הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי, כנסת 19, פרוטוקול מספר 121, 2014-12-08 10:30

עליזה לביא: שלום לכולם, אני פותחת את ישיבת הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי.

עליזה לביא: יום שני, ט"ז בכסלו תשע"ה, 8.12.14.

עליזה לביא: היום אנחנו נדון, נשמע ונקבל הבנות שלא כל כך הצלחנו לקבל לגבי כל מה שקשור להשתתפות המדינה בלימוד תורה לנשים.

עליזה לביא: בנושא של מימון הלימוד אנחנו עדים לאחת התופעות המרשימות, המרגשות שקורות כאן בעשרים השנים האחרונות, והיא לימוד תורה לנשים.

עליזה לביא: נשים שלומדות תורה ומקדישות מזמנן ללימוד התורה.

עליזה לביא: בעצם הן מבקשות גם לרכוש ידע והבנה, אבל גם לתרגם אותם לכלים הלכתיים.

עליזה לביא: אנחנו מנסים לראות איך אנחנו מתקדמים ומקדמים ומעלים לדיון גם נושאים שהוזנחו מאחור.

עליזה לביא: מי משעלה בדרך כלל נושא לדיון הוא מי שכואב לו יותר.

עליזה לביא: אנחנו רואים את זה בהרבה פלטפורמות ובהרבה נושאים שדנו כאן גם בוועדה לקידום מעמד האישה, נשים מעלות נושאים שקרובים אליהן יותר.

עליזה לביא: לעיתים נושאים שנשכחו בצוק העיתים או בעניין של סדרי עדיפויות, מי מבטל, במה מטפל ואיך מטפל, אני מודה לכולכם.

עליזה לביא: אני מבקשת לשים כאן

עליזה לביא: את אחד הנושאים שבאמת הוזנחו והוא הנושא של לימוד תורה במימון המדינה, בהשתתפות, במלגות, בהבניה ובהכשרה של נשים.

עליזה לביא: היום אנחנו רואים תפקיד כמו טוענות רבניות, תפקיד שפרץ מהשטח, זה תפקיד שדרכי הלימוד וההשכלה מומנו לרוב על ידי תורמים פרטיים ולא על ידי המדינה.

עליזה לביא: אני לא רוצה לשים כאן עוד סוגי תפקידים שהייתי רוצה, אבל בהחלט ככל שנשים תדענה יותר הן תוכלנה להיות מעורבות יותר ולהשפיע.

עליזה לביא: אנחנו לא מדברים כאן על מהפכה משום שאני רואה בזה עוד חולייה.

עליזה לביא: הקדשתי לזה שנים במחקרים שלי ובמהלך הזמן אני בזה עוד חוליה בשרשרת הדורות של נשים שלוקחות אחריות על העולם היהודי, על קיום המצוות ובכלל על שלמות ואחדות של החברה בישראל.

עליזה לביא: החברה בישראל קרועה, שסועה.

עליזה לביא: לצערי הרב במובנים רבים אנחנו מוצאים את עצמנו במצב שחזרנו לשנים עשר השבטים ולא לאחרית של עם אחד.

עליזה לביא: בהחלט יש לנשים תובנות, רגישות בלימוד התורה וכן את הרגעים ואת הנושאים שהן שמות לב אליהן.

עליזה לביא: הסבירו לי שאחד הדברים שאני ממש צריכה ללכת ללמוד ולחקור כי אני לא יודעת מספיק הוא הנושא סביב הדלקת נרות.

עליזה לביא: למה אני מזכירה את הנושא של הדלקת נרות, הנושא של הדלקת נורות הוא אחד הנושאים שמאחדים נשים בכל מקום, נשים שכן ראו אימא וסבתא מדליקות נרות, נשים שלא ראו אימא וסבתא מדליקות נרות, נשים שרק שמעו שיש דבר כזה, נשים שרק הגיעו לאוניברסיטה ופגשו מישהי שעושה את זה.

עליזה לביא: המקום הזה של הדלקת הנרות הוא איזו נקודה מאחדת בין כל הנשים.

עליזה לביא: בחרתי להגיד את זה בפתח דבריי, משום שאותי סקרן מה יש בנשים בפזורה היהודית, סיפור החיים, על האחרות, על מקום הגדילה ותהליך הסוציאליזציה כנקודה מאחדת.

עליזה לביא: זה סקרן אותי והקדשתי לזה הרבה מאוד זמן בעולם המחקר שלי.

עליזה לביא: תוך כדי כך פגשתי את המקום שמדבר עליו רבנו תם, הנכד של רש"י שהיה מגדולי חכמי צרפת במאה ה- 12 ומראשוני בעלי התוספות.

עליזה לביא: גם רבנו תם התחבט בסוגיה של איך מדליקים נרות, אבל רבנו תם עשה מעשה, הוא לא הלך ושאל את האבא שלו וגם לא הלך ושאל את הדוד שלו, אלא מה הוא הלך ועשה.

עליזה לביא: בעצם, כשהוא תהה האם הדלקת נרות היא עיקר המצווה או הברכה הנלוות להדלקה, הוא ידע איפה תמצא לו התשובה.

עליזה לביא: רבנו תם בבקשו אחר האמת ההלכתית הלך ללמוד מהנשים שבמשפחה שלו.

עליזה לביא: על פי המנהג של הנשים ביקש רבנו תם להבין את ההלכה, על פי הזיכרון שלהן ועל פי המעשה שלהן.

עליזה לביא: הוא לא היסס, הוא לקח את זה כדבר שבשגרה, הוא ביקש תשובה מהמסורת העצמאית שבידן של נשים.

עליזה לביא: בעקבות כך בפולמוס ההלכתי רבנו תם לומד, מבין ועושה שהמצווה בטקס היא הברכה ולא ההדלקה.

עליזה לביא: מהמקום הזה של רבנו תם אני מבקשת לדבר על השרשרת של הדורות ועל האחריות ועל ההבנה של המקום של לימוד תורה במציאות חיינו כאן במדינת ישראל, 66 שנים לקיומה.

עליזה לביא: אני חושבת שזה לא פריווילגיה, אני חושבת שזו חובה ושעל מדינה לאפשר לנשים ללמוד תורה כדי לרכוש כלים וידע ולהשתלב בתפקידים שקיימים בתוך הבירוקרטיה הדתית במדינה.

עליזה לביא: במקביל בתפקידים של הקהילות עצמן.

עליזה לביא: זה היה תמיד לאורך הדורות.

עליזה לביא: הנה אנחנו רואים את זה כאן פורץ ומתחדש במדינת ישראל.

עליזה לביא: כמו שאמרתי הנושא הזה עלה וחזר, עלה וחזר וביקשנו לקדם תקנות בתוך משרד החינוך.

עליזה לביא: אני חייבת לומר שעדיין הדברים לא ברורים לי.

עליזה לביא: ביקשתי לכנס את הדיון הזה בזמן קצר לפני שהכנסת מתפזרת וקוטעת לנו הרבה מהעבודה שהתחלנו לא רק בנושא הזה.

עליזה לביא: ביקשנו להסדיר גם את הנושא הזה בעזרתו של שר החינוך לשעבר, שי פירון.

עליזה לביא: מהבדיקות שאנחנו ערכנו מצאנו שמספט

עליזה לביא: מבר 2014 תוקנו התקנות וכעת גם נשים זכאיות להקצבה תוך התאמה לצרכים הייחודיים שלהן: תכניות לנשים שיחשבו כתכנית החל מ-24 שעות אקדמיות, תכניות לנשים יחשבו כתכנית החל מ-15 נשים, עבור כל אישה יוגדל הניקוד כדי שגובה התשלום לכל משתתפת יהיה גדול יותר.

עליזה לביא: אני מבקשת גם לשמוע וגם ללמוד איפה הדברים עומדים, מה דרך העבודה, מה דרך ההגשה, איך הדברים מתנהלים, מה נכנס לתוקף ומה לא נכנס לתוקף, איפה המצוקות והקשיים בעבודה אל מול משרד החינוך.

עליזה לביא: לא ברור לי באמת מה תוקן, באיזה אופן, האם הוסדרו כל הנושאים עליהם דיברנו בישיבות השונות ובישיבות המקדימות.

עליזה לביא: כשביקשנו להכין את הישיבה הופנינו לאתר משרד החינוך ולא קיבלנו מסמכים לישיבה היום כאן.

עליזה לביא: אני מבקשת שזה יהיה לפרוטוקול.

עליזה לביא: הבנתי שלא מדובר על תקנות אלא על מבחני תמיכה שגם בהם לא הוסדרו כל הסוגיות.

עליזה לביא: לכן אנחנו מתכנסים כאן היום.

עליזה לביא: אני מבקשת ללמוד על הנושאים הללו ולקבל תשובות ברורות.

עליזה לביא: נתחיל עם משהו רוחני.

עליזה לביא: אני מבקשת להתחיל עם הרבנית מלכה בינה פורצת דרך, לשמוע קצת על לימוד תורה לנשים, על החשיבות וגם איפה אנחנו רואים.

עליזה לביא: לאחר מכן אעבור למשרד החינוך.

עליזה לביא: בבקשה.

<מלכה בינה: תודה, שלום לכולם.

<מלכה בינה: אני באתי לארץ בערך לפני 40 שנה, במטרה ללמוד במוסד מאוד מכובד, מוסד תורני חשוב, שלא אומר את שמו ולמדתי שלוש שנים.

<מלכה בינה: בשלושת השנים, היו לי לפחות 30 מרצים, מתוכם רק אישה אחת.

<מלכה בינה: רק אישה אחת שהייתי איתה מאוד בקשר והיא הייתה בשבילי דוגמה, אבל אישה אחת מתוך 30.

<מלכה בינה: סיימתי ובאמת רכשתי הרבה תורה, אני מודה למוסד, עד היום יש לי הרבה הכרת הטוב.

<מלכה בינה: אמרתי לעצמי שלא הגיוני שעם כל הגנים והאפשרויות, עם הידע והחכמה של הנשים שזה רק בשביל ללמד בבתי הספר יסודי ותיכון ולא מעבר, לא ברמות הגבוהות ביותר.

<מלכה בינה: אין שום סיבה שאישה לא תעשה את זה, אני בעצמי התחלתי ללמוד, למצוא קבוצות, למצוא אנשים, למצוא גברים שיתנו מהזמן כדי לעזור לקדם אותנו בכל הנושאים.

<מלכה בינה: התורה היא גדולה ורחבה וכוללת הרבה עושר וחכמה ודברי אלוקים ואין שום סיבה שאני וחברותיי וכל אישה שרוצה לא תקבל באהבה וברצון מכל התחומים שבתורה.

<מלכה בינה: לדוגמה, אני חושבת שזה פשוט וזה דבר שאי אפשר להתעלם ממנו.

<מלכה בינה: כולנו ראינו שהיום במפה הביטחונית פוליטית וכדומה יש שלוש נשים מיוחדות.

<מלכה בינה: מתוך שלושת הנשים האימהות שילדיהם נחטפו ונרצחו, מופיעה אחת שהייתה כל כך דומיננטית, כל כך מאחדת, הרבנית רחל פרנקל.

<מלכה בינה: אין מי שיחלוק על המחשבה כמה הייתה מנהיגה וכוח מאחד וכוח שמוביל ומנהיג את העם ברוח חיובית ברוח של תורה, של אמונה בעת משבר.

<מלכה בינה: אישה כזאת יכולה לתרום לעם.

<מלכה בינה: את זה אנחנו צריכים, אנחנו צריכים הנהגה תורנית עמוקה כזאת עם ידע ועם חכמה.

<מלכה בינה: רחלי למדה בתכנית שלוש שנים של תלמוד ב"מתן", היא ישבה בתוך בית המדרש.

<מלכה בינה: באמת בבית המדרש יש לנו את הכוחות האלה, כוחות של תורה ואמונה.

<מלכה בינה: את זה אנחנו צריכים.

<מלכה בינה: עכשיו, 25 שנה ש"מתן" קיים.

<מלכה בינה: 99.9%, זו עבודה שאני אוספת בחוץ לארץ מגורמים פרטיים בקושי רב.

<מלכה בינה: היו כמה שנים, המוסד הזה לא היה כמה שנים במשרד.

<מלכה בינה: עם משרד הדתות, משרד החינוך היו שיתופי פעולה, אבל בכל פעם לא רוצים להגמיש.

<מלכה בינה: לא קל לאישה.

<מלכה בינה: לאישה יש בית, יש משפחה, יש התחייבויות, אי אפשר לפנות את ה-40 שעות.

<מלכה בינה: היו שיתופי פעולה ואני מקווה שיהיו יותר.

<מלכה בינה: אני מקווה שיגמישו את התנאים כדי שנשים תלמדנה.

<מלכה בינה: נמצאת כאן נועה, יש את רחלי ויש כל מיני תכניות שאפשר להגיע ובאמת לתת לנשים יותר תורה, יותר יהדות, יותר הלכה ובכלל יותר בכל התחומים כדי שבאמת האישה תעמוד במשימות החשובות.

<מלכה בינה: נמצא כאן גם הרב קלינצנר מבית מורשה.

<מלכה בינה: יש גם את בית מורשה ואת מדרשת לינדנבאום.

<מלכה בינה: אלו דברים מאוד חשובים ונחוצים בשביל העתיד של עם ישראל.

<מלכה בינה: בעזרת היושבת ראש עליזה לביא, עליזה באמת גם מתווה דרך בשבילנו והיא יודעת מה וכמה טמון בכוחות של נשות עם ישראל.

<מלכה בינה: תודה.

עליזה לביא: תודה רבה מלכה ותודה לך חברת הכנסת רות קלדרון, שאת איתנו.

רות קלדרון: תודה שאת מקיימת את הדיון.

רות קלדרון: שלום לכלום.

רות קלדרון: סליחה, היום אנחנו בכל הוועדות, מנסים לסיים את התקופה.

רות קלדרון: גברתי יושבת הראש, את בעייני באמת דוגמה של לימוד תורה של נשים וגם הנהגה של נשים.

רות קלדרון: אני מבקשת לומר, אני עשיתי דוקטורט בתלמוד במשך 12 שנים וכל חיי אני לומדת בבתי מדרש.

רות קלדרון: אני חושבת שסוף סוף העולם האורתודוקסי מבין שאסור לנשל אף אחד מלימוד תורה.

רות קלדרון: רבן גמליאל למד על בשרו שצריך לשחרר את שומר הפתח.

רות קלדרון: נשים חילוניות וגברים חילוניים מעולם לא נתמכו על ידי המדינה בלימוד תורה, לא בשש שעות ולא בשלוש שעות ולא בשום דבר ולא בארנונה.

רות קלדרון: לימוד התורה הוא הכרח וכל אזרח שרוצה ללמוד המדינה צריכה לאפשר לו בצורה שווה.

רות קלדרון: אני דווקא רוצה לקבל תנאים שווים, אני לא רוצה הקלות.

רות קלדרון: אני גם אימא וגם עובדת, אבל לימוד התורה הוא עדיפות הראשונה שלי.

רות קלדרון: אני רוצה רק לקבל זכות שווה ללמוד תורה כמו כל אברך או תלמיד אחר.

רות קלדרון: המדינה העדיפה בצורה לא הוגנת ולא מוסרית רק אנשים דתיים אורתודוקסים מסוג מסוים שהם גם גברים ללמוד תורה.

רות קלדרון: אני חושבת שאישה קודם כל תפקידה לגדל ולחנך יחד עם האבא.

רות קלדרון: בוועדה אחרת ראינו עכשיו שהילדים אומרים שאימא היא המקום הראשון שהם יכולים לפנות אליו.

רות קלדרון: אימהות יותר מלומדות הן אימהות יותר רחבות ולהן ילדים יותר עשירים, יותר בטוחים.

רות קלדרון: אני בטוחה, שחייבים לתת משאבים ללימוד תורה, אבל אל תפסיקו כשנותנים לכם.

רות קלדרון: תמשיכו לראות את האחרים.

רות קלדרון: מעולם לא ראיתי אנשים אורתודוקסים הולכים לוועדה בכנסת כדי לצעוק שאנשים חילוניים לא יכולים ללמוד תורה בישראל.

רות קלדרון: על כך שאין לנו שום תמיכה, שאף לא רואה אותנו כדבר רציני.

רות קלדרון: כלומר, כשאת מיעוט, בבקשה תזדהי עם מיעוט אחר שהוא מודר ואל תדאגו רק לעצכם.

רות קלדרון: המדינה הזאת תשתנה באמת שלכולם תהייה זכות בתורה באופן שווה.

רות קלדרון: לא שכולם צריכים ללמוד, אלא שהטובים ביותר.

רות קלדרון: לאנשים שמוכנים להשקיע את חייהם בלימוד תורה זה יתאפשר להם כמו לאמנים מופלאים וכמו לספורטאים.

רות קלדרון: שיהיה אפשר ללמוד תורה.

רות קלדרון: אני, באופן אישי, חושבת שתנאים שווים יביאו גם למעמד שווה.

רות קלדרון: אני גם חושבת שכמו שעליזה עושה עבודת קודש בכנסת כך חשוב שתהיינה נשים אורתודוקסיות וגם חרדיות שתאמרנה את דבריהן מהמקום שהן רואות, כי נשים רואות את העולם ממקום אחר.

רות קלדרון: צריכים גם מחוקקות לצד מחוקקים.

רות קלדרון: כדי להיות מחוקק צריך ללמוד תורה, צריך ללמוד.

רות קלדרון: בעיניי צריך גם ללמוד תורה.

רות קלדרון: אני מברכת על הישיבה הזאת, אבל מפצירה בכם לראות שזאת תמונה הרבה יותר רחבה.

רות קלדרון: תמיד הייתי מודרת, פעם כאישה ועוד פעם כחילונית כי אי אפשר להגיע ללימוד.

רות קלדרון: אי אפשר להיכנס בכלל.

רות קלדרון: מכיוון שאתן קפיצה אחת עברתן כבר כשאתם לא חילוניות או חילונים, כשנאבק את המאבק הזה נאבק אותו ביחד בשביל כל הציבור היהודי בארץ ולא רק בשביל מגזר אחד.

רות קלדרון: תודה.

עליזה לביא: תודה לך חברת הכנסת רות קלדרון.

עליזה לביא: אני מבקשת להזכיר את בית המדרש הנהדר שאת מקיימת כאן כל יום שלישי.

עליזה לביא: זה יהיה גם בפגרה?

רות קלדרון: הוא יתקיים כל זמן שאנחנו נהייה פה.

רות קלדרון: מחר עם חכם דוד מנחם, מורה נפלא, אתם מוזמנים למחר בין השעות 15:00 ל-16:00.

עליזה לביא: תודה חברת הכנסת רות קלדרון.

עליזה לביא: אני רוצה לעבור למשרד החינוך, עמוס צייאדה מנהל אגף מוסדות דתיים, בבקשה עשה לנו סדר גם בבקשות, גם בהתנהלות וגם לאן הגענו ולאן לא הגענו.

<עמוס צייאדה: בשמחה.

<עמוס צייאדה: בוקר טוב.

<עמוס צייאדה: במסגרת התמיכה שלנו אנחנו תומכים במוסדות תורניים על תיכוניים, יש לנו 1,600 מוסדות, אנחנו תומכים גם ב-17 מדרשות לבנות.

<עמוס צייאדה: 4 מתוכן משלבות לימודים ושירות צבאי.

<עמוס צייאדה: אני אתן נתונים על מספר התלמידות.

<עמוס צייאדה: נתחיל עם נובמבר 2013.

<עמוס צייאדה: בנובמבר 2013 היו 2,600 בנות במדרשה ועוד כ-400 ששולבו במדרשות יחד עם שירות צבאי.

<עמוס צייאדה: נכון שנובמבר 2014 ירדנו ל- 880, תכף אסביר למה, זה משהו שאתם מכירים.

<עמוס צייאדה: ירדנו ל-880 ביחס ל-2013 שנה שהיינו עם 2,600 בנות.

<עמוס צייאדה: זה נבע מהחלטת הממשלה במאי 2013 שנכנסה לתוקף החל מינואר 2014 שקבעה שלא תשולם תמיכה בגין תלמידות חו"ל.

<עמוס צייאדה: זה לא אומר שהתלמידות האלה לא לומדות במוסדות, אנחנו לא תומכים בתלמידות האלה או שלפחות לא מדווחות אלינו.

<עמוס צייאדה: לפני כחודשיים התקבלה החלטה שמשיבה את התמיכה בתלמידות חו"ל.

<עמוס צייאדה: פורסמה מודעה, אמורים להגיש בקשות עד 16 בנובמבר - - -

רות קלדרון: סליחה, יש לך מוסדות חילוניים?

<עמוס צייאדה: לא, אין מוסדות חילוניים.

רות קלדרון: מתוך 1,600 מוסדות שאתה תומך בהם אין אף מוסד חילוני שהסכמת לתמוך בו.

רות קלדרון: מעניין כי הסכמתם לתמוך בו.

רות קלדרון: "ההתחדשות היהודית" אנחנו מגישים 100 מוסדות כל שנה.

<עמוס צייאדה: מותר לי להגיד משהו?

<עמוס צייאדה: המילה 'הסכמתם' אני מוחה על המילה הזאת.

<עמוס צייאדה: יש כאן קריטריונים.

<עמוס צייאדה: אפשר לומר שהקריטריונים הם לא כל כך מתאימים - - -

רות קלדרון: אבל מי בונה את הקריטריונים אדוני?

<עמוס צייאדה: אני אגיד לך משהו לעניין ההתנהלות שלנו.

<עמוס צייאדה: היו שנים ש- "Hevrew Union College" נתמך על ידנו גם.

<עמוס צייאדה: אני חושב שאנחנו כאגף, גם המוסד יעיד' התנהלו בצורה הכי עניינית ושוויונית.

<עמוס צייאדה: בשלב מסוים המוסד הפסיק להגיש בקשת תמיכה.

<עמוס צייאדה: אגב, זה מוסד שהוא רפורמי.

<עמוס צייאדה: מכון שכטר לדעתי הוא לא רפורמי - - -

עליזה לביא: קונסרבטיבי.

<עמוס צייאדה: הוא מוסד שונה, הוא נתמך על ידנו.

<עמוס צייאדה: זה להערתך.

רות קלדרון: לידיעתם כולכם, יש 100 מוסדות דתיים שלא מוכרים במדינה כמוסדות לימוד תורה ובהם לומדים תורה בלי שום תמיכה, פשוט זה לא הוגן.

<מלכה בינה: אין תקנות?

רות קלדרון: לא.

רות קלדרון: הם כל פעם בונים תקנה שאומרת שאנחנו נמצא.

רות קלדרון: ברוך ה', השר החינוך, השר לשעבר פירון, רצה לתקן תקנה, אבל עדיין אין.

עליזה לביא: נאמרה האמירה שלו שהוא תקן תקנות, חגגתם את זה.

רות קלדרון: כי היועץ המשפטי של משרד המשפטים טען שאין יהודי חילוני ושנקבל את התמיכות שלנו כמו כולם בתרבות התורנית, אלא שם בונים תקנות שתמיד מדירות אותנו החוצה.

<מלכה בינה: ולמה שלא תהייה תקנה נפרדת?

רות קלדרון: כי היועץ המשפטי אומר, שכביכול המחלקה הזאת אמורה לממן את כל מוסדות התורה.

רות קלדרון: אבל כשאנחנו באים תמיד מכניסים איזה משהו שמפיל אותנו החוצה.

רות קלדרון: כאן פשוט יש עוול.

רות קלדרון: אם השר היה נשאר, אני בטוחה שבתחילת שנת 2015 זה היה קורה וגם לומדי תורה חילוניים היו יכולים להמשיך ללמוד.

רות קלדרון: כרגע, כאשר במדינה הזאת אנחנו לא קיימים, ושהיועצים המשפטים לא מכירים בכך שיש יהודים שהם לא דתיים ורוצים ללמוד תורה - - -

עליזה לביא: סליחה, חברת הכנסת רות קלדרון, אני מבקשת לעשות סדר.

עליזה לביא: עמוס, מי כן קיים במדינה?

עליזה לביא: נשמע, בוא נראה מי קיים.

<עמוס צייאדה: לגבי אוכלוסיות, אתם מכירים, יש אוכלוסיות חרדיות, יש אוכלוסיות דתיות-לאומיות – אלה כמעט כל המוסדות.

<עמוס צייאדה: שתי הדוגמאות שנתתי קודם הן החריגות.

<עמוס צייאדה: זהו, יש את ישיבות הסדר.

עליזה לביא: אתה לא חייב להגיד לי במספרים, אבל במחלקה שלך באוחזים, כמה כסף הולך לטובת מוסדות גבריים וכמה הולך לטובת מוסדות של נשים?

עליזה לביא: באחוזים, אני לא רוצה מספרים.

<עמוס צייאדה: את החישוב הזה לא עשיתי, אבל אחוזים בודדים.

עליזה לביא: הולכים לנשים.

<עמוס צייאדה: כן.

<עמוס צייאדה: אני אומר משהו שאולי ייתן לכם את האינדיקציה.

<עמוס צייאדה: אנחנו תומכים ביותר מ-120 אלף תלמידים כאשר מתוכם, אמרתי שבימים הטובים של סוף 2013, היינו 2,600 בנות במדרשה פלוס 400.

<עמוס צייאדה: כעת ירדנו בעקבות ההחלטה בעיקר לגבי תלמידות חו"ל.

<עמוס צייאדה: נאמר שזה 3,000 מתוך 120 אלף.

<מלכה בינה: כמעט כולם בנות 18, כמעט כולן.

<עמוס צייאדה: זה משהו כמו 3% של מספר התלמידות.

עליזה לביא: עמוס אתה יודע, אחד הדברים שהספקתי בשנה וחצי האחרונות שהוא מהמשמעותיים יותר זה להעביר את תקציב המדינה בהיבט מגדרי.

עליזה לביא: שנים גם הרצתי גם לימדתי וגם חקרתי את נושא תקציב המדינה, תקציב מדינת ישראל שונא נשים.

עליזה לביא: איך מתקנים את זה, מתקנים את זה בכך שמציגים את תקציב המדינה בהיבט מגדרי.

עליזה לביא: השנה לאחר וועדות ודיונים עם האוצר היינו אמורים בפעם הראשונה להציג את תקציב מדינת ישראל בהיבטים מגדריים.

עליזה לביא: למה זה חשוב?

עליזה לביא: הנה ההוכחה מול עינינו.

עליזה לביא: השר היה נדרש, שר החינוך ולא משנה איזה שר, יידרש כי זה כבר עבר, להציג את הנתונים של המשרד שלו מגדרית.

עליזה לביא: הנתונים שכרגע אתה אומר, ובלי שנכנס לרזולוציות כאלה ואחרות, שאחוזים בודדים הולכים ללימוד תורה לנשים והשאר הולך ללימוד תורה לגברים.

עליזה לביא: זה חוסר אחריות, זה עוול שמתמשך כאן לאורך הדורות, זה אי שוויון שמקבע למעשה את אי השוויון שיהיה פה לדורות - - -

רות קלדרון: זה פוגע בתורה עצמה.

עליזה לביא: זה פוגע בכל דבר.

עליזה לביא: אסור לנו להמשיך להישען רק על תרומות שבדרך כלל מגיעות מחו"ל.

עליזה לביא: תרומות שמנווטות את העשייה פה ואת העשייה הברוכה שקיימת בשטח.

עליזה לביא: אני רוצה לשמוע ממך עכשיו איך אפשר ואת מה שעשיתם.

עליזה לביא: מה זה הסיפור שכן יש תקנות?

עליזה לביא: אני הבנתי מהשר לשעבר שכן עברו כאן תקנות.

עליזה לביא: אז בוא תעשה לי סדר.

עליזה לביא: בבקשה.

<עמוס צייאדה: אם אוכל להמשיך בסקירה שרציתי לתת.

<עמוס צייאדה: עיקר התנאים לתמיכה במדרשות של בנות וכעת גם לנשים נשואות, 30 תלמידות במוסד של רווקות, לומדים 40 שעות בשבוע.

<עמוס צייאדה: לגבי נשים נשואות די ב- 15 תלמידות ו-24 שעות בשבוע.

<עמוס צייאדה: אגב, זה תיקון כפי שגברתי ציינה, הוא מחודש אוקטובר האחרון שנתחם.

<עמוס צייאדה: התמיכה נחתמת עבור תלמידה.

<עמוס צייאדה: כלומר, על פי מספר התלמידים שהמוסד מדווח מועברת לו התמיכה.

<מלכה בינה: זה נכנס כבר לפעול עוד באוקטובר?

<עמוס צייאדה: כן.

<עמוס צייאדה: כשנחתם התיקון, זה פורסם גם במערכת שלנו.

עליזה לביא: את לא מכירה את מבחני התמיכה?

<מלכה בינה: לא שזה נכנס לתוקף.

עליזה לביא: אתם פרסמתם את זה?

עליזה לביא: איך אנשים אמורים לדעת על זה?

<עמוס צייאדה: זה פורסם גם בעיתונים וגם במערכת שלנו.

<עמוס צייאדה: כל מוסד שנתמך על ידנו, במקרה הזה המוסד הזה חדל להיתמך ולכן הם לא יודעים.

<עמוס צייאדה: זה פורסם גם בעיתונים - - -

עליזה לביא: איפה?

עליזה לביא: אני ביקשתי חומרים לישיבה הזאת.

עליזה לביא: שלחתם אותי לאיזה אתר באינטרנט.

עליזה לביא: האתר לא נפתח, דיברנו וביקשנו חומרים כמו שאנחנו מקבלים בדרך כלל ממשרדי ממשלה.

<עמוס צייאדה: מה שביקשו זה היה אתמול סמוך לסוף היום.

<עמוס צייאדה: ביקשו לקבל מבחני תמיכה.

<עמוס צייאדה: שלחתי.

<עמוס צייאדה: לטעמי זה היה קצת מאוחר מדי.

<עמוס צייאדה: היה אפשר לבקש את זה יום-יומיים קודם.

עליזה לביא: אתה יודע כמה פעמים ביקשנו את זה?

<עמוס צייאדה: לגבי מבחני התמיכה, אני קיבלתי את הבקשה רק אתמול.

<עמוס צייאדה: אני מודיע לך חד-משמעית.

<עמוס צייאדה: אם יש כאן מחשב אפשר כעת להוציא את זה בשנייה אחת.

<עמוס צייאדה: אני שלחתי קישור למבחני תמיכה מהמחשב שלי, אמרו לי שזה לא נפתח.

<עמוס צייאדה: זה דבר מאוד פשוט, הסברתי איך אפשר להוריד את זה ואני לא יודע למה זה לא נפתח.

<עמוס צייאדה: אפשר להוריד את זה בשנייה.

עליזה לביא: הורדנו?

<הילה שיינוק: יש שם הרבה דברים.

<הילה שיינוק: יש שם שני סוגים של מסמכים, אחד מסמך של 30 עמודים ואחד התפעול.

<עמוס צייאדה: לכן כתבתי לך שיש את המסמך של ה-30 עמודים כדי שלא תתבלבלי עם האחרים.

<עמוס צייאדה: יש שם גם את התיקון.

<עמוס צייאדה: ה-30 עמודים זה המבחן ולכן כתבתי לך לקחת את המסמך עם ה-30 עמודים כדי שלא תטעי.

<הילה שיינוק: נראה שהוא זה שמעדכן את ה-30 עמודים, שהוא - - -

<עמוס צייאדה: כל הזמן יש תיקונים למבחני תמיכה.

<עמוס צייאדה: תמיד יש, אבל התיקונים.

<עמוס צייאדה: אני מציין כרגע, אני אראה לכם.

<עמוס צייאדה: התחלתי לדבר על שיעורי התמיכה.

<עמוס צייאדה: התמיכה לרווקות – 2.5 נקודות לתלמידה לחודש.

<עמוס צייאדה: במונחים כספיים נכון לשנה הזאת – 600 שקלים לחודש לתלמידה.

<עמוס צייאדה: לנושאה – 3 נקודות על פי התיקון האחרון.

<עמוס צייאדה: לשם השוואה אומר לכם שתלמיד חרדי שלומד 45 שעות בשבוע משולמת התמיכה שלו בסך של 240 שקלים בלבד.

<עמוס צייאדה: אברך, בכל זאת זה מי שיש לו הוצאות ומשפחה – משולמת בגינו תמיכה של 1.8 נקודות שזה 432 נקודות בלבד.

<עמוס צייאדה: חשוב להדגיש, קודם כל יש את שני העדכונים גם לגבי השעות וגם לגבי התמיכה.

<עמוס צייאדה: גם בממשלה הקודמת באמצעות השר הקודם תיקנו שני תיקונים בעקבות פניות שעלו אלינו מהמדרשות.

<עמוס צייאדה: אמרו שמקשים עליהם להיתמך על ידנו.

<עמוס צייאדה: ההורדה של שעות הלימוד מ- 45 שעות- ל-40 לגבי רווקות ותיקון נוסף הוא לגבי החופשות.

<עמוס צייאדה: להבדיל מבנים שלומדים עד ט' באב, בנות במדרשה לא לומדות את השעות האלה.

<עמוס צייאדה: תיקנו מבחן תמיכה שאומר שב-ח' תמוז, חודש לפני הבנים, הן תוכלנה לצאת לחופשה.

<עמוס צייאדה: נתון נוסף שחשוב לי להציג, אמרתי שבנובמבר 2013 היו 2,600 תלמידות, חמש שנים קודם היה מחצית מזה.

<עמוס צייאדה: כלומר, בכל זאת יש כאן צמיחה מאוד משמעותית.

<עמוס צייאדה: מה שיעלה על השולחן ונוכל לבוא ולאשר נתאמץ.

<עמוס צייאדה: אני לא חושב שמישהו במדינה, בין אם זה היועץ המשפטי כמו שנאמר פה, יש לו עניין שלא נתמוך בפעילות הזאת.

<עמוס צייאדה: אני חושב שהמוסדות הנתמכים הם מכל הזרמים ואין כאן חרדים וציונים ואחרים.

<עמוס צייאדה: למרות שיש כאן מגזרים שאינם מקבלים מספיק ייצוג, אני לא חושב שזה העניין.

<עמוס צייאדה: יש כאן עניין של שעות.

<עמוס צייאדה: ההגדרה היא מאוד רחבה של השעות.

<עמוס צייאדה: אנחנו לא מבקשים שהם ילמדו גמרא או משנה או מקרא.

<עמוס צייאדה: ההגדרה היא 'כל מה שהוא לימודי קודש'.

<עמוס צייאדה: ההגדרה היא באמת רחבה.

<עמוס צייאדה: אני לא חושב שזו הבעיה העיקרית, כלומר, גם מגזרים אחרים או קבוצות אחרות יכולים להיכנס למבחן תמיכה.

<עמוס צייאדה: אם יש נושאים, בבקשה נשמח לשמוע.

<הילה שיינוק: אני אשמח שתפנה אותנו לסעיפים הרלוונטיים, לכל אחד מהתיקונים שאתה אומר שתוקנו, כי אני לא רואה את רובן.

<הילה שיינוק: אני לא רואה את האבחנה בין נשים נשואות לנשים רווקות.

<הילה שיינוק: אני לא רואה את המינימום.

<הילה שיינוק: אם תוכל פה.

<עמוס צייאדה: את האבחנה את לא תראי כאן, אבל תראי בתיקון שפורסם.

<עמוס צייאדה: כלומר, לא כל - - -

עליזה לביא: מה זה "תיקון שפורסם?

עליזה לביא: " למה אני לא מקבלת אותו?

<הילה שיינוק: כי אתה הפנת אותי ל- 30 עמודים כמו שאמרת.

<עמוס צייאדה: זה כל המבחן, אבל התיקון הוא משהו לאחרונה, פורסם לפני יותר מחודש - - -

עליזה לביא: אני ביקשתי לקבל אותו כמה פעמים.

<עמוס צייאדה: אין שום בעיה לקבל אותו.

עליזה לביא: מה זה 'אין שום בעיה'?

עליזה לביא: אני מבקשת שהוא יעבור היום לוועדה, לדלית מנהלת הוועדה.

עליזה לביא: אני מבקשת שזה יעבור היום.

<עמוס צייאדה: ביקשו את זה אתמול בסוף היום.

עליזה לביא: אין לך את זה פה?

עליזה לביא: למה?

עליזה לביא: אתה יכול לבקש שיעבירו אותו לפקס של הוועדה עכשיו?

עליזה לביא: בבקשה.

עליזה לביא: אני רודפת אחרי זה כבר כמה חודשים.

<עמוס צייאדה: אלי פנו אתמול.

<עמוס צייאדה: אמרתי כבר שלוש פעמים.

עליזה לביא: אני מבקשת לדעת מה קורה בשטח.

עליזה לביא: בבקשה, איך אתם יודעים ואיך אנחנו יודעים מה מקבלים?

עליזה לביא: אנחנו רואים את השינוי.

עליזה לביא: אשמח לשמוע את הרב שמואל קליצנר, מנהל מכון מדרשת לינדנבאום, בבקשה.

<שמואל קליצנר: אנחנו עוד לא זכינו לקבל משהו מהתיקון הזה.

<שמואל קליצנר: הסיבה היא לא באשמת משרד הדתות אלא נפלנו בין הכיסאות.

<שמואל קליצנר: יש לנו כ-230 בנות צעירות בגיל 18 שלומדות 40 שעות בשבוע, עליהן כן מקבלים.

<שמואל קליצנר: אני כאן כנציג המכון למנהיגות הלכתית, נשים שלומדות 25 שעות, אבל במספר קטן, 13 נשים.

<שמואל קליצנר: שמעתי עכשיו לראשונה מכבודו שיש אפשרות שנשים שיוצאות לחופשת לידה עדיין תחשבנה כחלק מהמכסה המינימלית של 15 נשים, זה אולי ישנה את המצב אצלנו.

<שמואל קליצנר: הבנתי שזה דבר מלפני כחודש, בנובמבר תוקן.

<שמואל קליצנר: אנחנו תמיד עם שתי נשים שנמצאות בחופשת לידה מתוך ה-15 נשים.

<שמואל קליצנר: חשבנו שלא מתאפשר לנו לקבל את המימון הממשלתי עבורן.

<שמואל קליצנר: עכשיו יתכן וזה ישנה את המצב - - -

עליזה לביא: חופשת לידה זאת לא מחלה.

עליזה לביא: גם כאן, אנחנו נכנסו בכל מה שקשור להתמחויות.

עליזה לביא: מצאנו וגילנו לצערי שבמקצועות מסוימים כמו אדריכלות או פסיכולוגיה לנשים התבטלה ההתמחות.

עליזה לביא: גם את זה אנחנו מתקנים.

עליזה לביא: טוב שאתה אומר את זה כי גם את זה נתקן.

<עמוס צייאדה: בתיקון שאתם מחזיקים כעת ביד מופיע כאן גם 3 נקודות וגם 24 שעות.

עליזה לביא: מה לגבי ההערה שנאמרה כאן עכשיו לגבי נשים בחופשת לידה.

<עמוס צייאדה: לפי שהתחיל הדיון דיברנו קצת, זה עוד משהו שיתרום לנושא.

<עמוס צייאדה: בתחילת נובמבר נחתם תיקון על ידי שר האוצר.

<עמוס צייאדה: במסגרתו תלמידה במדרשה, כל אישה שיולדת ניתן לדווח עליה כתלמידה ולהיתמך בגינה במשך 14 שבועות, זאת תקופת חופשת הלידה.

<עמוס צייאדה: אני אומר משהו שקצת פחות קשור לזה באופן ישיר.

<עמוס צייאדה: תלמיד בישיבה שאשתו תלד הוא כן זכאי בגין היעדרות למספר ימים מהאשפוז ועד לברית וכדומה.

<עמוס צייאדה: אבל לדעתי זה פחות רלוונטי.

<הילה שיינוק: בתיקון שעכשיו נתת לנו, אנחנו רואים את התיקון של ה-24 שעות, מוסכם.

<הילה שיינוק: ראינו וגם אתה ראית, אני ראיתי את זה מראש ולכן זה ממורקר, כך גם לגבי שיעור תמיכה.

<הילה שיינוק: אני שואלת לגבי שתי נקודות שאמרת שתוקנו והן לא נמצאות בתיקון הזה.

<עמוס צייאדה: אילו נקודות?

<הילה שיינוק: אחת, אמרת שיש הבדל בין נשים נשואות לבין נשים רווקות לעניין מינימום המשתתפות.

<עמוס צייאדה: כתוב לך שם "כולל".

<עמוס צייאדה: הגדרה של "כולל" זה נשואות.

<הילה שיינוק: אבל איפה כתוב לי מינימום 15?

<עמוס צייאדה: אוקיי, הבנתי אותך.

<עמוס צייאדה: ההגדרה של "כולל" מבחינתנו, נכון גם לנשים וגם לגברים כי אין הבחנה ביניהם, אין הבחנה במבחנים שאומרת "כולל" גברים או "כולל" נשים.

<עמוס צייאדה: "כולל" נכון לגבי שתי האוכלוסיות.

<עמוס צייאדה: למשל "מתן" שנתמכו עד לפני מספר שנים, על פי המספר הזה נתמכו.

<עמוס צייאדה: נכון?

<מלכה בינה: 15.

<עמוס צייאדה: נכון.

<עמוס צייאדה: נתמכו וזה לא משהו חדש, זה משהו ישן.

<הילה שיינוק: זה כתוב במפורש?

<עמוס צייאדה: זה לא צריך להיות כתוב במפורש.

<עמוס צייאדה: במבחני התמיכה את מגדירה "כולל" בלי פירוט גברים או נשים.

<עמוס צייאדה: מוגדר "כולל" - 15.

<עמוס צייאדה: אין הבחנה בין נשים לגברים.

<הילה שיינוק: וזה לעניין הנשואים והרווקות.

<עמוס צייאדה: "כולל" זה לנשואות ואין הבחנה.

<עמוס צייאדה: במדרשה יש הגדרה נפרדת כי היא מקילה יותר של הנשים הרווקות.

עליזה לביא: תודה.

עליזה לביא: עוד משהו שהיית רוצה לעלות?

<עמוס צייאדה: כמו שאמרתי, אם יש דברים שמקשים וחסמים שנוכל להסיר, נשמח לשמוע.

<עמוס צייאדה: איפה שאפשר נשמח לסייע.

עליזה לביא: מלכה, איך אצלכם?

<מלכה בינה: ברוך ה' הלימוד מצוין.

עליזה לביא: לימוד לימוד, אבל האם אתם - - -

<מלכה בינה: תמיד הבירוקרטיה של כמה יש, כמה שעות.

<מלכה בינה: אני אגיד את האמת, אני לא האמנתי שיהיה דבר כזה.

<מלכה בינה: כשבנינו את התכנית בנינו לפי 20 שעות.

<מלכה בינה: יכולים להוסיף שעות, אבל אני עדיין לא מאמינה שזה יהיה.

<מלכה בינה: אז מה, אני אוסיף שעות לנשים ובסוף זה לא יצא?

<מלכה בינה: זאת אומרת, כל הזמן עושים קריטריונים ועושים, לא רוצים לבוא לקראת ולעזור.

<מלכה בינה: אני עושה מה שטוב לנשים, אני לא יכולה לעשות מה שטוב לממשלה ולמשרד החינוך.

<מלכה בינה: לא רוצים לעזור, אז שלא יעזרו.

<מלכה בינה: אם רוצים לעזור ולתקן משהו, לתקן עיוות של 40 שנה או יותר, בבקשה אפשר לשבת ולדון.

<מלכה בינה: אם לא רוצים לעשות את זה, כי רק עליזה שתנפנף את הדגל זה לא יעזור.

<מלכה בינה: זה צריך להיות אצל כל האנשים שיושבים, לכל האנשים האחראים החל מהמזכירה הקטנה עד האנשים החשובים והשרים - - -

עליזה לביא: היום הגשתם בקשת תמיכה?

עליזה לביא: הגשתם?

<מלכה בינה: עוד לא הגשנו כי אני עוד לא מאמינה שזה יהיה.

<מלכה בינה: צריך להתחיל לבודק את המערכת.

<מלכה בינה: למה לא הגשתם?

<מלכה בינה: כי אנחנו צריכים להוסיף שעות, אנחנו צריכים להיערך.

<מלכה בינה: עשינו תכנית של 20 שעות, עכשיו אם זה 24 שעות אני לא אלך לרמות ולהגיד.

<מלכה בינה: בנינו תכנית שמתאימה לשלושה ימים לנשים.

<מלכה בינה: צריך לעשות תכנית אחרת ולעשות תכנית אחרת זה - - -

עליזה לביא: זה כסף.

<מלכה בינה: זה גם כסף וגם להיערך ולהתאים.

<מלכה בינה: עכשיו תהייה ממשלה אחרת ופוליטיקה אחרת.

<עמוס צייאדה: המבחן הזה לא ישתנה גם אם עם ממשלה אחרת, לפחות בהיקף השעות.

<עמוס צייאדה: אני יכול לומר לכם את זה מהניסיון, אני לא להתחייב על שום דבר.

<מירי שניאורסון: צריך לשים לב שאלו שעות רגילות ולא שעות אקדמיות.

<מירי שניאורסון: זה עוד שש שעות.

<מירי שניאורסון: זה בעצם יותר שעות כשמגישים.

<עמוס צייאדה: שעות רגילות זו ההגדרה במבחני תמיכה.

עליזה לביא: שזה 45 דקות או 60 דקות?

<עמוס צייאדה: שעה שלמה.

<עמוס צייאדה: אני מבקש לומר שכל קבוצות התלמידים האחרות נדרשות בין 45 שעות ל-35 שעות.

<עמוס צייאדה: כאן יש באמת משהו חדש, ואפילו לא אגיד מרחיק לכת, אבל באמת נותן מענה לצורך חשוב.

<מלכה בינה: אתה יכול להגיד.

<עמוס צייאדה: אני לא רוצה להגיד מרחיק לכת, אנחנו לא עושים טובה לאף אחד, אבל יש כאן באמת איזו התקדמות משמעותית.

<עמוס צייאדה: חשוב לי להדגיש, גם אצל השר הקודם היו שני שינויים מאוד משמעותיים.

<עמוס צייאדה: אם מוסד סיים ללמוד בחודש מאי או יוני והביקורת הגיע אליו אחרי חודשיים, אז מוסדות קיבלו גם קנסות ולא יכלו להיתמך.

עליזה לביא: כן, אבל אנחנו לא מדברים על מוסדות של נשים.

עליזה לביא: אתה מדבר איתי על מוסדות לגברים.

<עמוס צייאדה: אני מדבר על מוסדות של נשים שהוספנו חודש לחופשה.

עליזה לביא: אבל בכל מה שקשור למכונים ולא למכינות, מהשטח אני שומעת שמעולם לא הייתה תמיכה של מדינה.

עליזה לביא: כל הכספים הם כספים פרטיים וצריך לשנות את העיוות הזה.

עליזה לביא: צריך לשנות את העיוות.

עליזה לביא: הוא עיוות שהרבה מאוד שנים קיים.

עליזה לביא: אני רוצה לקרוא לילד בשמו גם כשיש אנשים שזה קשה להם ולא נוח להם.

עליזה לביא: אי אפשר להמשיך את אי השוויון המונצח הזה.

עליזה לביא: זה חטא על פשע וצריך לראות איך אנחנו מתאימים את עצמנו למציאות המשתנה.

עליזה לביא: הרי דיברנו בראשית הדברים על האחוזים שהולכים ללימוד תורה של הגברים אל מול האחוזים שהולכים ללימוד תורה לנשים.

עליזה לביא: זה פשע להמשיך בפערים הללו.

עליזה לביא: זה כספי ציבור, זה כספי המדינה, זה כספי משלם המיסים.

עליזה לביא: גם נשים משלמות מיסים במדינת ישראל והן זכאיות לאותן זכויות כמו שגברים זוכים.

עליזה לביא: אתה חייב להבין את זה, זה התחום שלך.

<עמוס צייאדה: אני משוכנע, לא צריך לשכנע אותי.

<עמוס צייאדה: באמת.

<עמוס צייאדה: אני חושב שתנאי הסף מבחני התמיכה היום, בדרך כלל אלה שמקשים עליהן הן השעות, להיקף הכספי יש משמעות.

<עמוס צייאדה: למשל, אחת הטענות להבדיל מגברים שיושבים בבית מדרש ולומדים לימוד עצמאי ושהוצאות לצוות החינוכי שם הן יותר נמוכות ממוסד לנשים.

<עמוס צייאדה: במוסד לנשים זה אולי דומה יותר למסגרת אקדמאית עם יותר שיעורים והעלויות הן אחרות.

<עמוס צייאדה: עכשיו, בהנחיית השר פירון, המבחן נותן מענה גם לגבי היקף השעות מאוד מופחת.

<עמוס צייאדה: לגבי התמיכה אמרתי שזה ב- 150% יותר לעומת רווק חרדי.

<עמוס צייאדה: גם אישה נשואה לעומת אברך נשוי, אני חושב שגם לאברך נשוי, ולא משנה מאיזה מגזר הוא מגיע, יש לו את ההוצאות שלו.

<עמוס צייאדה: כאן באמת יש העדפה מאוד מאוד משמעותית ויש כאן אמירה מאוד ברורה.

<עמוס צייאדה: אם יש כאן עוד נושאים אז בבקשה.

<מלכה בינה: יש העדפה.

<מלכה בינה: אבל השאלה אם ההעדפה עונה לצרכים.

<מלכה בינה: מה משנה שיש העדפה וההעדפה לא עובדת ולא עוזרת?

<מלכה בינה: הבן שלי שלמד בתיכון היו שתי כיתות רגילות ובכל כיתה היו 30 ילד.

<מלכה בינה: הייתה כיתה מיוחדת שהיו צריכים יותר חינוך ויותר שעות ויותר פעילות, היו 10 ילדים בכיתה.

<מלכה בינה: לא עשו אז 30, נוריד את זה ל-24, להוריד לכך ולכך.

<מלכה בינה: עשו מה שטוב לתלמידים.

<מלכה בינה: אם רוצים, אם באמת רוצים לעלות את הנושא של הנשים, אם באמת רוצים, צריכים לדון בכל הנושא ולא להוריד פה ושם.

<מלכה בינה: אם זה נושא שמעניין מישהו, אם זה נושא שהמשרד רוצה לקדם.

<מלכה בינה: נכון, העדפה עושים, אבל אם עדיין היא לא פועלת ועדיין המוסדות לא מקבלים את הכסף, זה לא לעשות כדי להגיד שתיקנו את החוק אז בסדר, עשינו העדפות ועשינו את זה.

<מלכה בינה: כל זה, זה לא המבחן שאומר אם הצלחנו או לא.

<מלכה בינה: להצליח זה לראות בשטח שזה פועל.

עליזה לביא: תודה.

עליזה לביא: מירי שניאורסון מ"אור-חיה" בבקשה.

<מירי שניאורסון: אני לא רוצה לחזור, אין צורך לדבר על הצורך כי דיברת על זה מאוד יפה בפתח דברייך.

<מירי שניאורסון: כל אחד ואחד אומר 'נשים יהודיות חייבות ומורשות ללמוד תורה כמטען, כנדוניה להכנת הבית שלהן וגם בחורות שאינן נשואות'.

<מירי שניאורסון: בעצם המוסד "אור-חיה" קיים כבר 25 שנה.

<מירי שניאורסון: את דניאלה גולן את מכירה בוודאי, היא נאלצת לכתת את רגליה ברחבי העולם כדי להשיג תקציבים.

<מירי שניאורסון: היא מסתובבת עכשיו בקליפורניה בארה"ב פשוט לעשות שנור ולהביא כסף.

<מירי שניאורסון: היו לה פגישות עם וועדות חינוך והיו לה פגישות עם כל מיני מקומות שהיא יכולה להשיג כספים, אבל תאכלס.

<מירי שניאורסון: התקציב לנשים עומד על פי שתיים וחצי מאשר לגברים.

<מירי שניאורסון: אנחנו יודעים, יש 2.5 נקודות זיכוי לעומת נקודת זיכוי אחת - - -

<עמוס צייאדה: לא זיכוי, - - - -

<מירי שניאורסון: אבל בפועל בשטח אישה שנדרשת לעשות 40 שעות - - -

<מלכה בינה: אף אחת לא מקבלת את זה.

<עמוס צייאדה: למה לא מקבלת?

<מלכה בינה: מי מקבל את זה?

<מלכה בינה: תגיד לי מי?

<מירי שניאורסון: היא צריכה לעשות 40 שעות לימוד, היא לא יכולה.

<מירי שניאורסון: היא צריכה לנהל בית.

<מירי שניאורסון: קודם כל היא צריכה ללמוד מקצוע אחר.

<מירי שניאורסון: אני מדברת על הבנות לפני הנישואין, הן צריכות ללמוד איזה מקצוע?

<מירי שניאורסון: הן לא יכולות להרשות לעצמן, גם ב"אור-חיה" יש מסלול שהוא מקסימום 20 שעות לימוד שהן לא אקדמיות.

<מירי שניאורסון: 20 שעות מלאות שלא מקנות שום דבר ולא מביאות שום תקציבים.

<מירי שניאורסון: מעבר לבנות הצעירות, בעיני הן העתיד של העם.

<מירי שניאורסון: בדיוק כעת אנחנו רואים בפרשת השבוע "הבור ריק אין בו מים", מה אומר רש"י, יש בו נחשים ועקרבים.

<מירי שניאורסון: מה זה מים, מים זה תורה.

<מירי שניאורסון: זאת אומרת שהבנות שלנו מחויבות ללמוד תורה כדי לדעת איך להנהיג את הבית שלהן, פרשת שבוע, הלכה, טהרת המשפחה, פרקי אבות, חסידות, תניא וכל הדברים שיכולים לתת להן כוח ובאמת להיות עוצמתיות ולהנהיג, לגמרי.

<מירי שניאורסון: אני דווקא רוצה ללכת לצד השני, נשים מעל גיל 67 שמגיעות בהמוניהן אלינו ל"אור-חיה" ורוצות לשבת ללמוד.

<מירי שניאורסון: כל תקציב במגזר אחר של תרבות, אמנות ופנאי היה צריך להפוך במגזר החרדי ללימוד תורה לנשים.

<מירי שניאורסון: יש להן שעות העשרה, יש להן שעות פרקי אבות, יש להן שעות של פרשת שבוע.

<מירי שניאורסון: זה דבר שמחייה אותן, למה לא לתת להן תקציב כדי שהן תוכלנה לשבת ללמוד.

<מירי שניאורסון: מה, אנחנו משליכים את המבוגרים.

<מירי שניאורסון: לגברים מעל גיל 67, יש להם "כולל".

<עמוס צייאדה: לפני כשבועיים קיבלתי מכתב מ"אור-חיה", אני אפילו לא יודע אם הוא היה מופנה אלי אישית.

<עמוס צייאדה: הרמתי אני טלפון למוסד, דיברתי עם גברת דניאלה גולן ניהלתי איתה שיחה ממושכת.

<עמוס צייאדה: את מוזמנת לבדוק איתה אם את לא יודעת, הנחתי אותה באופן אישי ולא גלגלתי אותה לאף אחד.

<עמוס צייאדה: אני באופן אישי הנחתי אותה מה להגיש.

<עמוס צייאדה: הסברתי לה שהיא קצת באיחור.

<עמוס צייאדה: הסברתי מהם השלבים, כרטיס חכם, להגיע לאגף ואחר כך במערכת הממוחשבת שלנו ניתן להגיש בינואר גם.

<עמוס צייאדה: הנחתי אותה לגבי כל התהליכים וגם אחרי הכול הפניתי אותה לעובדת שלי ואמרתי תפני ואם יהיה צורך תחזרי אלי.

<עמוס צייאדה: אני באופן אישי בלי דרמות, בלי כותרות כי פנה מוסד וביקש עזרה וזהו.

<מירי שניאורסון: אבל כמו שיש לאברכים "כולל", שהוא חצי יום והם מתוקצבים, אז למה שלא יהיה אצל נשים?

<עמוס צייאדה: כעת את שואלת שאלה ופותחת נושא.

<עמוס צייאדה: את שואלת, למה לא נתמוך ב"כולל" נשים חצי יום.

<מירי שניאורסון: לגמרי.

<מירי שניאורסון: אני חושבת שאצל נשים זה עוד יותר מתבקש מאשר אצל גברים.

<מירי שניאורסון: צריך להבין, לימוד תורה לנשים ולימוד תורה לגברים מגיע ממקום אחר.

<מירי שניאורסון: אצל הגברים זה מצוות עשה שישבו וילמדו תורה, אני מכבדת אותם לגמרי.

<מירי שניאורסון: אצל נשים זה עבור קיום הבית היהודי, עבור ההנהגות בבית היהודי, עבור העתיד שלנו ועבור החינוך.

עליזה לביא: תודה מירי.

עליזה לביא: עמוס, אני מאוד שמחה שהארכת והסברת למנהלת של "אור-חיה", אבל זה התפקיד שלך עכשיו - - -

<עמוס צייאדה: אני מודה.

<עמוס צייאדה: הבאתי את זה רק כדוגמה.

<עמוס צייאדה: אנחנו משוכנעים ולא צריך לשכנע אותנו.

עליזה לביא: אנחנו מדברים על ציבור מבולבל - - -

<מירי שניאורסון: אבל כמה שנתת הסברים אין לנו יכולת להגיש לבנות בקשה לתקציב.

<עמוס צייאדה: כי.

<מירי שניאורסון: כי אין לנו בנות שלומדות יותר מ-20 שעות.

<מירי שניאורסון: הן רוצות ללמוד מקצוע.

<מירי שניאורסון: ההתניה היא 24 שעות.

<מירי שניאורסון: שוב, זה שעות אקדמאיות, שעות רגילות.

<מירי שניאורסון: אנחנו לא יכולים להגיש את זה.

<מירי שניאורסון: ידינו כבולות.

<מירי שניאורסון: למצוא בנות שגרות בתנאי פנימייה, אלו בנות שגילו את התורה בהודו, אלו בנות שגילו את התורה בנפאל, אלו בנות שהגיעו לארץ שחלקן אחרי צבא.

<מירי שניאורסון: הן באות והן באמת רוצות ללמוד תורה ובין לבין אנחנו עושים להן כמה דברים על הדרך כמו שידוכים.

<מירי שניאורסון: הן מקימות בית בישראל ועוזרים להן בעוד המון דברים.

<מירי שניאורסון: אם הן רוצות לשבת וללמוד 4-5 שעות ביום תורה אין להן את האפשרות.

עליזה לביא: תודה מירי, הבנו את העניין.

עליזה לביא: עמוס, האם סוכם על מבחני תמיכה ולא על תקנות?

<עמוס צייאדה: כל הפעילות של האגף הן מבחני תמיכה.

<עמוס צייאדה: כלומר, כל התקצוב באמצעות מבחני תמיכה.

עליזה לביא: זאת אומרת שבעצם - - -

<עמוס צייאדה: כל המוסדות הנתמכים, ישיבות גבוהות, "כוללים", ישיבות הסדר, מדרשות - כולם במסגרת מבחני תמיכה.

עליזה לביא: כמה קל יותר לבטל מבחני תמיכה מאשר תקנות?

<עמוס צייאדה: יחסית קל.

<עמוס צייאדה: אני אחדד, לא לבטל כמו לקצץ את התקציב.

<עמוס צייאדה: זה משהו שבמבחני תמיכה, כי המדינה מוכנה לסייע בכך שאתה עושה פעילות.

<עמוס צייאדה: זו לא פעילות פורמאלית שלך, זה לא ילד שזכאי ל-12 שנות לימוד ול"חוק חינוך חובה", המדינה אומרת 'אני מוכנה לסייע לך והאחריות היא שלך'.

<עמוס צייאדה: יש לזה דבר נוסף, יחסית המעורבות בתכנים של המדינה היא יחסית נמוכה.

<עמוס צייאדה: המוסדות האלה יכולים ללמוד משהו שהוא בהתאם לרוח שלהם.

<עמוס צייאדה: גם מוסד רפורמי יכול להיכנס לזה וללמד את תכני הלימודים.

<עמוס צייאדה: אני חושב שצריך לומר את זה.

<עמוס צייאדה: למבחני התמיכה יש תמיד את הנטייה לסבול ולספוג מכל צורך תקציבי בקיצוץ.

<עמוס צייאדה: צריך לדאוג שלא יקצצו.

עליזה לביא: מלכה, רצית להעיר משהו?

<מלכה בינה: אני יודעת שאתם מאוד עמוסים, אבל עכשיו שיש קצת יותר זמן כי אין כל כך פעילות בממשלה, לערוך רשימה כמה גברים מעל גיל 25, שבעזרת ה' יהיו הרבנים, הדיינים, יהיו המנהיגים של הגברים, כמה נתמכים על ידי משרד החינוך וכמה נשים שבעזרת ה' תהיינה המנהיגות, תהיינה המורות, שתוכלנה להגיע.

<מלכה בינה: כמה נשים מעל גיל 25 באמת כמו רחלי פרנקל שאני מזכירה אותה כי זה מה שיכול להיות, זה מה שיש כבר, כמה נתמכות על ידי משרד החינוך?

<מלכה בינה: אני רוצה לדעת.

עליזה לביא: גם אנחנו רוצים לדעת.

עליזה לביא: אנחנו בשונה - - -

<מלכה בינה: אני חושבת שזה יהיה אפס.

<מלכה בינה: זה אפס לעומת 100 אלף.

עליזה לביא: אנחנו יודעות שזה יהיה אפס ולכן התחלנו את התהליך ואנחנו נמשיך אותו.

עליזה לביא: אופירה קרובר מ"קולך", בבקשה.

<מיה בודאי-פרידמן: שלום, שמי מיה בודאי מ"קולך".

<מיה בודאי-פרידמן: אנחנו מבקשות לשים את הדגש לכיוון שהוא אולי שונה אך חשוב ומשמעותי.

<מיה בודאי-פרידמן: הנושא של התכנים.

<מיה בודאי-פרידמן: לימוד התורה כיום לנשים, הבולטות שלו ואני כמובן לא מדברת על מוסד מבורך כמו "מתן אלא על המוסדות הבולטים, הקיימים והמשמעותיים והכי נפוצים.

<מיה בודאי-פרידמן: הם מדברים על לימוד תורה כהכנה לחיי משפחה, כסיוע לבניין הבית, לשים את הנשים ולתת להם מקום במרחב הפרטי והאישי.

<מיה בודאי-פרידמן: אנחנו מבקשות שהתכנים של לימוד התורה לנשים, יאפשרו להן להיות מובילות, מנהיגות במרחב הציבורי, שיהיו תכנים שמכירים בזה שהן אדם עצמאי.

<מיה בודאי-פרידמן: עוד לפני שהן עומדות להקים בית ולהיות אימהות ומובילות המשפחה הן צריכות ללמוד כאדם עצמאי.

<מיה בודאי-פרידמן: אם אנחנו מדברות על נגישות נשים לתחום הזה, גם הן ציבור שמשלם מיסים, גברים זכאים ללמוד כי כך הם מרגישים שהם צוו וזה הייעוד של חייהם.

<מיה בודאי-פרידמן: אנחנו מעוניינות שגם נשים שמרגישות שזה הייעוד של חייהן ושזה הדבר שבו הן רוצות לעסוק בשנה-שנתיים או שלוש שנים או בחיים שלמים, שהן תוכלנה לעשות את זה מתוך תכנים של המרחב הציבורי.

<מיה בודאי-פרידמן: תכנים רציניים ומשמעותיים ולא רק תכנים שהם חשובים - - -

עליזה לביא: אנחנו רואים כאן את החירות, את הפילוח וכאן אנחנו נמצאים.

עליזה לביא: אנחנו מדברים על הגם והגם.

עליזה לביא: יד ימין לא צריכה לסתור את יד שמאל.

עליזה לביא: יש גם את זה וגם את זה וכמו שאת יודעת ויש תקציב לכולם.

עליזה לביא: אנחנו רואים שאצל הגברים גם אלה מקבלים וגם אלה מקבלים.

עליזה לביא: נכון, אני לא רוצה לדבר כאן על השוני בין, אני מבקשת מבחני תמיכה.

עליזה לביא: הייתי מבקשת תקנות ואני מבינה שכרגע אנחנו מדברים על מבחני תמיכה.

עליזה לביא: מבחני תמיכה שהשפה תהייה ברורה, שכולם ידעו עליהם ושכולם יוכלו לגשת.

עליזה לביא: אנחנו נחזור לפה ונשנה גם את זה, אבל כרגע צריך להתחיל במה שסיכמנו שמתחילים ושכולם ידעו על זה.

עליזה לביא: חובה על המשרד ליידע.

עליזה לביא: אחרי כל כך הרבה שנים של עוד סטירת לחי ועוד סטירת לחי לארגונים הם צריכים לכתת רגליים כדי לקבל כספים על ידי נדבנים ונדבניות מחוץ לגבולות מדינת ישראל.

עליזה לביא: די, צריך לשים לזה סוף.

עליזה לביא: אנחנו לא מדינת שנור.

עליזה לביא: הגדרנו את זה כבר ובטח בכל מה שקשור לנשים.

עליזה לביא: אני מבקשת שתביאו לידיעת הציבור והארגונים.

עליזה לביא: אין מיליון ארגונים במדינת ישראל ואתם יודעים מיהם הארגונים.

עליזה לביא: הרבה פעמים פנו אליכם אז תעשו סדר אצלכם ותראו מי מפנה אליכם בחמש השנים האחרונות וסירבתם.

עליזה לביא: תעדכנו, מה יקרה?

עליזה לביא: היום זה לא עולה כסף, תשלחו מיילים, תגידו, תפנו.

עליזה לביא: על מה אנחנו מדברים?

עליזה לביא: שמתם מחסומים, הפשרתם אותם, היום אפשר לגשת למבחני תמיכה, יאללה קדימה צאו לעבודה.

עליזה לביא: תהיו קצת יותר יצירתיים, יותר עם מעוף.

עליזה לביא: מה הבעיה לאתר ולהגיד 'חבר'ה תגישו'.

עליזה לביא: לפחות תעשו שנה של פיילוט, שנה לעדכן את הציבור.

עליזה לביא: מה קרה?

עליזה לביא: על מה אנחנו מדברים?

עליזה לביא: על אוטו, טוטו, על מפעל הפיס?

עליזה לביא: אנחנו מדברים כאן על שירות שהמדינה צריכה לתת, גם כך הוא מעוות בפרופורציות שלו בין גברים לבין נשים.

עליזה לביא: קחו על עצמכם אחריות.

עליזה לביא: עורכת הדין אלישבע אנסבכר מ"אמונה", בבקשה.

<אלישבע אנסבכר: ל"אמונה" יש 19 בתי מדרש מקריית שמונה ועד שומריה בדרום שהם מסגרות לימוד יומיות או לימודי ערב.

<אלישבע אנסבכר: תמיכה, על פי הקריטריונים שהוצגו כאן אנחנו כנראה לא נקבל.

<אלישבע אנסבכר: מדובר בלימוד של תורה לשמה ולא לימודי תעודה.

<אלישבע אנסבכר: נשים מגיעות אלינו פעם בשבוע ושומעות שניים-שלושה שיעורים בתכנים של מחשבת ישראל, מקרא, תלמוד.

<אלישבע אנסבכר: מדובר בנשים בגילאי 20 עד 80.

<אלישבע אנסבכר: אחת הדוגמאות היפות שיש לנו היא בקריית אתא ובפתח תקוה.

<אלישבע אנסבכר: הלימוד מתבצע בתוך אולפנה כדי לתת דוגמה חינוכית לנערות שלימוד התורה לא מסתיים עם לימודי התיכון או עם לימודי המדרשה.

<אלישבע אנסבכר: הוא ממשיך גם בהתבגרות.

<אלישבע אנסבכר: הרבה מאוד פנסיונריות פוקדות את השיעורים שלנו.

<אלישבע אנסבכר: מדובר בהעשרה רוחנית מתמשכת.

<אלישבע אנסבכר: אני מבקשת להפנות את תשומת ליבה של היושבת ראש להצעת חוק שאנחנו הבאנו וגם גברתי חתומה עליה.

<אלישבע אנסבכר: הצעה שמדובר בה על פטור מתשלום דמי המוסד לביטוח לאומי לנשים שלומדות במדרשות תורניות.

<אלישבע אנסבכר: כבר בשנת 2011 הייתה השוואה של תלמידים שלמדו במכינות.

<אלישבע אנסבכר: דווקא נערות שלמדות במסגרת של מדרשה המשיכו ונדרשו לשלם דמי ביטוח לאומי.

<אלישבע אנסבכר: לצערי הצעת החוק הזאת לא עברה בקדנציה הנוכחית.

<אלישבע אנסבכר: אנחנו מאמינים שכמו שהמדינה צריכה לתמוך, המדינה גם לא צריכה לגבות לא מגברים ולא מנשים שנמצאים במעמדות זהים.

<אלישבע אנסבכר: אנחנו מבקשים לפטור בנות מחובת התשלום למוסד לביטוח לאומי.

<אלישבע אנסבכר: היום יש סיטואציה שבשנה הראשונה הנערות לא צריכות לשלם, אבל והיה והן ממשיכות ולומדות שנה שנייה במדרשה הן צריכות לשלם מכיסן יותר מ-1,000 שקל בשנה.

<אלישבע אנסבכר: כאשר נערים שלומדים במכינות פטורים בדיוק מאותו תשלום.

<אלישבע אנסבכר: אנחנו מקווים שלפחות בקדנציה הבאה גברתי ואחרות תוכלנה להעביר את החוק הזה שישווה את מעמדן לתלמידי המכינות כפי שחוקקה הכנסת הקודמת בשנת 2011.

עליזה לביא: אני שמחה שאת מזכירה את זה.

עליזה לביא: אנחנו נרשום בפרוטוקול.

עליזה לביא: אין ספק שזה יהיה בערמת החוקים שנציב כאן, בתקווה שנחזור לממש את כל מה שהבטחנו.

עליזה לביא: מיכל טיקוצ'נסקי, תודה שהגעת.

עליזה לביא: הרבנית, מה אנחנו עושים.

עליזה לביא: את אומרת שיש כאן פער, המשרד דורש 24 שעות, אבל כרגע אנחנו מבינים שרוב המקומות בהן נשים לומדות הם עם פחות מ-20 שעות.

עליזה לביא: מה אצלכם?

<מיכל טיקוצ'נסקי: אצלנו זה 21 שעות.

<מיכל טיקוצ'נסקי: דווקא כשמגיעים לרמות הגבוהות של הלימוד מדובר בנשים שהן עסוקות ןמפנות מזמנן החופשי כדי ללמוד.

<מיכל טיקוצ'נסקי: באמת נוצר כאן מצב מאוד לא סביר.

<מיכל טיקוצ'נסקי: בעצם המדינה לא מכירה בלימודי נשים בשום מובן ואופן.

<מיכל טיקוצ'נסקי: בעצם היא לא מוכנה לתרום את חלקה למאמץ הזה שאני חושבת שהוא דבר מאוד חשוב אם לדרוש סמוכים בין הישיבה שלנו כאן היום לישיבה הבאה, אני חושבת שהעובדה שלימוד תורה לנשים הניב דיונים בנושאים שמעולם לא עלו על השולחן, זה רק מעיד שזה לטובת המדינה, טובת הציבור ולטובת כולם.

<מיכל טיקוצ'נסקי: צריך להכיר בלימודי נשים ולתת לזה את המקום, לתקצב ולמנף.

<מיכל טיקוצ'נסקי: הדבר הזה למרות שהוא נמצא על השולחן למעלה מעשור הוא בכל זאת בחיתוליו, הוא לא תפס מספיק מקום מרכזי.

<מיכל טיקוצ'נסקי: חלק מהבעיה זה שבאמת אין מספיק תקצוב.

<מיכל טיקוצ'נסקי: נשים לא יכולות להתפנות ללמוד אם אין להן את האפשרות לעשות את זה בנחת ובשקט.

עליזה לביא: פה המקום להזכיר וגם נזכיר אותו בדיון הבא, את המאמר פורץ הדרך שלך בכל הקשור לטבילת גרות ולאפשרות האחרות שקיימות.

עליזה לביא: על כך תודתנו.

עליזה לביא: בעזרת ידע כזה שגם מועבר לציבור אפשר באמת לשנות ולקדם.

עליזה לביא: עמוס, אני מבקשת לדעת איפה הוחלט על מספר של ה- 24 שעות.

עליזה לביא: על מה הוא נשען ולמה הוא לא בהלימה על המצאי בשטח?

<עמוס צייאדה: מבחני התמיכה פורסמו לידיעת הציבור.

<עמוס צייאדה: ברשותך, אני מבקש להחזיר בשאלה.

<עמוס צייאדה: מישהו מהיושבים כאן פנה והעיר שזה לא מספיק?

<עמוס צייאדה: בכנות בבקשה.

<נועה מבורך: אני לומדת ב"מתן".

<נועה מבורך: אנחנו ישבנו במשרד החינוך בתור נציגות של "מתן" בסביבות חודש מרץ - -

<עמוס צייאדה: עם מי ישבתן?

<נועה מבורך: ישבנו עם עוזר השר שיבי פרומן והסברנו לו שבאמת הצורך הוא ב-20 שעות.

<נועה מבורך: הבנו ממנו שהוא ינסה לפעול לטובת העניין הזה.

<נועה מבורך: כאשר פורסמו המבחנים של 24 שעות התקשרנו אליו והוא אמר שלא הייתה אפשרות להעביר את זה ל-20 שעות.

<נועה מבורך: לא ראינו צורך להגיש התנגדות כי הבנו ממנו שעל זה עמד נושא התמיכה.

<עמוס צייאדה: אני לא שמעתי מאף אחד הערה על ה-24 שעות.

<עמוס צייאדה: עד רבה, אני חושב שיש כאן שינוי מאוד מאוד משמעותי.

<עמוס צייאדה: אני חושב שהראייה הייתה ביחס לבנים.

<עמוס צייאדה: אם אצל הבנים אנחנו עומדים בין 45 ל-35 שעות, הייתה כאן ירידה מאוד משמעותית ואולי על בסיס של כ-5 שעות ליום.

<עמוס צייאדה: יכול להיות שאפשר להוריד עוד שעות.

עליזה לביא: עמוס, לא יכול להיות.

עליזה לביא: תראה, לא גוזרים על הציבור גזרה שהוא לא יכול לעמוד בה.

עליזה לביא: אנחנו צריכים פה לתת יד לתינוק שמתחיל ללכת.

עליזה לביא: אני פה כדי לתת את היד הזאת גם אני לא אשב כאן בקדנציה הבאה.

עליזה לביא: זה עוול מתמשך וזה גזל.

עליזה לביא: זה גזל.

עליזה לביא: אני אומרת לך, אני הולכת לקחת את הסוגיה הזאת גם כאזרחית, אני לא יודעת איפה אהיה בעוד כמה חודשים, אני מקווה שאחזור לפה.

עליזה לביא: גם אם לא, יש מבקר מדינה, יש בדיקה נוספת, יש שיקוף של דברים, יש כלים נוספים – תשנו את זה לפני שבאמת ניקח את הפער הנוראי למקום שלא כדאי שניקח אותו.

עליזה לביא: יש לך את הכוח, יש לך את היכולת.

עליזה לביא: אתה שליח ציבור.

עליזה לביא: אתה יושב במקום שבו צריך להבין שצריך לשנות, אם באמת עולה מצוקה מהשטח ש-24 לא מאפשרות ואי אפשר.

עליזה לביא: אנחנו מדברים כאן על נשים שבשלב בחיים שלהן ה-24 לא מתאפשרות.

עליזה לביא: מה הבעיה להזיז את זה?

עליזה לביא: הרי היו דיונים, ישבו, הבאנו את הנציגים, הבנות ישבו ודיברו.

עליזה לביא: מה - - -

<עמוס צייאדה: אלינו, אף אחד לא פנה לאגף - - -

<עמוס צייאדה: הנה.

<עמוס צייאדה: בדיונים כאן עולים הרבה דברים.

<עמוס צייאדה: גברתי מבינה שמן הסתם אפשר לעלות לדיון את כל המוסדות שמלמדים פחות שעות ויש להם צורך במסגרת שמלמדת פחות שעות.

<עמוס צייאדה: נשמח לשבת איתם, לשמוע - - -

עליזה לביא: אתה מוכן להצהיר עכשיו על פגישה בעוד שבוע?

עליזה לביא: תחליט, תכלס.

עליזה לביא: פגישה בבקשה, אם זה יעשה למישהו משהו טוב.

עליזה לביא: לא זה העניין.

עליזה לביא: עמדתי להגיד שתיקון מבחן תמיכה לא יהיה לפני הממשלה הבאה, גם אם כעת נסכים על תיקון שום תיקון מבחן תמיכה לא יעבור לפי הקמת הממשלה הבאה.

עליזה לביא: בהנחה שהשר, בין אם זה ראש הממשלה או ראש ממונה, גם אם נרצה כעת תיקון ועכשיו יסכימו 20 שעות, שום תיקון כזה לא יאושר תיקון עד לבחירות.

עליזה לביא: מרגע שמתחילה תקופת בחירות, לא מקובל לאשר שום תיקון, משרד המשפטים לא יאשר.

עליזה לביא: אפשר להגיד, אבל בואו נהייה ריאליים.

עליזה לביא: אתה יודע שיש כאן אחריות שלוחית.

עליזה לביא: גם לי חתכו את העבודה באמצע.

עליזה לביא: יש לי המון עבודה כאן על השולחן גם בחקיקה וגם בתקנות, גם לי חתכו.

עליזה לביא: אבל, כשהשר מגיע זה אחריותך לבוא ולומר לו, 'תשמע, העוול הזה מתמשך'.

עליזה לביא: לשר החדש ייקח הרבה זמן ללמוד, לשרה החדשה כי אני לא יודעת מי יגיע למשרד, אבל יש כאן עניין של אנשי המקצוע שצריכים לבוא ולכוון, לבוא ולשים על השולחן, לבוא ולומר 'הבשילו התנאים'.

עליזה לביא: בוא תסייע בידנו, יש כאן עוול מתמשך.

<עמוס צייאדה: אשמח לסייע בנושא.

עליזה לביא: גם להכין את השטח.

עליזה לביא: אני מבינה שאת ה-24 שעות אי אפשר לשנות.

עליזה לביא: אבל, גם להכין את השטח.

עליזה לביא: מלכה ושאר הארגונים תראו מה אתם כן יכולים לעשות מבחינת ההתארגנויות שלכם.

עליזה לביא: מבחינת התארגנויות שלכם להתאים.

עליזה לביא: כרגע אנחנו נמצאים בתקופת מעבר.

עליזה לביא: לא סוד שביקשתי לקיים את הדיון היום מהיום להיום ולכן גם הרבה ארגונים לא נמצאים כאן.

עליזה לביא: הם כן נמצאים אתנו בין אם זה בדיון האינטרנטי ובין אם זה במעקב על מה שנעשה כאן.

עליזה לביא: בגלל המצוקה של הזמן ובגלל סיום הממשלה הזאת ובגלל הבירוקרטיה שמתמשכת.

עליזה לביא: אנחנו נפגשנו לפני שנה וחצי בדיונים שלנו, היום היינו צריכים להיות במקום אחר.

עליזה לביא: אבל אנחנו לא.

עליזה לביא: צריכים להיות כאן שני מהלכים, גם ההסברה שלכם בשטח, גם לקיחת אחריות שלך, כ שמגיע שר או שרה חדש לבוא ולומר 'הנה, כך פנה הדברים, אלה ההמלצות המקצועיות שלי לאחר שישבתי ושמעתי, זאת ההמלצה המקצועית שלי בהלימה לארגוני השטח'.

עליזה לביא: באמת שנבוא ונתקן את הסוגיה הזאת גם ברמה הערכית.

עליזה לביא: שמענו כאן את הדעות השונות, גם של חברת הכנסת רות קלדרון, גם של מוסדות חרדיים וגם של דתיים לאומיים.

עליזה לביא: יש פה צורך, יש כאן מצוקה שעולה מהשטח וצריכה להיות הלימה ובטח במקום שהוזנח במשך שנים רבות.

<ירדנה קופ-יוסף: אני מנהלת מרכז הסיוע מעמותת "עתים".

<ירדנה קופ-יוסף: בהמשך לדבריה של עורכת הדין אנסבכר, אנחנו רוצים לעלות בקצרה את הסוגיה, שיש את מבחני התמיכה שחייבים להשתנות.

<ירדנה קופ-יוסף: אני זוכרת עוד מזמני לפני 15 שנה את שדנו ודנו במבחני התמיכה ואי אפשר לבחוש בזה יותר, זאת דעתי.

<ירדנה קופ-יוסף: אני חושבת שהגיע הזמן לפתרונות.

<ירדנה קופ-יוסף: הטיעונים כנגד כבר לא קבילים.

<ירדנה קופ-יוסף: אתם יודעים שנשים שלומדות במוסדות תורניים לא זכאיות להנחה ברישום לנישואין כמו שזכאים גברים שלומדים במוסדות דתיים.

<ירדנה קופ-יוסף: כולן בגיל הזה, הן נכנסות ללשכת רישום נישואין ואותה אישה שלומדת במוסד תורני, בישיבה לא מקבלת את ההנחה שמקבל הגבר שעושה במקביל בדיוק את אותו דבר.

<ירדנה קופ-יוסף: "עתים" העירו למשרד לשירותי דת, בהתחלה לא קיבלו את הטיעון ולאחר מכן הם קיבלו את הטיעון עקרוני, אבל הם משתהים בגיבוש ההמלצות עצמן.

<ירדנה קופ-יוסף: צריך ללחוץ עליהם שיגבשו את ההנחיות כי זה משהו שסוכם.

<ירדנה קופ-יוסף: אני מבקשת את עזרת יושבת הראש, את עזרת הוועדה לקידום מעמד האישה שבהחלט יכולה לשחק כאן תפקיד כדי שיהיו הנחיות להחלטה הזאת.

עליזה לביא: אני מבקשת לומר משהו בכלל גם לעתיד, אני באתי מהשטח ואני אחזור לשטח.

עליזה לביא: צריך להבין שרק יחד אפשר לתקן.

עליזה לביא: כלומר, לבוא ולשמוע את זה לאחר שנה וחצי שאני פה, זה כאילו.

עליזה לביא: אתן צריכות יותר לשתף פעולה, אתן צריכות לבוא לומר את מה שכואב לכן.

עליזה לביא: אני שומעת גם מעמוס שיש כאן באמת רצון טוב לסייע ולעזור.

עליזה לביא: גם אם אין, לא יכול להיות שלא שמעתי על שניים מהדברים שכרגע עלו, למה לא הבאתן את זה?

עליזה לביא: למה אתן לא מעלות את זה?

עליזה לביא: אסור לשתוק.

עליזה לביא: חלק מהנושא של הוועדה הזאת כעת זה העצמת נשים.

עליזה לביא: אתן שותקות יותר מדי, חברות, אף אחד לא יעשה את העבודה בשבילנו.

עליזה לביא: אף אחד לא יעשה את העבודה בשבילנו.

עליזה לביא: אתן צריכות לפנות גם כעת כשאין ממשלה, יש עוד כלים לפנות.

עליזה לביא: יש עוד דרכים.

עליזה לביא: יש את משרד מבקר החינוך, יש את פניות הציבור במשרד החינוך.

עליזה לביא: אם לא עונים לכן, אל תיקחנה את זה כתשובה שלילית, קחו את זה כהעצמה, יש עוד דרך לפנות.

עליזה לביא: יש מבקר מדינה ויש עוד כלים.

עליזה לביא: יש את נציב תלונות הציבור.

<מלכה בינה: את צודקת, אבל באותו זמן צריכים לגייס את הכספים.

עליזה לביא: את צודקת, אז תתארגנו.

עליזה לביא: זה לא סוד כשאני כשהגעתי לוועדה גם ראיתי מי לא איתי בוועדה.

עליזה לביא: יש קבוצות שלמות שמודרות כאן מהכנסת בין אם אלה נשים חרדיות, בין אם אלו נשים ערביות, דרוזיות ובין אם נשים ממגזרים שונים שלא מיוצגות ביחס לייצוג כאן בכנסת.

עליזה לביא: אצלי יש כלל בחיים, תמיד כשאני נכנסת אני בודקת גם מי לא איתי וגם למה אנשים ובעיקר נשים לא הגיעו על הלום.

עליזה לביא: זו האחריות שכולנו לקחת את זה כלל לחיים.

עליזה לביא: יעבור עוד זמן, עם כל מה שאנחנו מדברות על שוויון, אנחנו רחוקות מזה.

עליזה לביא: מי שהצליחה לפלס דרכה או שתנאי החיים היטיבו עמה חייבת לקחת אחריות.

עליזה לביא: אני אומרת את זה מעל כל במה וגם בהקשר הזה של לימוד תורה לנשים.

עליזה לביא: אף אחד לא ייתן לקחת מהעוגה משום שהעוגה הורגלה במשך שנים להיות נחלה של קבוצות מסוימות.

עליזה לביא: העוגה טעימה, העוגה מזינה, למה שמישהו יוותר?

עליזה לביא: למה שמישהו יוותר על המקום בכנסת כדי שאישה תכנס כתוצאה משריון שעשינו או בגלל כל מיני אמירות שאנחנו מנסות לקדם בכל המישורים.

עליזה לביא: צריכה להיות פה עבודה משותפת, הארגונים להשמיע את קולכם יותר ולבוא שוב.

עליזה לביא: כן, הנה שמענו עכשיו על שתי הצעות נוספות שאם הינו בתנאים רגילים בוודאי שהן היו נכנסות לעבודה והיינו כותבות את הצעת החוק אתכן.

עליזה לביא: ארגוני הנשים ובכלל ארגונים חברתיים פעילים מאוד בעבודת הכנסת.

עליזה לביא: קחו את מה שקורה פה היום כשיעור לדרך ההמשך שלכם.

עליזה לביא: אנחנו באמת צריכים לתקן את זה ביחד וגם במבחן של ה-24 שעות צריך לראות מה קורה בשטח.

עליזה לביא: צריך ללמוד מה קורה בשטח כדי לבוא לסייע באמת ולא כדי להציב איזו מטרה שבגלל סיפור החיים, בטח בשנים הללו של נשים, קשה מאוד להגיע ל-24 שעות.

עליזה לביא: בטח ובטח אם צריך לגייס עוד כסף ועוד סיוע ועוד שיתופי פעולה כדי להגיע למה שהמשרד דורש.

עליזה לביא: אני משוכנעת שאתה באמת תהייה שגריר בממשלה הבא לנושא זה.

<נועה מבורך: סליחה, בבקשה הערה קטנה, למשהו שהתחיל להתגלגל בנושא משרד הכלכלה.

<נועה מבורך: בעצם נשים שלומדות תורה לא זכאות להנחה במשרד הכלכלה כמו הגברים.

<נועה מבורך: היו על כך הרבה דיונים, הוגשו עתירות בשנה האחרונה והתברר שרק אישה שלומדת בתכנית מוסמכת על ידי המדינה, כמו שעכשיו אנחנו מקווים שיקרה בעקבות מבחני התמיכה.

<נועה מבורך: רק אז היא יכולה לגשת למשרד הכלכלה ולהסדיר את הזה.

<נועה מבורך: התשובה של משרד הכלכלה היא רק לאחר ששני המשרדים ישבו ושמשרד הכלכלה יקבל את אישור משרד החינוך שמבחני התמיכה נכנסו, רק בעקבות זאת נשים תוכלנה לקבל הנחה למעון.

<נועה מבורך: כידוע זו הנחה מאוד משמעותית.

עליזה לביא: בואו נסגור את מבחני התמיכה, נראה שארגונים שמקבלים.

עליזה לביא: אני מבטיחה לך שגם שם אנחנו נהייה.

עליזה לביא: אני בטוחה שגם כאן יהיו לי שיתופי פעולה בתוך הבית הזה.

עליזה לביא: אנחנו מסיימים כאן.

עליזה לביא: אקריא את הסיכומים שלנו.

עליזה לביא: יש לכן שיעורי בית לעשות, גם לך עמוס.

עליזה לביא: אני שמחה להיכרות שיש כאן לכולם.

עליזה לביא: אני מקווה שתגלה באמת הבנה ואורך רוח לפניות ושתייצר איזה שהן פלטפורמות להנגיש את הידע.

עליזה לביא: ליצור פנייה שלכם באתר הבית שלכם שהיא יותר ידידותית לגבי ההתחדשות הזאת.

עליזה לביא: זה משהו שהמשרד צריך להתגאות בו.

עליזה לביא: אתם הארגונים, תראו מה אתם כן יכולים לעשות במסגרת של מבחני התמיכה הללו.

עליזה לביא: לבחון את ההתאמות שלכם.

עליזה לביא: אני מקווה שנחזור לכאן כולנו בעוד כמה חודשים ונמשיך את מה שנעצר לנו באמצע בצורה מאוד - - -

<עמוס צייאדה: קיים איזה פורום?

עליזה לביא: אני אצא עכשיו החוצה, תייצרו את הפורום עכשיו.

<עמוס צייאדה: יש כאן מדרשות, אבל אני לא כל כך רואה, אולי חלק מהיושבים כאן חברים בו.

<עמוס צייאדה: נדמה לי שהתלמידות מייצגות דברים אחרים וחבל שאין כאן נציגים של הפורום.

<נועה מבורך: אין פורום.

עליזה לביא: אז תעשו ועד של תלמידות, מה בעיה להרים את זה היום?

<עמוס צייאדה: למשרד יהיה הרבה יותר נכון לעבוד מול נציגות של הפורום.

<עמוס צייאדה: יש פורום לכל סוגי המוסדות.

עליזה לביא: תודה, הערה במקום.

עליזה לביא: תודה רבה לכולם, המשך יום טוב לכולם, הישיבה נעולה.