת שאתם קצת סוטים מהנושא.

<גילה גזיאל: - -

<קריאות: - - - זה לא חשב מלווה.

<גילה גזיאל: אני אתייחס.

<גילה גזיאל: אני אומרת שוב - -

דוד צור: עומדת פה ראש אכ"א, אומרת שהיא לא תיפגע.

דוד צור: אמירה יותר מחייבת מזה?

<הדס שטייף: השאלה אם המפקד שהוציא אותה וגער בה ידע מזה.

דוד צור: הדס, ראש אכ"א זו אמירה מחייבת.

דוד צור: קחו את זה וזהו.

דוד צור: למה לחפור במקום שלא צריך?

דוד צור: היא נתנה לה את כל ההגנה.

<גילה גזיאל: הנושא יטופל, מ', ומחר תפגשי עם ראש אמ"ש ובהמשך אתי ותקבלי מענים.

<גילה גזיאל: אני מקווה מאד שתהיה הלימה בין הצרכים שלך למענים שאנחנו יודעים לתת.

<גילה גזיאל: התהליך של השינוי הוא תהליך מאד ארוך.

<גילה גזיאל: אם מי שיושבת פה חושבת שבלחיצת כפתור נגיע בעוד חודש לפה ולא נמצא תלונות על הטרדות מיניות, טועה ומטעה.

<גילה גזיאל: אם בעוד חודש נתכנס פה ולא תהיה דוגמה אחרת של שוטרת שאולי עד הסוף לא טיפלנו, טועה.

<גילה גזיאל: אנחנו עושים את הכל.

<גילה גזיאל: אנחנו ממש במעלה הדרך, במעלה ההר.

<גילה גזיאל: אתמול בלילה, אישית, ב-22:45, אני קיבלת וואטסאפ מאחת המתלוננות באחד המקרים המאד ידועים ששידרה מצוקה.

<גילה גזיאל: דבר ראשון שעשיתי היום בבוקר - פגשתי אותה.

<גילה גזיאל: כלומר, יש חשיבות, יש מערך שלם שמטפל.

<גילה גזיאל: אנחנו עושים את הכל, התהליך מאד ארוך והוא לא בלחיצת כפתור.

<גילה גזיאל: אני מבקשת מהוועדה פה את התמיכה, את הליווי לעזור לנו להגיע למקום אחר כי אנחנו צריכים להיות במקום אחר.

<גילה גזיאל: יש לנו בעיה קשה.

<גילה גזיאל: חברים, חברות, אין פה משהו אחר, יש פה בעיה קשה שמטופלת במלא החומרה אבל לא סיימנו לטפל בה, והדרך עוד ארוכה לסיים לטפל בה.

<גילה גזיאל: את זה חשוב לי להגיד.

<גילה גזיאל: התחושה היא מאד קשה וזה לא משהו שאנחנו יכולים להיות גאים בו.

<גילה גזיאל: היא קשה והיא מביכה ומבישה את כל שוטרי משטרת ישראל.

<גילה גזיאל: זה מבוכה שקיימת גם לשוטר שבא במגע עם האזרח.

<גילה גזיאל: הפגיעה היא פגיעה אנושה לא רק למתלוננות, שבאמת כל אחת עם הסיפור שלה ולמשפחות של השוטרים, זה כל המשטרה ובאמון הציבור.

<גילה גזיאל: זה מעגל הרבה יותר רחב.

<גילה גזיאל: לכן, הבקשה שלי מפה היא לצאת עם משהו שביחד נצליח להגיע למקום אחר.

<גילה גזיאל: זה מסר שמאד חשוב לי להעביר.

<גילה גזיאל: נעשו דברים רבים בתוך המשטרה, אני לא אחזור על מה שיעל אמרה אבל גולת הכותרת המאד גדולה זה הנושא של חובת הדיווח, זה לא קיים באף ארגון.

<גילה גזיאל: אני אומרת לכל המתלוננות, ואני אישית גם בקשר ישיר עם חלקן, שהן מוגנות, הן מוגנות במאת האחוזים.

עליזה לביא: תודה.

עליזה לביא: אני חייבת לנעול את הישיבה.

עליזה לביא: חבר הכנסת מיקי לוי.

מיקי לוי: בפתח דברי, אני מתנצל שהלכתי, החיים שלי הפכו להיות מטורפים קצת בחודש האחרון.

מיקי לוי: אני לא מצדיק בשום צורה, שאני לא אובן מהדברים שאני אומר בהמשך – בשום צורה הטרדה מינית, הטרדה מילולית, וככל שהיית במערכת נתתי לענין הזה הגנה.

מיקי לוי: רק לפני שבועיים סירבתי לשבת בראיון טלוויזיה בבוקר עם מישהי מרכזית לא בארגון אלא מחוץ לארגון, שטענה בדברי הבדיקה הקודמים, וכך היא הלכה לטעון, שיש אשמה של השוטרות.

מיקי לוי: אני עזבתי בכעס רב ולא הסכמתי לבוא לראיון הזה חד משמעית.

מיקי לוי: לא מוכן הייתי לשבת אתה בכפיפה אחת.

מיקי לוי: זה טירוף שחושבים רק בכלל בסגנון הזה, ולא הייתי מוכן לשבת אתה גם כשישבתי בתפקידי כחבר כנסת וגם כסגן שר לא הסכמתי להיפגש אתה רק בגלל התפיסה המעוותת, הנואלת הזאת, שלשוטרות יש איזו שהיא אשמה.

מיקי לוי: אני אומר לכם שצריך לתת הגנה לשוטרות בכל צורה.

מיקי לוי: שכחתי, אני מתנצל גברתי, אני מאחל לך מה זה הצלחה.

מיקי לוי: את יודעת, זה מתוך הלב ואצלי, כשאני אומר "מתוך הלב" זה תרתי משמע כי השארתי חלק ממנו ברחוב יפו.

מיקי לוי: אני אשמח אם תמונה מפכ"לית למשטרת ישראל אבל אני לא מוכן שזה יהיה פופוליסטי, ואני אסביר: גם אם זה בא מאדוני, כבוד ראש הממשלה, והסדר הוא - -

<ורד סוויד: כשממנים גבר עולה המשפט שזה פופוליסטי?

מיקי לוי: - - הסדר צריך להיות הסדר הבא – גברתי, לא הפרעתי, ישבתי בשקט.

מיקי לוי: יש 23% נשים במשטרת ישראל, והלוואי ויהיו 50%.

מיקי לוי: וכשאני הייתי בתפקידי, כשהיה לי צח"מ רצח, שמתי אישה.

מיקי לוי: כשהיה לי את הצח"מ של התינוקת הודיה פימשטיין, מי שפתרה לי את זה כי אנחנו לא יודעים לעשות את מה שהן עושות, הן חושבות יותר טוב מאתנו ברוב המקרים, היא פתרה את הרצח.

<ורד סוויד: - - -

מיקי לוי: אני נותן לך את ההסבר: לא יכול להיות, ואני מתנגד להבאת מפכ"לית מבחוץ ככל שתהיה.

מיקי לוי: התבשרנו שיש מג"דית ראשונה בצה"ל.

מיקי לוי: את יודעת כמה מפקדי תחנות וכמה ראשי מרחבים הן נשים?

מיקי לוי: אהובה, זכרה לברכה, שהחזיקה את כל חיפה.

מיקי לוי: ובמקום הישוב שלי יושבת סגן ניצב חזקה.

מיקי לוי: כל הפרחחים בישוב מפחדים.

מיקי לוי: זה ישוב שיש בו גם אחריות על מגזר ערבי לא פשוט, מאד קשה, והיא אחת המוצלחות שיש ואני מברך על כך.

מיקי לוי: אבל להביא מפכ"לית מבחוץ רק בגלל שיש לה דרגות של אלוף על הכתפיים – חברים, זה לא עובד.

<קריאה: - - -

דוד צור: ורד, אני מנהל את הדיון עכשיו אז תני לו לדבר.

דוד צור: ואני לא מ"יש עתיד", גם אין לי כוונה לרוץ לכנסת הבאה.

<ורד סוויד: הדיבור הוא לא פוליטי אלא ב-2015 יש זכות שנשים תהיינה בכל - -

דוד צור: אבל תני לו לדבר.

מיקי לוי: אני אומר לך רק מה הצורה שזה עלול לקרות.

<הדס שטייף: זה תהליך אבל, ותהליך זה תהליך.

מיקי לוי: או, הנה הדס שמבינה אולי יותר ממני בענייני משטרה.

<הדס שטייף: בהחלט תהליך.

<הדס שטייף: אני, בתור אישה, הייתי מתנגדת שיצניחו עכשיו מפכ"לית, זה לא פשוט.

<הדס שטייף: יש בארגון נשים מדהימות שצומחות מלמטה והן תגענה.

<הדס שטייף: אני מבטיחה לך שהן תגענה בזכות אבל לא בהצנחה.

<ורד סוויד: - - -

<הדס שטייף: כדי להיות ניצב, היא צריכה להגיע לזה.

מיקי לוי: - - יש דרך של קידום בארגון, של איכויות, של קצינות ושל קצינים, וזו הדרך.

מיקי לוי: אני מבקש שלא נהפוך את הדרך בגלל שצריך לעשות איזו שהוא שוויון מגדרי.

מיקי לוי: חברים, אני רוצה שהאישה תגיע בזכות הכישורים שלה, היכולות שלה.

מיקי לוי: - -

<ורד סוויד: - - -

מיקי לוי: אני מבקש שגם ראש הממשלה ידרוש שמחר תהיה רמטכ"לית.

<ורד סוויד: נכון, בכל מקום - - -

מיקי לוי: יש רק מג"דית אחת, כשבמשטרת ישראל בדרגות המקבילות יש פי כמה וכמה.

מיקי לוי: לא ספרתי, אני מודה, ולכן חברים, לא להצנחה מבחוץ ולא לקידום סתם ככה אלא בזכות כישורים ובזכות סולם הדרגות.

מיקי לוי: אני רוצה שהיא תעשה בדיוק את המסלול שצורי עשה, אחד לאחד.

מיקי לוי: - -

<נטע לוי: הנתונים הבסיסיים במדינה ובמשטרה לא מאפשרים זאת לאורך כל השנים.

<נטע לוי: עכשיו לבוא ולהגיד לעשות אותו מסלול, זה ממש לא - -

מיקי לוי: את תקועה.

מיקי לוי: אני אומר לך - -

דוד צור: ורד, עם כל הכבוד - -

מיקי לוי: - - אם נבקש לבדוק תראי בלי לבדוק, שיש קצינות בערך ביחס שווה ל-23% מחלקן היחסי.

<אראלה שדמי: היתה החלטת בג"ץ מ-98 בדיוק על אפליית נשים, בדיוק על הנושא הזה בקידום, והמשטרה התחייבה לקיים את החלטת הבג"ץ ולא קיימה את זה.

<אראלה שדמי: פתאום שכחו.

מיקי לוי: אני לא הרגשתי שאני מפלה נשים בקידום שלהן - -

<נטע לוי: מאד יכול להיות אבל המערכת כך מובנית.

דוד צור: אפשר לבקש שקט?

מיקי לוי: - - מינוי חצי נשים מסגל הפיקוד, זה גם כן משוואה לא ברורה.

מיקי לוי: אני רוצה שהן תגענה בזכות האיכות והיכולת.

<ורד סוויד: - - -

דוד צור: ורד, אני מבקש.

מיקי לוי: ורד, פה זה לא משרד ראש הממשלה.

מיקי לוי: פה מכבדים כשמישהו מדבר.

מיקי לוי: אני ישבתי בשקט למרות שיכולתי להגיב.

<קריאה: להגיד את זה לוורד זה הדבר האחרון שאפשר להגיד.

דוד צור: תפסיקו להטיף פה לאנשים.

דוד צור: חבר כנסת מדבר, לא נותנים לו לדבר.

דוד צור: איזה מין דבר זה?

מיקי לוי: - - אני מאחל באמת לנשים שתגענה, ואני מאחל ליום שבו יזמינו אותי, אולי אני אהיה עם מקל וזה לא רחוק, שתהיה מפכ"לית.

מיקי לוי: אני רק אברך על כך ואני מברך על מינוי של כל אישה עם יכולת מתאימה למפקד מרחב ומפקד תחנה, ומיצינו את הענין הזה כדי לא להגיד "דרישות פופוליסטיות" ומחר למנות מפכ"לית.

מיקי לוי: אני אומר, חברים, צריך להיזהר.

מיקי לוי: יש לנו משטרה אחת, היא נפגעה קשות בשנה אחרונה.

מיקי לוי: היא נפגעה קשות מבחינת אמון הציבור ואין לנו משטרה אחרת.

מיקי לוי: לכן, אנחנו צריכים להיזהר לא לשפוך את התינוק עם המים.

מיקי לוי: אני מבקש להזהיר את כולנו כולל את עצמי, ואני הייתי שם 24 שנים.

מיקי לוי: יש לנו משטרה טובה.

מיקי לוי: אלה אותם שוטרים ושוטרות, כי שוטרת חיסלה את המחבל לפני כמה שנים שהשתולל עם הטרקטור ברחוב הטורים.

מיקי לוי: מי שחיסל אותו היתה שוטרת או מי שנטרל היתה שוטרת, והייתי מאד גאה על כך והרמתי טלפון להגיד תודה למרות היותי אזרח.

מיקי לוי: - -

<קריאה: היא לא איבדה את העשתונות.

מיקי לוי: - - אלה השוטרים אבל תגלו קצת פריות בהתנהלות.

מיקי לוי: אני מה זה כיבדתי אתכן.

מיקי לוי: קצת הייתי מבקש.

מיקי לוי: אני אומר לכם שזה אותם שוטרים, שחלקם אבדו את חייהם גם בהסתערויות על מחבלים בחודשים האחרונים וגם לפני כן, וזו אותה שוטרת שהסתערה כשאני הייתי מפקד מחוז על מפקד מתאבד בנווה יעקב ופגעה בו ומנעה ממנו לחסל אוטובוס שלם מלא נוסעים.

מיקי לוי: וזה אותם שוטרים ושוטרות שנמצאים - - את מפריעה לי ממש עם כל הכבוד לך, כי כולם מסתכלים עליך.

מיקי לוי: - - זה אותם שוטרים שנמצאים כרגע בחזית המאבק, בחזית אגף החקירות, וחוקרים אנשי ציבור שסרחו באומץ לב, וזה לא דבר פשוט ודבר של מה בכך, לשים חבר כנסת או שר בחקירה מול קצין משטרה שהוא החוקר האישי שלו.

מיקי לוי: אני מבקש מכם, זה ארגון שקרוב ללבי, אני ביליתי שם הרבה שנים, זה היחידי שיש במדינת ישראל, היזהרו לכם, ואני מזהיר את כולנו.

מיקי לוי: אם ניזהר כולנו - -

<רוני אלוני סדובניק: אנחנו לא צריכות להיזהר.

<הדס שטייף: - - -

מיקי לוי: עכשיו אני מדבר אתך, אל תעירי לי בבקשה.

מיקי לוי: אני ישבתי והקשבתי לך קשב רב ולא פציתי את פי למרות שהיתה לי האפשרות הזאת.

<רוני אלוני סדובניק: אנחנו מרגישות מאוימות מהאזהרות האלה.

מיקי לוי: סליחה, אמרתי שאני מזהיר את כולנו - -

דוד צור: איך את מרגישה מאוימת מאמירות של חבר כנסת?

<רוני אלוני סדובניק: אם היית רואה את הסמסים שהיא מקבלת עכשיו - -

דוד צור: את חוזרת על זה עוד פעם, ואני מזכיר לך שיושבת פה ראש אכ"א, אמ"ש, ואומרת לך: אני לא אתן שיפגעו בה.

דוד צור: אז למה את חוזרת על זה פעם נוספת ופעם נוספת?

מיקי לוי: - - ואני סמוך ובטוח, מהיכרות אישית של גילה, שהיא לא תיתן שיפגעו בה.

מיקי לוי: אני רק מבקש מכולנו להיזהר לא לפגוע בארגון היקר הזה, ולא לעשות - -

<הדס שטייף: היות ואני העיתונאית היחידה שיושבת - -

דוד צור: עורכת הדין קליין, מי זאת?

<הדס שטייף: אני חייבת - - -

דוד צור: אני אתן לך.

דוד צור: יש פה התנהלות של דיון.

דוד צור: עורכת הדין קליין.

מיקי לוי: - - אני רק מבקש:

מיקי לוי: בואו ניזהר לא לפגוע בארגון עצמו כי השוטרים בשטח מרגישים מאוימים מהאזרחים.

מיקי לוי: השוטרים בשטח, יש להם מין "אות קין" בגלל מה שהמפקדים שלהם עשו.

מיקי לוי: יש לנו משטרה מצוינת, טובה, יש קלקולים שצריך לטפל בהם.

מיקי לוי: יש סגל פיקוד בכיר, וכרגע אני מברך על כך שגילה מונתה לראש אמ"ש.

מיקי לוי: אני בטוח שהיא תטפל בכל הנושאים האלה בצורה הקשה ביותר, הראויה ביותר, ותיתן את ההגנה הטובה ביותר לאותן שוטרות.

מיקי לוי: תודה רבה.

דוד צור: עורכת הדין קליין, בבקשה.

<ליאת קליין: קודם כל, תודה רבה.

<ליאת קליין: אנחנו מדברים פה אולי על הטיפול המיוחד בתופעת ההטרדות המיניות במשטרת ישראל, וצריך להגיד כמה דברים על הטיפול המיוחד הזה, חלקם נאמרו וחלקם לא, אני אגיד מאד בקצרה: העובדה שהטיפול בתופעת ההטרדות המיניות במשטרת ישראל היא מיוחדת קשורה גם למבנה הארגוני המיוחד וגם למבנה הטיפול המיוחד, שאפשר לדבר והוזכר פה המבנה המיוחד לבין יוהל"ן, לבין מח"ש לבין המערך של הטיפול בבריאות הנפש וכל הגופים.

<ליאת קליין: הטיפול מורכב, הטיפול מיוחד.

<ליאת קליין: זה גם מורכב כי זאת משטרת ישראל, וגם זה נאמר.

<ליאת קליין: הרף שמשטרת ישראל צריכה להציב לעצמה צריך להיות גבוה, כזה שאמור להיות בבחינת נושא הדגל.

<ליאת קליין: זה נכון והדברים האלה נאמרו.

<ליאת קליין: אני כן רוצה לומר שזו לא תופעה חדשה.

<ליאת קליין: היא יוצאת עכשיו וזה שגם המקרים האחרונים יוצאים החוצה היא אולי גם מלמדת שמשהו כן נעשה ומאפשר לדברים האלה לצאת.

<ליאת קליין: העובדה שהדברים האלה יוצאים והם לא יצאו גם עכשיו, מגיעים למרכזי הסיוע כבר כמה שנים אחורה, עוד לפני שהדברים יצאו לתקשורת ועוד הרבה לפני שהוקמו וניתנו המענים האלה בתוך המשטרה, כן מחייבת שצריך לעשות ארגון מחדש וחלק מהדברים האלה כבר נעשים.

<ליאת קליין: אני יכולה להגיד שבכל מה שקשור בארגון שלנו, אנחנו מפעילות את כל המערכות שלנו כדי לסייע לכל אותן מערכות שונות, גם עבודה מול יוהל"ן ומול ממונה על ההטרדות המיניות.

<ליאת קליין: גם עבודה מול המחלקה לחקירות שוטרים וכל ההכשרות שנעשות שם.

<ליאת קליין: וכן, זה נכון שהארגון הזה שונה.

<ליאת קליין: כרגע הוא בנוי שונה בגלל ההפרדות השונות ולכן, צריך לחשוב על איזה שהוא טיפול משלים בין כל הגופים האלה.

<ליאת קליין: כל המשולש הזה של מערך בריאות הנפש יחד עם יוהל"ן ויחד עם מח"ש, וליצור איזה שהוא טיפול הוליסטי שקורה.

<ליאת קליין: נמצאת אצלנו עורכת הדין יפעת בלכר, שממונה אצלנו על נושא ההטרדות המיניות, נמצאת כאן אפרת מירושלים, ליזה.

<ליאת קליין: כל הארגון שלנו מגויס ונמצא פה לכל הצרכים.

<ליאת קליין: - -

עליזה לביא: כן, אבל אתן התחלתן לעבוד עם מח"ש.

<ליאת קליין: גם עם מח"ש וגם עם יוהל"ן.

<ליאת קליין: אנחנו יושבים פה עם הממונה, גם עם מירי וגם - -

דוד צור: ליאת, את חייבת לחתור לסיום מהר.

<ליאת קליין: חותרת לסיום: אחת הדוגמאות המשמעותיות שצריך לדבר הן גם ההנגשה ועידוד הדיווח.

<ליאת קליין: להבטיח את שלומן ואת ההגנה על מי שכבר פנו לדווח, ורד הזכירה את נושא התקשורת מצד אחד וגם דברים שעלו פה לגבי נושא ההתנכלות ואיך הם מייצרים מערך בטוח והוגן לאותן שוטרות שמתלוננות הוא חלק בלתי נפרד.

<ליאת קליין: אולי גם נכון לדבר, זה נעשה בצבא ובמקומות עבודה - אנחנו מדברים על תופעה, לבדוק כמה היא קיימת, אולי סקר פנימי שיבדוק את היקף התופעה כדי לדעת לבנות מערכים אבל זה חייב להיות שילוב זרועות של כל הדברים, מתוך הבנה שזה משהו מיוחד ושונה, שעונה לכל הצרכים האלה.

דוד צור: תודה.

דוד צור: הדס, תעני בקצרה ממש.

<הדס שטייף: בשני משפטים: היות ואני נציגת התקשורת היחידה סביב השולחן הזה, אני חייבת לומר שאם יש משהו שאנחנו מגינים, לפחות אני, זה על משטרת ישראל כי באמת אין לנו משטרה אחרת.

<הדס שטייף: אני גם מאמינה שהתהליך הזה הוא תהליך טוב ובריא, שתעשה משטרה רק טובה הרבה יותר ובעלת זכויות רבות יותר אבל התהליך עוד צריך להיעשות.

<הדס שטייף: הוא צריך להיות תהליך עמוק, טיפול שורש, בלי לוותר ובלי למצמץ ותהיה לנו משטרה נהדרת.

<הדס שטייף: ונכון, יש שוטרים מצוינים בשטח ואני מכירה אותם.

<הדס שטייף: הם שוטרים שעובדים יום יום ואנחנו באמת אף אחד לא שופך את התינוק עם המים.

<הדס שטייף: נהפוך הוא, אנחנו מגינים עליו.

<הדס שטייף: זה לא פשוט וקשה גם לנו.

מיקי לוי: אני ממש מודה לך.

דוד צור: עורכת הדין ג'נט שלום.

<ג'נט שלום: "הדבר הזה" קוראים לו עורכת הדין ג'נט שלום, נעים מאד.

<ג'נט שלום: אני מתנצלת על ההתפרצות - -

דוד צור: "הדבר הזה" זה היה הצעקות ולא עורכת הדין.

דוד צור: את יכולה לקחת את זה לאן שאת רוצה.

<ג'נט שלום: אני מתנצלת על ההתפרצות.

<ג'נט שלום: דבר שני, אני רוצה לחזק את הידיים של היוהל"ן.

<ג'נט שלום: יש לכן תפקיד מאד חשוב, לכל האגף שלכן, וכולנו פה בחדר תומכות בכן.

<ג'נט שלום: לא סתם אמרנו כולנו תומכות כי הרוב, מי שיושב פה חוץ מחברי הכנסת הן נשים וזאת בעיה.

<ג'נט שלום: ברמה השניה - -

עליזה לביא: אני רוצה לברך את חברי הכנסת, שלושה חברי כנסת גברים, שבאו לדיון היום והם היחידים כאן.

<ג'נט שלום: מסכימה מאד מאד.

<ג'נט שלום: מאד חשוב שבדיונים האלה יהיו גם גברים, בטח כאלה שמכירים את המערכת.

<ג'נט שלום: דיברו פה המון על הטיפול בהטרדות מיניות במשטרה, ואיך לעשות את זה בצורה הנכונה.

<ג'נט שלום: אני רוצה לחזור על הנקודה שלי מקודם – אין מספיק נשים בתפקידי הליבה במשטרה.

<ג'נט שלום: רוב הכוח נמצא אצל גברים.

<ג'נט שלום: במערכת כזאת, אין פלא שיש הטרדות מיניות שנשים פוחדות להתלונן עליהן.

<ג'נט שלום: ולכן, הצעד הראשון וארוך הטווח שהמשטרה צריכה לקחת זה לפתוח את הדלתות שלה, ואני אומרת עוד פעם: לתפקידי הליבה לנשים.

<ג'נט שלום: כשאני נכנסת לאתר האינטרנט של משטרת ישראל, היום הצוות שלי נכנס לשם ומוצא שלפחות בשלושה מתפקידי הליבה יש עדיפות לשירות קרבי או תנאי סף של שירות קרבי, איך אנחנו מצפים בכלל שנשים יגיעו לתפקידי מפתח כאלה?

דוד צור: את מדברת על הימ"ם למשל?

<ג'נט שלום: על הימ"מ, על היס"מ ועל הבילוש.

דוד צור: אז מה רצית, שבימ"מ ייקחו בלי שירות קרבי?

דוד צור: עם כל הכבוד לרצונות שלך, הבת שלי לוחמת קרבית, היא יכולה לטעון לימ"מ זה חוסר אחריות - -

<נטע לוי: זה לא שוויון הזדמנויות - - -

דוד צור: אני לוקח לעצמי את הזכות.

דוד צור: עדין חבר כנסת יכול להתפרץ.

דוד צור: לימ"מ או ליחידה קרבית במשמר הגבול, למסתערבים, להביא מי שאין לו רקע קרבי, לא קשור לג'נדר עכשיו.

דוד צור: גם יכולה להיות לוחמת עם רקע קרבי.

דוד צור: אני האחרון שאפשר לבוא אליו בטענות כי עם כל הכבוד, ואני לא אספר על זה יותר, אני פתחתי את הימ"מ גם ללוחמות וזה הצליח בצורה בלתי רגילה אבל להגיד שלא יהיה להן רקע קרבי ולהביא אותן להיות לוחמות בימ"מ?

דוד צור: בכל הכבוד, רק בגלל שהן נשים?

עליזה לביא: חברים, אני רוצה לסגור את הדיון.

<ג'נט שלום: משפט אחרון: המשטרה במדינת ישראל היא לא המשטרה היחידה בעולם המערבי, וכמו שבכל מדינה אחרת יש מכללות למשטרה שמכשירות את השוטרים והשוטרות שלהם - -

דוד צור: אבל לא כלוחמים.

<ג'נט שלום: - - גם לתפקידי הימ"מ והיס"מ - -

מיקי לוי: את מבינה?

מיקי לוי: יושב כאן מפקד ימ"מ שאומר לך מה הדרישות שלו כמפקד ימ"מ, ואני יכול להגיד לך מהיכרות אישית שלי – כלתי, עם שלוש נכדות, היא מפקדת פלוגה.

מיקי לוי: יש לה עבר קרבי והיא מפקדת פלוגה.

<קרן בר יהודה: אבל יושבת נציבת שוויון הזדמנויות בעבודה ומסבירה מה החוק במדינת ישראל.

מיקי לוי: ואני מסביר לך שעם כל הכבוד, אנחנו לא יכולים לקבל כאלה שלא הוכשרו כלוחמים שלוש שנים.

<ג'נט שלום: המשטרה צריכה לקחת אחריות על הכשרת הלוחמים והלוחמות שלה.

מיקי לוי: המשטרה לא יכולה להכשיר שלוש שנים - - -

<נטע לוי: - - -

<ג'נט שלום: בשאר מדינות המערב אין צבא שמכשיר להם שוטרים.

מיקי לוי: עם כל הכבוד, שאר מדינות המערב אינן דומות לנו, עם כל הכבוד.

<ג'נט שלום: יס"מ נאבק בפשיעה ולא בלוחמה בטרור ולכן - - -

מיקי לוי: יש לוחמות ביס"מ.

דוד צור: יש פה את ראש אכ"א, היא תענה לכם.

<ג'נט שלום: אני אשמח לקבל נתונים על שילוב הנשים בתפקידים האלה.

<גילה גזיאל: את תקבלי, את טועה ומטעה.

<גילה גזיאל: אני חושבת שהבסיס לדיון צריך להיות לפחות על בסיס של עובדות: כשאני התגייסתי למשטרה, בחרתי את המסלול שלי.

<גילה גזיאל: המסלול שלי היה במגזר המינהלי.

<גילה גזיאל: אני מצטערת היום בדיעבד למה לא למבצעי אבל זה היו בחירות שלי.

<גילה גזיאל: כל קצינה, כל שוטרת שרוצה להתגייס למשטרה ועומדת בפני הסף, צריכה לעמוד - -

עליזה לביא: תני לה לענות כי זה דורש דיון נפרד.

<גילה גזיאל: - - רק במשפט אחד:

<גילה גזיאל: אני חושבת שהשיקול המבצעי וההכשרתי נמצא על סדר היום.

<גילה גזיאל: גם אני רוצה לראות יותר נשים במגזר המבצעי אבל זה לא קורה בגלל הסיבות שאת אמרת.

<גילה גזיאל: זה קורה שאנחנו מגייסים אותם למגזר המבצעי, ובאופן טבעי הן מתחתנות, יולדות ילדים ואופן ההעסקה במשטרה לא - -

עליזה לביא: זה דומה למה שקורה במכבי-אש.

עליזה לביא: היה לנו דיון עם מכבי-אש פה.

<ג'נט שלום: מכבי-אש לפחות מאפשרים מבחני כניסה, זה לא אותו דבר.

<ג'נט שלום: אין להם תנאי סף - - -

עליזה לביא: חברות, כל מי שהיתה פה בשנתיים האחרונות יודעת שהנושא הזה חוזר ועולה.

עליזה לביא: אני מקבלת את מה שאת אומרת אבל אני חייבת לצמצם דיון.

עליזה לביא: אני רוצה לכנס את הדיון - -

<עדן שטה: סליחה, אני ארבעים דקות מבקשת זכות דיבור אז אשמח לדקה.

עליזה לביא: בסדר, אני אתן לך דקה, אני רק אגיד מה אני רוצה לעשות: אני יכולה להגיד את דברי הסיכום שלי ולהשאיר פה את חבר הכנסת דוד צור, שיכול להחליף אותי מבחינת הפרוטוקול ואז תמשיכו את הדיון.

<עדן שטה: גברתי, אני ארצה דקה מהזמן.

<עדן שטה: חשוב לי שתשמעי אותם.

עליזה לביא: אמרתי שאני אתן לך אבל אני רוצה שנקבל החלטה כי יש פה עוד אנשים שצריכים לדעת מה קורה אתם.

עליזה לביא: אז אם אתם רוצים להמשיך את הדיון, אני יכולה לאפשר להמשיך את הדיון יחד עם חבר הכנסת דוד צור, שיעמוד בראש הוועדה.

עליזה לביא: יש לי אישור לזה.

עליזה לביא: אני חייבת ללכת ללוויה.

<קריאות: לסכם ולסגור את הדיון.

עליזה לביא: בסדר.

עליזה לביא: בבקשה גברתי.

<עדן שטה: תודה רבה.

<עדן שטה: אני רק רוצה להגיד שהאירועים האחרונים וגם הנושא הזה של הטרדות מיניות, עולה לסדר יומו של השר לביטחון הפנים.

<עדן שטה: השר לביטחון הפנים קיים דיונים פנימיים עם הגורמים הרלוונטיים במשרדו בנושא הזה.

<עדן שטה: ובין היתר, התקבלה חוות הדעת של היועץ המשפטי לממשלה, שמציעה או ממליצה להכין תצהיר שעליו יחתום כל קצין בכיר בדרגת סגן ניצב ומעלה, כתנאי לאישור המינוי שלו וקידומו, הוא יצהיר אליבי, - - - של עבירות שקשורות לעבירות ציבורית ועבירות מין.

<עדן שטה: לפני סבב המינויים הנוכחי, שטרם אושרו המינויים, בוצע שימוש בכלי הזה.

<עדן שטה: היות ואנחנו בתקופת הבחירות, סבב המינויים הזה קיבל את אישורו של היועץ המשפטי לממשלה, והנושא הזה עדין נמצא בסדר יומו של השר לביטחון פנים ולא ירד.

<עדן שטה: תודה.

עליזה לביא: תודה רבה גברתי.

עליזה לביא: תראו, אני ממש מצטערת שאני נאלצת לקטוע את הדיון הזה אבל המצב יותר חמור כי אני לא יכולה להמשיך אותו למעשה.

עליזה לביא: אנחנו בזמן פציעות.

עליזה לביא: אנחנו בתקופת בחירות ולקבל את האישור לקיים את הדיון הזה עברנו, דלית ואני, מסכת ייסורים קשה כולל שימושים פוליטיים וחבלה ברורה בניסיון הזה לכנס את הוועדה.

עליזה לביא: אני מתחייבת גם אם אני לא חוזרת לפה, להמשיך לטפל בנושא הזה אבל אני מבקשת אתכם, את ארגוני השטח ואת העבודה שעשיתם גם בנושאים אחרים, להמשיך להוביל ולדרוש ולהיות פה להמשכיות שתהיה פה, בוועדה.

עליזה לביא: כמובן שאני סומכת ידי על הצוות המקצועי הנהדר.

עליזה לביא: יש לי פה הזדמנות אדירה להודות לדלית מנהלת הוועדה, לאריאלה ולרבקה.

עליזה לביא: אתם יודעים, אנחנו באים והולכים ואני לא יודעת אם אני אחזור בכלל לוועדה.

עליזה לביא: אני כן יודעת את המשמעות שלכם, את הכוח שלכן, את הניסיון שהצטבר, את הידע בלהכשיר אנשים חדשים שיהיו פה, אולי גם אנשים שצמחו בארגונים.

עליזה לביא: יש הרבה חברי כנסת חדשים שבאים מהשטח.

עליזה לביא: אבל כדי שנסגור את הקצוות ושתהיה פה הטמעה לא רק בנושא המשטרה אלא גם בנושאים האחרים שטיפלנו בהם בשנתיים האחרונות, אנחנו צריכים אתכן.

עליזה לביא: אתם רואים את מבנה המדינה.

עליזה לביא: אנחנו 66 שנים והיו לנו 33 ממשלות.

עליזה לביא: זאת אומרת שכמעט כל שנתיים מתחלפים פה אנשים.

עליזה לביא: חלק מהמחדלים, הבעיות, חוסר ההטמעה והניסיון להעביר שינויים נובעים מהמבנה המשילותי הכל כך בעייתי במדינת ישראל.

עליזה לביא: נעשה את מה שאנחנו יכולות לעשות אבל הידיים שלנו - -

מיקי לוי: יכולים ויכולות.

עליזה לביא: יכולים ויכולות, תודה אדוני.

עליזה לביא: - - אני רוצה לכנס את הדיון – תראו, יש לנו פה בעיה ויש פה פער, במקום הזה של הפגיעות המיניות, שלא נופלות בקטגוריה של העבירה הפלילית.

עליזה לביא: - -

<ליאת קליין: אפשר גם אנחנו, ארגוני השטח, להגיד תודה לפני שאת עוברת לסיכום של הדיון הזה.

<ליאת קליין: אני חושבת שזו הזדמנות טובה ונכונה גם לנו, לכל הארגונים, להגיד תודה לך על ניהול הוועדה הזאת בתקופה שהיתה בכנסת הזאת, ועל הדיונים החשובים שהיו פה וכל כך הרבה דברים שהוקמו ועזרו לנו לעשות את הדברים האלה.

<ליאת קליין: וגם לך, חבר הכנסת דוד צור, כל מה שנעשה, זאת הזדמנות אמתית לומר תודה.

<קריאה: גם בשם הממונות לשוויון מגדרי והיועצות בשירות המדינה.

<קריאה: התגייסת עשרות פעמים לפניות באופן אישי שלי ולא רק שלי.

<קריאה: תודה.

דוד צור: רק בשביל זה היה כדאי למשוך את הדיון הזה.

<קריאה: מגיע לה.

<קריאה: היא עבדה קשה, קשה, קשה במשך התקופה.

עליזה לביא: תודה רבה.

עליזה לביא: תראו, יש לנו את צה"ל, ובצה"ל זה אחרת.

עליזה לביא: אני לא מספיק מבינה לעומק למה במשטרה זה כל כך הרבה שנים לקח לעשות את השינוי, להטמיע.

עליזה לביא: אני מברכת, ובאמת הוועדה היתה פה ובחלק מהחיבורים עזרתי לכם לעשות ולראות וללמוד מארגונים נוספים.

עליזה לביא: אנחנו לא נלך אחורה אבל יש דברים שצריך להסתכל עליהם גם אחורה כי לא הכל פתור ולא הכל באמת קיבל מענה.

עליזה לביא: אני שמה את הנקודות על השולחן – תראו, יש את צה"ל וזה סוג של מראה.

עליזה לביא: למה לא בחירה של טיפול לפי בחירת המתלוננת ולא ישר לפנות למח"ש בנושאים האלה של הטרדות מיניות.

עליזה לביא: הכוונה שלנו גם בבתי המשפט לענייני אלימות והטרדות מיניות, גם כאן אנחנו מביאים את הספציפיקציה, את המקרה המיוחד.

עליזה לביא: תחשבו על זה, תקיימו איזה סיעור מוחות.

עליזה לביא: יש פה הרבה אנשים סביב השולחן, נשים סביב לשולחן.

עליזה לביא: יש הרבה אנשי מקצוע שביקשו לבוא לפה היום ולא יכלו בגלל השעה.

עליזה לביא: יש ידע.

עליזה לביא: הצטבר הרבה מאד ידע במדינה, ותעשו חשיבה מחדש גם מבחינת

עליזה לביא: כם, לא לבוא ולהגיד אנחנו יכולים או לא יכולים אבל דווקא בגלל שיש יותר נשים בתפקידים שלכם, בואו תראו איך אפשר לקדם את הארגון הזה.

עליזה לביא: אני לא באה ורוצה לפוצץ פה אבל השאלה אם לא צריך להקים איזו שהיא ועדת חקירה פנימית שלכם.

עליזה לביא: אני הולכת הביתה במובנים הרבים לנו אבל אנחנו, המשטרה, כמו שאמרת והיטבת לנסח, המשטרה זה שלנו.

עליזה לביא: המשטרה היא צבא חברתי של העם, והחיילים שלה משרתים במשטרה.

עליזה לביא: גם הדס אמרה את זה.

עליזה לביא: זה לא משהו שהוא לא שלנו, זה שלנו.

עליזה לביא: זו המשטרה היחידה שיש לנו, אין לנו עוד משטרה.

עליזה לביא: והתפקיד שלנו הוא לבוא ולתקן גם בהכוונה וגם בעצה טובה אבל גם בכלים שעומדים לרשותנו.

עליזה לביא: אני לא יודעת לענות לעצמי איך חוק של מדינת ישראל לא חל על משטרה.

עליזה לביא: איך כל כך הרבה שנים החוק זה לא מיושם במשטרה.

עליזה לביא: הרי היו פה קודמים גם לך וגם לי וגם לך וגם בארגונים ובמשרד המשפטים ובנציבות ועוד ועוד, ועובדה שזה לא היה.

עליזה לביא: אז עם כל החגיגה שיש לנו 16 לחגוג, משהו פה, במבנה הזה ונכון, אולי יש עוד גופים.

עליזה לביא: דיברנו פה ואת הזכרת עוד גופים, ומי כמוך יש לה את הידע המקצועי לבוא ולבקר - גם לי אמרו, מח"ש לא תוכלי להיכנס, עשינו סיור במח"ש אבל לא היינו ביס"מ, לא הגענו לשם עדין.

עליזה לביא: ויש עוד מקומות שלא הגעתי אליהם, נכון.

<יעל אידלמן: אפשר לסדר.

מיקי לוי: - - -

עליזה לביא: בסדר.

עליזה לביא: תשמע, נחשפנו פה להרבה מאד דברים.

עליזה לביא: בשנה ושמונה חודשים, מי כמוך יודע שעשינו פה הרבה.

עליזה לביא: תאר לך מה היינו עושים בארבע שנים, נכון?

עליזה לביא: אבל לא היו לנו את הארבע שנים האלה.

עליזה לביא: אז אני רוצה לסכם את הדיון הזה: למדנו, שמענו, יש פה סוגיות שחייבים להמשיך ולקדם אותן וללמוד אותן.

עליזה לביא: כמו שהתחייבתי קודם, אני מחויבת לנושא הזה, לא משנה מה תהיינה תוצאות הבחירות.

עליזה לביא: אני רוצה לסיים בדברים של המפכ"ל של המשטרה דנינו, שאמר שהוא לא כאן היום, לצערי, אבל אני רוצה לתת לו את הקרדיט - -

<גילה גזיאל: - - -

עליזה לביא: בסדר, אני רוצה לתת לו את הקרדיט על הדברים שהוא נשא בראשית החודש, ואני מצטטת: אנו בעיצומו של שינוי תרבותי לא קל.

עליזה לביא: זה תהליך קשה וארוך מאד אבל נמשיך לפעול בשקיפות מלאה.

עליזה לביא: הדרך חזקה מההולכים בה.

עליזה לביא: אז על אף האווירה המשברית בשירות משטרת ישראל ולמרות הירידה באמון של הציבור כלפי עבודת המשטרה, אני רוצה לחזור ולומר תודה לשוטרי ושוטרות מדינת ישראל על העבודה האדירה, בטח ברמות השונות ובעשייה.

עליזה לביא: ואני מקווה שבאמת הדברים שאת אמרת, על ההזדמנות שנתנה כאן לצאת מהשבר לתוך התחלה חדשה, לתוך מציאות בריאה, נכונה, מיטיבה, באמת תהיה הדרך הנכונה לבוא ולהתמודד.

עליזה לביא: משטרת ישראל מחויבת גם לחוק אבל גם למוסר וגם לדוגמה אישית ולמודל לחיקוי ולקודים תרבותיים ונורמות שתואמים את המציאות בישראל בשנת 2015.

עליזה לביא: אז אם לא ידענו מי ישמור על השומרים, מצאנו פה הרבה מאד סביב השולחן, שיש לנו את הידע, את היכולת.

עליזה לביא: מוטלת על הכתפיים שלכם פעמיים המשימה - גם כנציגות הארגון אבל גם כנשים.

עליזה לביא: אתן מחויבות באמת פעמיים אבל אני רוצה להודות לכן כל אחת ברמה האישית, גם על הדרך האישית שעשיתן כדי להגיע לתפקיד שאתן נמצאות אבל גם על היותכן אוזן קשבת לנשים פחותות ממכן במעמד ובדרגה וגם לבנות צעירות, שרוצות יום אחד להיות שוטרת במדינת ישראל.

עליזה לביא: בואו תראו להן ותספרו להן ותגנו עליהן.

עליזה לביא: אני רוצה לחזור לעדות שהיתה כאן וגם לכל מה שקרה תוך כדי, אני מאד התרגשתי כשדיברת וגם את.

עליזה לביא: קחו את היכולת שלכם, את הידע שלכם ותעזרו בארגוני השטח, במחוקק ובכל מי שאפשר.

עליזה לביא: אין לנו משטרה אחרת.

עליזה לביא: תודה רבה לכולם.

עליזה לביא: המשך יום טוב.