ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 19, פרוטוקול מספר 333, 2014-12-01 09:00

יעקב מרגי: בוקר טוב.

יעקב מרגי: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

יעקב מרגי: על סדר היום הצעת חוק האומנה, התשע"ג-2013 של חברי הכנסת שלא אקרא את שמות כולם כי הרשימה מונחת בפניכם.

יעקב מרגי: אני לא אתן את ההרצאה הקבועה של היושב ראש הקבוע לגבי זה.

יעקב מרגי: כמובן מי שנמצא כאן, אכפת לו.

יעקב מרגי: אני מעביר את רשות הדיבור ליועצת המשפטית של הוועדה שתיתן לנו סקירה קצרה לגבי מה שנעשה עד היום ומה אנחנו הולכים לעשות היום כאשר התקווה היא להתקדם ולסיים את חוק האומנה.

יעקב מרגי: זאת שאיפה ואני מקווה שתאפשרו לי ותסייעו בידי, כמובן במידת האפשר.

יעקב מרגי: אם יש דברים בהם צריך לדון, נדון בהם.

<נעה בן שבת: אדוני, הגענו עד סעיף 48.

<נעה בן שבת: יש לנו שני סעיפים שעדיין לא הוצבעו, סעיף 36 וגם סעיף ההגדרות, סעיף 2.

<נעה בן שבת: במהלך הדיון בשבוע שעבר, לפני שנתקדם, עלה כאן עניין של עבירות שמונעות את מתן הרישיון לאומנה.

<נעה בן שבת: אנחנו מדברים בדרך כלל על עבירה שמפאת מהותה וחומרתה ונסיבותיה אדם אינו ראוי לשמש כמנחה אומנה והייתה כאן הצעה שידובר בפרט על עבירות אלימות כנגד ילדים.

<נעה בן שבת: הפירוט הזה, בדרך כלל לא מקובל.

<נעה בן שבת: אנחנו הרי אומרים שמהותה של העבירה, חומרתה ונסיבותיה הם המדדים שנמדדים ובוודאי כאשר מדובר ברישיון אומנה, אלה המדדים שמובאים בחשבון.

<נעה בן שבת: לכן אם אפשר, אדוני, הייתי מציעה שאנחנו כרגע, בשלב זה דווקא, לא נכלול את זה בנוסח.

<נעה בן שבת: אפשר לעשות גם ההפך.

<נעה בן שבת: אפשר לכלול את זה עכשיו בנוסח ולדון בזה שוב לקראת קריאה שנייה ושלישית, אבל אם אפשר הייתי מציעה לעשות ההפך, לא לכלול את זה כרגע בנוסח כדי לא לסטות מהנוסחים המקובלים.

יעקב מרגי: אם אני זוכר, מי שהעלה את זה, היה דוקטור קדמן, והתייחסנו לזה דווקא כי המובן מאליו הוא לא מובן מאליו, והיו דברים.

יעקב מרגי: עד היום אנחנו נתקלים במורשעים בעבירות מין שמועסקים בגני ילדים או במוסדות כאלה ואחרים.

יעקב מרגי: מסתבר שהמובן מאליו לא מובן מאליו והייתה מחשבה לשים את זה.

יעקב מרגי: אני מבין שגם מבחינה משפטית לפעמים כשאתה מציין, זה דווקא מצמצם ולא מרחיב.

יעקב מרגי: שוב, נצטרך לדון בזה.

יעקב מרגי: אני לא רוצה להתעכב על זה ואני מציע להשאיר את זה כך שזה יהיה בנוסח לקראת קריאה שנייה ושלישית.

יעקב מרגי: אנחנו בסעיף 48.

יעקב מרגי: אני מזכיר שאם יש למישהו הערה, להרים יד, להפנות את תשומת לבנו, נדון בה ונתקדם.

<מוריה כהן בקשי: הערה קטנה.

<מוריה כהן בקשי: בהגדרת אומנה אנחנו הורדנו את הסיפא שלא על פי חוק אימוץ בגלל איזושהי הערה שהייתה דווקא לטעמנו.

<מוריה כהן בקשי: בדקנו את זה.

<מוריה כהן בקשי: הנוסח שלא על פי חוק האימוץ הוא נכון אלא שיכולה להיות אומנה למטרת אימוץ.

יעקב מרגי: אנחנו לא חוזרים אחורה.

יעקב מרגי: לקראת קריאה שנייה ושלישית.

יעקב מרגי: מה שדנו בו, אני אומר לכם מראש שאני לא רוצה לפתוח כי לא נחזור על זה.

יעקב מרגי: יש לנו את האפשרות לעשות זאת בקריאה שנייה ושלישית.

<נעה בן שבת: אנחנו מדברים עכשיו על פרק ה', על הגוף המפעיל.

<נעה בן שבת: בפרק הקודם דיברנו על כך שחובתו של המשרד לאתר את האומנים ולהכשיר אותם אבל הוא עושה את זה באמצעות אותם גופים מפעילים ועכשיו נגיע לפרק ה' שעוסק בזה.

<איילת וולברג: פרק ה': גוף מפעיל 49.

<איילת וולברג: תפקידי הגוף המפעיל ותנאים להתקשרות עמו לא יתקשר המשרד עם גוף מפעיל, אלא אם כן מצא כי מתקיימים בו כל אלה: מנהל הגוף המפעיל, ואם הגוף המפעיל כאמור הוא תאגיד – גם בעל השליטה בתאגיד, לא הורשעו בעבירה פלילית או משמעתית שמפאת מהותה, חומרתה או נסיבותיה לא ראוי כי יהיו מנהל או בעלים, לפי העניין, של גוף מפעיל.

<איילת וולברג: מנהל הגוף המפעיל לא הוכרז או פושט רגל, ואם הוכרז פושט רגל – ניתן לו הפטר כאמור בסעיף 62 לפקודת פשיטת הרגל (נוסח חדש), התש"ם-1980, אשר לפי תנאיו אינו אוסר עליו להיות מנהל, ואם הוא תאגיד – הוא לא החליט על פירוק מרצון ובית המשפט לא נתן צו לפירוקו, צו כינוס נכסים או צו פירוק זמני בעניינו.

יעקב מרגי: מה זה לא הוכרז?

<נעה בן שבת: לא הוכרז פושט רגל.

<נעה בן שבת: הורדנו את הפסול דין.

<נעה בן שבת: אני מבינה שיש שינויים בנושא הזה של הפסול דין.

<נעה בן שבת: לא הוכרז פושט רגל.

קארין אלהרר: למרות שבמקום אחר כן הייתה התייחסות לפסול דין.

<נעה בן שבת: נכון.

<נעה בן שבת: בנושא של האומן עצמו.

קארין אלהרר: נכון.

קארין אלהרר: צריך אולי להוריד את זה.

<נעה בן שבת: להוריד את זה גם שם.

קארין אלהרר: אני מבינה שיש הצעה של חוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות שמתכוונים להוריד בכלל את כל הנושא של פסול דין.

<קריאה: לא מונה לו אפוטרופוס בסעיף ההוא, כך שלא חייבים את פסול הדין.

יעקב מרגי: ניישר קו.

<נעה בן שבת: את המילה "או" אנחנו מורידים.

<נעה בן שבת: לא הוכרז פושט רגל.

<נעה בן שבת: אנחנו מדברים על אם הגוף המפעיל הוא תאגיד, נכון?

<נעה בן שבת: האם הגוף המפעיל הוא תאגיד.

<קריאה: כן.

<איילת וולברג: לא מתקיים חשש לניגוד עניינים בין תפקידי הגוף המפעיל לפי חוק זה לפעילות אחרת שהוא מבצע, או ניגוד עניינים כאמור עם עניין אישי או עיסוק אחר של מנהל הגוף המפעיל או בעליו.

<איילת וולברג: כוח האדם שעומד לרשות הגוף המפעיל מאפשר את ביצוע תפקידי הגוף המפעיל לפי חוק זה בהתאם לדרישות שקבע השר, ובכל זה מנחי אומנה, ראשי צוותים ייעודיים להדרכת מנחי האומנה והנחייתם וגורמי מנהלה, ובלבד שלגבי מי מהם שבא בקשר ישיר ומתמשך עם הילדים, הוריהם ומשפחות האומנה, מתקיימים גם כל אלה: הוא בעל הכשרה מקצועית ורמה אישית ומקצועית הולמת לביצוע תפקידיו.

<איילת וולברג: הוא לא הורשע בעבירה פלילית או משמעתית שמפאת מהותה, חומרתה או נסיבותיה לא ראוי שיהיה מועסק בתפקידיו בגוף המפעיל.

<איילת וולברג: לא מתקיים חשש כי יהיה בניגוד עניינים באופן תדיר בין מילוי תפקידיו בגוף המפעיל לפי חוק זה ובין עניין אישי או אחר לרבות תפקיד אחר שלו ולא קיימות נסיבות אחרות שבשלבן העסקתו תהיה מנוגדת לטובת הציבור או לטובת הילדים באומנה, הוריהם ומשפחותיהם.

<איילת וולברג: התקשרות המשרד עם הגוף המפעיל אינה נוגדת את טובת הציבור או את טובת הילדים באומנה, הוריהם ומשפחות האומנה.

<איילת וולברג: תנאים אחרים שיקבע השר.

יעקב מרגי: יש הערות?

יעקב מרגי: התייחסויות?

<נעה בן שבת: יש הערה של מרכז השלטון המקומי.

<נעה בן שבת: הוא ביקש שיהיה דוח שנתי של המחלקה לשירותים חברתיים לגבי הגוף המפעיל, אבל אנחנו יודעים שיש מחלקות לשירותים חברתיים שונות ברשויות.

<קריאה: ממש לא.

יעקב מרגי: אני חושב שזה מיותר.

יעקב מרגי: אנחנו ממשיכים.

<איילת וולברג: תפקידי גוף מפעיל לפי ההתקשרות ובכפוף לה יכללו בין השאר את כל אלה: איתור של מועמדים לאומנה, הערכת כשירותם, וסיוע בבדיקת התקיימותם של תנאים בבקשה למתן רישיון אומנה או לחידוש רישיון.

<איילת וולברג: הכשרת מועמדים לאומנה.

<איילת וולברג: ליווי מקצועי והדרכה לאומנים ולילדיהם הקטינים, לפי הוראות המפקח הארצי על האומנה.

<איילת וולברג: מינוי מנחי אומנה והדרכת אנשי הצוות המקצועי, לרבות מנחי האומנה, לפי הוראות המפקח הארצי על האומנה ופיקוח עליהם.

<איילת וולברג: עיון במאגר המידע לשם איתור משפחת אומנה מתאימה.

<נעה בן שבת: אדוני, בקשר לנושא עיון במאגר המידע, בכלל הנושא של מאגר המידע והעיון בו, אנחנו צריכים להשלים עוד הוראות בנושא הסודיות, שמירת סודיות, העיון במאגר המידע.

<נעה בן שבת: אני מציעה שנשלים את זה לקראת הקריאה השנייה והשלישית.

<רינת וייגלר: אנחנו מבקשים בהקשר הזה גם להשאיר לקריאה שנייה ושלישית את כל הנושא של הסמכויות של מנחה האומנה לקבל מידע מגופים אחרים על מנת שהם יוכלו לבצע את תפקידם בכל הנוגע לליווי הילד והמשפחה.

יעקב מרגי: אנחנו אומרים בכלל שעיון במאגרי מידע צריך להיות בשום שכל ובמידה.

<רינת וייגלר: גם.

<רינת וייגלר: אבל אני מתכוונת גם לקבלת מידע נניח ממערכות החינוך וממערכות הבריאות.

<רינת וייגלר: צריך להסדיר את כל הנושא הזה.

<נעה בן שבת: של מנחי האומנה.

<נעה בן שבת: לא של משפחת האומנה.

<רינת וייגלר: של מנחי האומנה.

יעקב מרגי: לקראת קריאה שנייה ושלישית נרד לרזולוציות.

<איילת וולברג: התאמת ילד לאומן בהתאם להוראות סעיף 32.

<איילת וולברג: בניית תכנית טיפולית מפורטת, והצעות לעדכונים בה, והעברתה לפי סעיף 36(ג).

<איילת וולברג: יישום התכנית הטיפולית, הכללית והמפורטת, לרבות מעקב אחר ביצועה והצעות לעדכונים ולשינויים בה, בהתאם לצורך.

<איילת וולברג: ליווי הילד בכל תקופת השמתו במשפחת האומנה, לרבות בעת מעברים בין משפחות אומנה.

<איילת וולברג: קיום ביקורות תקופתיות בעניינו של ילד והכנת הערכה תקופתית לגביו.

<איילת וולברג: דיווח למשרד ולמפקח ופעולה לפי הוראות המשרד והפיקוח והנחיותיהם.

<איילת וולברג: הגוף המפעיל יבצע את תפקידיו בתום לב, בהגינות, ללא משוא פנים ובלא אפליה.

<איילת וולברג: הגוף המפעיל ידווח למשרד בהתאם להוראות שייתן המשרד, והכול באופן ובמועדים ולגבי עניינים שיקבע השר, וכן ימסור למפקח על אומנה לפי דרישתו בכתב וכן למי שמונה לבירור תלונות, דיווחים בעניינים אלה.

יעקב מרגי: אני שואל את עצמי ויכול להיות שעוד תינתן הדעת.

יעקב מרגי: בדרך כלל גופים מפעילים, כמו שהיו לנו לגבי החששות בוויסקונסין, יהיו בעלי אינטרסים.

יעקב מרגי: הם יעבדו כמובן לפי מכסות, אני לא רוצה לומר לפי גולגולת או לפי ראש, אבל כשאנחנו כותבים הגוף המפעיל יבצע את מלאכתו בתום לב, אנחנו מניחים, רוצים ושואפים לכך.

יעקב מרגי: השאלה אם יש לנו את הבקרות בחוק.

קארין אלהרר: כתוב כמה סעיפים קודם שלא אמור להיות להם ניגוד עניינים.

יעקב מרגי: ניגוד העניינים הגדול הוא רמת ההכנסה.

יעקב מרגי: השאלה אם אני לא אהיה מוטה, אם בשלב מסוים בא לציון גואל ומספר הילדים ירד דרסטית ואני מתחיל לראות מה קורה עם מטה לחמי.

יעקב מרגי: השאלה אם יש לנו בקרה מעבר לזה.

<רינת וייגלר: יש פרק פיקוח על הגוף המפעיל.

יעקב מרגי: כי חוות הדעת צריכות להיות.

קארין אלהרר: אני חושבת שכל הצעת חוק טובה ככל שתהיה, נדמה לי שאי אפשר לקיים אותה בצורה הטובה בלי פיקוח.

קארין אלהרר: יש מפקחת ארצית ויש מפקחות מחוזיות.

<שלווה ליבוביץ': כל הדברים האלה באים לידי ביטוי במכרז האומנה.

יעקב מרגי: תציגי את עצמך.

<שלווה ליבוביץ': מפקחת ארצית אומנה.

<שלווה ליבוביץ': אני רוצה לומר שהכול בא לידי ביטוי במכרז שהמשרד מפרסם ושם זה מגיע ממש לפרטי פרטים.

<שלווה ליבוביץ': כל משפחה חדשה מאושרת על ידי המפקח המחוזי.

<שלווה ליבוביץ': זה גם כתוב כאן.

<שלווה ליבוביץ': כל השמה חדשה.

יעקב מרגי: לפני, אחרי ותוך כדי?

<שלווה ליבוביץ': גם תוך כדי.

<שלווה ליבוביץ': אנחנו כל הזמן נמצאים בתוך העמותות ובודקים תיקים.

<שלווה ליבוביץ': יש מהלך מאוד מובנה של תהליכי הפיקוח.

<נעה בן שבת: יש לכם בתוך המכרז גם מהלך מובנה של סנקציות?

<שלווה ליבוביץ': להפסיק את הפעילות של העמותה, והיו כבר דברים מעולם.

<שלווה ליבוביץ': אני רוצה להזכיר ששנתיים אחרי שיצאנו להפרטה, היה גוף שהפסקנו את הפעילות שלו, מפעל הכשרת ילדי ישראל, וזה לא היה פשוט.

<שלווה ליבוביץ': עשינו את זה כי הוא לא עמד בתנאים שלנו.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: נמשיך.

<איילת וולברג: פעילותו של גוף מפעיל והיקפה.

<איילת וולברג: כוח האדם העומד לרשות הגוף המפעיל, לרבות ניסיונו והכשרתו.

<איילת וולברג: יחס כוח האדם למספר הילדים המטופלים בגוף המפעיל ויחס כאמור למספר משפחות האומנה המטופלות על ידו.

<איילת וולברג: הסברים על דרך פעולת הגוף המפעיל ככלל וכן במקרים פרטניים.

<איילת וולברג: דיווח כספי.

<איילת וולברג: קיומה של מערכת אבטחת מידע.

<איילת וולברג: הגוף המפעיל יקיים מערכת מידע מאובטחת, המבטיחה סודיות ושמירת מידע.

<נעה בן שבת: את ההוראות האלה, אני מניחה שעוד נפרט לקראת הקריאה השנייה והשלישית.

<איילת וולברג: המפקח הארצי יפרסם ברשומות ובאתר האינטרנט של המשרד את הגופים המפעילים שעמם התקשר המשרד, את תקופת ההתקשרות ואת האזורים שבהם רשאי הגוף המפעיל לפעול.

<איילת וולברג: משך ההתקשרות לא יעלה על חמש שנים והמשרד רשאי לחדש את ההתקשרות לתקופות נוספות כאמור.

<איילת וולברג: גוף מפעיל יודיע למשרד בכתב על כל שינוי בפרט מהפרטים שמסר במסגרת ההתקשרות בתוך שלושים ימים מיום שנודע לו על השינוי ויצרף את המסמכים הנוגעים לעניין.

יעקב מרגי: יש הערות עד כאן?

<אורית עמיאל: מכון סאמט.

<אורית עמיאל: לפי מה שאני רואה, אין כאן את חובת המשרד להעביר אלינו כספים בזמן ובהתאם לתנאי המכרז.

<אורית עמיאל: לפעמים יש מצבים של חודשים בהם אין הועדות ולא מועברים אלינו כספים, לא לנו ו לא למשפחות.

<אורית עמיאל: גם בנושא של כפיפות לתנאי השכר במשק.

<אורית עמיאל: אנחנו מחויבים להעסיק עובדים סוציאליים בתנאי שכר מסוים ואין כאן שום הזכרה כזאת.

קארין אלהרר: זה לא חוק שמתעסק בתנאים של הגופים.

יעקב מרגי: לא צריך חוק כדי לחייב אתכם לעמוד בחוק.

יעקב מרגי: מישהו רוצה לענות?

יעקב מרגי: למישהו יש תשובה?

<שלווה ליבוביץ': לגבי התשלומים?

<שלווה ליבוביץ': המערכת עובדת עם הועדות שהמחלקות לשירותים חברתיים שולחים לנו.

<שלווה ליבוביץ': ברגע שהועדה נקלטת, הכספים מתחילים להיות מועברים.

<שלווה ליבוביץ': לפעמים יש לנו קושי בנושא של קבלת ההועדות בזמן אבל נעשים מאמצים.

<שלווה ליבוביץ': יש תהליכי מקדמות.

<שלווה ליבוביץ': המערכת מנסה.

יעקב מרגי: אני מקווה שהגופים המפעילים לא סובלים.

יעקב מרגי: השאלה היא במקום.

יעקב מרגי: אני מבין מה זה משרד ממשלתי אבל השאלה אם אתם עושים.

יעקב מרגי: יש גופים שיודעים כבר לעבוד עם מקדמות ויש איזשהו בסיס מסוים.

יעקב מרגי: לפעמים צריך לצאת מהקופסא הבירוקרטית ולחשוב גם על האנשים שבאמצע.

<שלווה ליבוביץ': אנחנו מאוד משתדלים.

<שלווה ליבוביץ': אני חושבת שבנושא משפחות האומנה, נושא המקדמות פותר את הבעיות עד שההועדות נקלטות.

יעקב מרגי: יש את זה.

<שלווה ליבוביץ': יש את זה.

יעקב מרגי: קיבלת תשובה.

<שלווה ליבוביץ': למשפחות.

<אורית עמיאל: ולנו אין.

<שלווה ליבוביץ': לגופים המפעילים, לכן אחד מהתנאים הוא חוסן כלכלי כאשר הם יכולים לעמוד בזה.

יעקב מרגי: ההערה נשמעה.

יעקב מרגי: זה לא לחקיקה, כך אומרים לי אנשים שמבינים.

<נעה בן שבת: אנחנו אומרים שהמשרד מתקשר עם גוף מפעיל, אז פרטי ההתקשרות צריכים להיות.

<אורית עמיאל: פשוט הזדמנות לעגן את זה באיזשהו סד של זמן.

<שלווה ליבוביץ': אני לא חושבת שבחוק הזה, זאת ההזדמנות.

קארין אלהרר: אני רוצה להבהיר.

קארין אלהרר: המטרה של החוק הזה היא לתת איזשהו מענה מלא לילדי האומנה ומשפחות האומנה.

קארין אלהרר: אני בטוחה שמשרד הרווחה יעשה מאמצים עילאיים ויותר מזה, גם יצליח, על מנת לתת לכם את כל השירותים הנלווים שאתם זקוקים להם.

יעקב מרגי: גברת שלווה, אני חושב שהדברים שנאמרו כאן צריכים לבוא לידי ביטוי בצורת ניסוח חוזה ההתקשרות ולתת מענה.

יעקב מרגי: תשבו אתם ביחד כדי לראות שהדברים יהיו גם סבירים מבחינת הצדק.

יעקב מרגי: עד כאן סעיף 49.

יעקב מרגי: אם אין הערות, אנחנו נצביע עליו.

יעקב מרגי: את מצביעה במקום רינה?

קארין אלהרר: במקום עדי קול.

יעקב מרגי: מי בעד אישור סעיף 49?

יעקב מרגי: בעד – פה אחד

יעקב מרגי: ארבע חברי הכנסת הנוכחים הצביעו בעד.

יעקב מרגי: הסעיף אושר.

<איילת וולברג: פרק ו': בקרה ופיקוח סימן א': פיקוח 50.

<איילת וולברג: הפיקוח על האומנה ויעדיו במטרה להבטיח את שלומם וטובתם של ילדים הנמצאים באומנה ואת זכויותיהם, יקיים המשרד פיקוח על הגופים המפעילים ועל משפחות האומנה ויבקר את פעולותיהם ובין השאר את אלה: תהליכי גיוס בדיקה והכשרת משפחות אומנה.

<איילת וולברג: תהליכי התאמת משפחת האומנה לצרכי הילד.

<איילת וולברג: תהליכי התכנון והטיפול בילדים באומנה.

<איילת וולברג: כוח האדם בגוף המפעיל את האומנה והכשרתו.

<איילת וולברג: תהליכי ליווי של הילד ומשפחת האומנה.

<נעה בן שבת: אנחנו בעצם אומרים שהפיקוח הוא גם על הגופים המפעילים וגם על משפחות האומנה, בעצם הפירוט מתייחס לתהליכים שמבצעים הגופים המפעילים.

יעקב מרגי: ברור.

<נעה בן שבת: למעשה גם הגוף המפעיל מפעיל את פיקוח על משפחות האומנה.

יעקב מרגי: אבל זה לא מונע מכם כמשרד לעבור את המשוכה הזאת של הגוף המפעיל ולעשות ביקורת גם בתוך המשפחות.

<שלווה ליבוביץ': זה בהמשך.

<שלווה ליבוביץ': יש לזה התייחסות בהמשך.

<איילת וולברג: 51.

<איילת וולברג: הסמכת מפקחים להגשמת מטרות הפיקוח ויעדיו יסמיך השר, מבין עובדי משרדו, מפקחים שיהיו נתונות להם הסמכויות לפי סעיף 54 בישראל וכאזור.

<איילת וולברג: תפקידי מפקח שהוסמך כאמור בסעיף קטן (א) יכללו, בין השאר, את אלה: פיקוח על ביצוע תכניות טיפול של ילדים באומנה.

<איילת וולברג: המלצה למונה על הרישוי בדבר התאמת אדם לשמש כאומן, בין היתר בהתבסס על חוות הדעת של מנחה באומנה.

<איילת וולברג: פיקוח על הגוף המפעיל, לרבות לעניין הדרכה של כוח האדם והכשרת משפחות האומנה.

<איילת וולברג: פיקוח על משפחות האומנה לרבות פיקוח על קיום רישיון אומנה ועמידה בתנאי, לרבות בדרך של ביקור במשפחת האומנה ושיחה עם הילד, ועם משפחת האומנה.

<איילת וולברג: בקרה ומעקב אחר העמדת מצאי הולם של משפחות אומנה, בהתאמה לצרכי הילדים המופנים למסגרות האומנה.

<איילת וולברג: מתן הנחיות לתיקון ליקויים שנמצאו בעקבות תלונות ופיקוח אחר ביצוע התיקון.

<איילת וולברג: קבלת דיווח, טיפול ומעקב אחר קיומו של טיפול הולם באירועים חריגים.

<איילת וולברג: מעקב ובקרה אחר התקיימותו של תיעוד מנומק והולם לגבי הילדים באומנה ולגבי משפחות האומנה, בהתאם להוראות חוק זה.

<איילת וולברג: מעקב ובקרה אחר העברת התשלומים המיועדים לילדים באומנה ליעדם.

<איילת וולברג: הודעה על הסמכה לפי סעיף זה ועל מינוי לפי סעיף 52 יפורסמו ברשומות.

יעקב מרגי: יש התייחסויות?

<רינת וייגלר: בסעיף קטן (א), כתוב בסופו "בישראל ובאזור".

<רינת וייגלר: אני חושבת שהנושא של "באזור" מיותר.

<רינת וייגלר: בכל מקרה צריכים כן להגדיר ולבדוק את זה.

<רינת וייגלר: אולי נשאיר את זה לקריאה שנייה ושלישית.

יעקב מרגי: אני חושב שבדיון הקודם דיברנו על זה.

יעקב מרגי: אתם העליתם את הצורך.

<שלווה ליבוביץ': זה היה לגבי תושבות.

<רינת וייגלר: על תושבות דיברנו, אבל לא על הפיקוח באזור.

<רינת וייגלר: הרי אנחנו לא הולכים להיכנס לרשות הפלשתינית ולבדוק.

<נעה בן שבת: אבל משפחת אומנה שהיא תושבת האזור, ישראלים תושבי האזור.

<רינת וייגלר: בואו נבדוק את זה.

<רינת וייגלר: ראשית, צריך להגדיר את זה אם כן, ושנית, יש צווי רשויות מקומיות של המפקד הצבאי.

<רינת וייגלר: אני לא בטוחה שזאת הדרך לכתוב את המילה "באזור" כך.

יעקב מרגי: הערת את ההערה שלך.

יעקב מרגי: לקראת הקריאה השנייה והשלישית תבחנו את הצורך.

<נעה בן שבת: זה נשאר בנוסח הקיים.

יעקב מרגי: כן.

<איילת וולברג: 52.

<איילת וולברג: מפקח ארצי על האומנה השר ימנה מבין המפקחים, מפקח ארצי על האומנה, שתפקידיו, בנוסף לתפקידי הפיקוח, יהיו: הבניית הפיקוח, לרבות הבנייה מפורטת של נהליו, דרכי ביצועו ובחינה תקופתית של מידת התאמתו והצלחתו במטרותיו.

<איילת וולברג: ייעוץ, הנחיה, הדרכה והכרה של כוח האדם במערך הפיקוח על האומנה.

<איילת וולברג: ביצוע הכשרה של כוח האדם המיועד לעבודה בגופים המפעילים.

<איילת וולברג: העברת מדיניות המשרד לגורמים המפעילים אחר ביצועה.

<נעה בן שבת: אני רוצה להבהיר את העניין של ההכשרה.

<נעה בן שבת: אתם מכשירים את כוח האדם, אתם מכשירים את מני האומנה?

<שלווה ליבוביץ': בדיוק עכשיו התחלנו.

<שלווה ליבוביץ': לפני חודש פעם ראשונה התחילה ההכשרה של המדינה את מנחי האומנה.

<נעה בן שבת: ואת ההכשרה של משפחותה אומנה מעבירים הגופים המפעילים?

<שלווה ליבוביץ': לא.

<שלווה ליבוביץ': הכשרה של מנחות האומנה.

<שלווה ליבוביץ': להפך.

<שלווה ליבוביץ': הכשרת משפחות אומנה, זה הגוף המפעיל.

<קריאה: זה בדיוק מה שנעה אומרת.

<שלווה ליבוביץ': אנחנו מכשירים את הצוותים של הגופים המפעילים, גם לגבי איך מכשירים וגם לגבי איך מלווים משפחות אומנה.

<נעה בן שבת: בדיון הראשון עלתה הערה לגבי האם המפקח הארצי שאנחנו דנים כאן במינוי שלו, האם הוא צריך להיות עובד סוציאלי או לא.

<נעה בן שבת: רציתי לשאול אם הייתה התקדמות בנושא הזה או שיש לכם התייחסות לשאלה הזאת.

<נעה בן שבת: בדיון הראשון עלתה הערה שהמפקח הארצי צריך להיות עובד סוציאלי.

<נעה בן שבת: אנחנו כרגע בסעיף שדן במפקח הארצי.

<נעה בן שבת: האם יש כבר איזושהי עמדה שלכם שלגבי השאלה הזאת?

<שלווה ליבוביץ': האמת שהעמדה היא כרגע שזה צריך להיות עובד סוציאלי.

<שלווה ליבוביץ': אני מבקשת גם את זה, אם אפשר, להשאיר לפיין טיונינג, למהות של קריאה שנייה ושלישית.

יעקב מרגי: בסדר.

יעקב מרגי: אנחנו מצביעים על סעיף 50, על סעיף 51 ועל סעיף 52.

יעקב מרגי: מי בעד?

יעקב מרגי: בעד – פה אחד

יעקב מרגי: הסעיפים אושרו פה אחד.

<נעה בן שבת: 53.

<נעה בן שבת: תנאים להסמכה לא יוסמך מפקח לפי הוראות סעיף 51(א), אלא אם כן מתקיימים בו כל אלה: הוא לא הורשע בעבירה שמפאת מהותה, חומרתה או נסיבותיה יש בה לדעת השר כדי למנוע את הסמכתו.

<נעה בן שבת: הוא קיבל הכשרה מתאימה בתחום הסמכויות שיהיו נתונות לו לפי חוק זה, כפי שהורה השר.

<נעה בן שבת: הוא עומד בתנאי כשירות נוספים כפי שיורה השר.

<נעה בן שבת: אני מניחה שתנאי הכשירות הנוספים הם לפי הוראות או לפי תקנות.

<נעה בן שבת: אנחנו כתבנו כאן כפי שיורה השר.

<נעה בן שבת: אתם רוצים להשאיר את זה בגמישות או אולי דווקא כאן יש מקום לתקנות?

<רינת וייגלר: שיורה, רצינו לאפשר את הגמישות.

קארין אלהרר: למה לא בתקנות?

<נעה בן שבת: לגבי תנאי הכשירות הנוספים של המפקחים.

קארין אלהרר: זה עניין מהותי.

קארין אלהרר: למה לא בתקנות?

<רינת וייגלר: בסדר.

<רינת וייגלר: שיהיו תקנות.

יעקב מרגי: זה מהותי.

<נעה בן שבת: התנאים האלה חלים על כל המפקחים, כולל גם את המפקח הארצי שהוא אחד המפקחים.

קארין אלהרר: כן.

קארין אלהרר: בתקנות?

<נעה בן שבת: כן.

<נעה בן שבת: בתקנות.

<נעה בן שבת: 54.

<נעה בן שבת: סמכויות פיקוח לשם פיקוח על ביצוע הוראות חוק זה, רשאי המפקח – לדרוש מכל אדם למסור לו את שמו ומענו ולהציג לפניו תעודת זהות או תעודה רשמית אחרת המזהה אותו.

<נעה בן שבת: לדרוש מכל אדם הנוגע בדבר למסור לו כל מידע או מסמך הדרושים לו לשם מילוי תפקידיו, לרבות כל מידע הנוגע לילד באומנה, לרבות תיקו האישי.

<נעה בן שבת: האם גם כאן בנושא הפיקוח אתם חוששים ממסירת המידע ורוצים לקבוע הוראות לגבי מסירת המידע?

יעקב מרגי: הוא המפקח.

יעקב מרגי: הוא הריבון.

יעקב מרגי: זה המשרד.

<רינת וייגלר: אני חושבת שבסעיף הסודיות שיהיה בהמשך, נצטרך להתייחס גם לילד ולאומנים וגם על מאגר המידע וזה יחול על כל מי שפותח.

יעקב מרגי: מי שנוגע בדבר.

יעקב מרגי: בסודיות, ודאי גם המפקח.

<נעה בן שבת: להיכנס בכל עת סבירה, למקום שהכניסה אליו דרושה לשם אכיפתו של חוק זה ובלבד שלא ייכנס למקום המשמש למגורים, אלא על פי צו של בית משפט, או בשעה סבירה ובתיאום מראש, אם ניתנה לכך הסכמה בכתב של בגיר המחזיק בנכס, ואולם, מפקח רשאי לבקר בבית משפחת אומנה אשר נתונה לפיקוחו אף אם לא מתקיימים התנאים האמורים, במצבים בהם קיים חשד לפגיעה בשלומו של ילד הנמצא בהשמה במשפחת האומנה.

<נעה בן שבת: זאת אומרת, יש כאן איזשהו איזון.

יעקב מרגי: למה נכנס הצו אם יש לך את האפשרות הזאת?

קארין אלהרר: זה רק אם יש חשש לפגיעה בשלומו של הילד.

קארין אלהרר: ברור שאם משפחה עשויה לפגוע בילד, היא לא תיתן להיכנס בכזאת קלות ובסבר פנים חמות.

יעקב מרגי: איך זה עובד?

יעקב מרגי: אני בכוונה מציף את זה.

יעקב מרגי: יבוא עובד סוציאלי.

יעקב מרגי: אם הוא רוצה להיכנס – נכס פרטי.

יעקב מרגי: הוא במצב שהוא יודע שהולכת להיות סכנה וכי צפויה לילד סכנה.

קארין אלהרר: הוא יכול גם לבוא לבקר ולראות.

יעקב מרגי: אבל אם בעל הבית יאמר לו שהוא לא רוצה שייכנס, הוא לא ייכנס.

שולי מועלם-רפאלי: לא כל פעם שמישהו לא נותן לעובד סוציאלי להיכנס, קיימת סכנה.

יעקב מרגי: רגע.

יעקב מרגי: לא ירדתם לסוף דעתי.

יעקב מרגי: בעל המקצוע חושש שיש סכנה לילד.

יעקב מרגי: בעל הבית לא מוכן לאפשר לו להיכנס.

יעקב מרגי: הוא הולך להביא שוטר.

<שלווה ליבוביץ': יש צו.

יעקב מרגי: מה ידרוש ממנו השוטר באותו רגע?

מיקי רוזנטל: במצב שיש סכנה לשלום הילד.

יעקב מרגי: בעל הבית לא מאפשר לו להיכנס, הוא יצטרך להביא אתו שוטר.

מיקי רוזנטל: נכון, אבל לשוטר יש שיקול דעת.

מיקי רוזנטל: לקצין משטרה יש שיקול דעת.

יעקב מרגי: נשמע את משרד המשפטים.

קארין אלהרר: היו לכם מקרים כאלה?

<שלווה ליבוביץ': לא היו לנו מקרים כאלה, אבל אני חושבת שאם תהיה סיטואציה כזאת, צריך להפעיל את עו"ס לחוק הנוער שלו כן יש סמכויות.

<נעה בן שבת: בעצם את הסיפא הזאת אנחנו צריכים להוריד.

<רינת וייגלר: לא.

<רינת וייגלר: אני רוצה להסביר על האיזון בתפקידי הפיקוח לבין תפקידי חוק הנוער.

<רינת וייגלר: ודאי שסמכויות עו"ס לחוק הנוער, אנחנו לא פוגעים בהן ולא באים להוסיף עליהן.

<רינת וייגלר: יש להם את הסמכות לפעול לפי חוק הנוער.

<רינת וייגלר: אנחנו כאן מדברים על סמכויות הפיקוח.

<רינת וייגלר: אני חושבת שברמת אחריות המפקח צריך לאפשר לו גם במצבים בהם מובא לידיעתו שמתעורר חשד לשלומו של קטין, הוא בוודאי צריך להפעיל חוק נוער אבל זה לא מונע, בעיני, מהחובה שלו לבוא ולבדוק מה קורה במשפחה באופן ישיר.

<רינת וייגלר: לכן אני רוצה להשאיר את שני הדברים.

יעקב מרגי: צריך להשאיר.

<רינת וייגלר: ככל שיש קושי ביחס כאו בסמכויות, נבדוק את זה הלאה, אבל אני מבקשת לא למחוק את זה כרגע.

יעקב מרגי: שאלות ההבהרה לא באו כדי למחוק אלא הפוך.

<רינת וייגלר: הייתה מסקנה כאילו זה מיותר אבל בעיני זה לא מיותר.

<מוריה כהן בקשי: לקראת קריאה שנייה ושלישית נבחן אם צריך להבהיר את זה בכל זאת, לצמצם לפקיד סעד לחוק נוער, אבל כרגע יכול להיות שאפשר להשאיר את זה כך.

<נעה בן שבת: למסור לגוף מפעיל או למשפחת אומנה, בכתב, פירוט של ההוראות שלא קוימו (להלן – הליקויים), ולדרוש ממנו לתקן את הליקויים בלא דיחוי, או בפרק זמן שיקבע.

<נעה בן שבת: מי שנדרש כך, יתקן את הליקויים לא יאוחר מהמועד הנקוב בדרישה לתיקון ליקויים, ידווח על כך למפקח, וימציא אישורים על כך כפי שידרוש המפקח.

<נעה בן שבת: לעשות שימוש באמצעים שונים הדרושים לו לשם תיעוד ממצאיו.

<נעה בן שבת: 55.

<נעה בן שבת: תנאים להפעלת הסמכות מפקח לא יעשה שימוש בסמכויות הנתונות לו לפי פרק זה, אלא בעת מילוי תפקידו ובהתקיים אלה – הוא עונד באופן גלוי תג המזהה אותו ואת תפקידו.

<נעה בן שבת: יש בידו תעודה החתומה בידי השר, המעידה על תפקידו ועל סמכויותיו, שאותה יציג על פי דרישה.

<נעה בן שבת: אדוני, אני רוצה לחזור לרגע לסעיף הקודם, לסעיף 54(4), מסירה של פירוט הליקויים.

<נעה בן שבת: יכול להיות שזאת סמכות טבועה של המפקח ויכול להיות שלא צריך לזה פירוט.

<נעה בן שבת: אני רוצה להציע שכרגע הסעיף הזה יישאר כפי שהוא, פסקה (4), לגבי התיקון ליקויים ואפשר יהיה לבחון בהמשך האם זה נדרש או שזאת בעצם סמכות טבועה של המפקח.

יעקב מרגי: בכל מקרה אנחנו נקיים את הדיון.

<נעה בן שבת: דיברנו קודם על זכות של הילד להגיש תלונה ועכשיו מדובר על המנגנון.

<נעה בן שבת: סימן ב': מנגנון תלונה לילדים באומנה 56.

<נעה בן שבת: מנגנון תלונה השר יקים מנגנון תלונה לילדים באומנה בכל הנוגע לחיי היום יום שלהם באומנה (להלן – מנגנון תלונה), וימנה מקרב עובדי משרדו אדם שיהיה אחראי לקבלת התלונות ובירורן (להלן – הממונה על התלונות).

<נעה בן שבת: מנגנון התלונה ייקבע באופן שמאפשר לילדים המושמים באומנה להגיש את תלונותיהם באופן עצמאי, מוצנע ובחופשיות, וללא חשש מפגיעה כתוצאה מהגשת התלונה.

<נעה בן שבת: מנגנון התלונה יהיה נגיש לילדים באומנה, וייעשו התאמות נדרשות לתלונה בהתאם לגילאים ולמידת הבגרות של הילדים.

<נעה בן שבת: בירור התלונות ייעשה ככל האפשר תוך שמירה על פרטיות הילד.

<נעה בן שבת: תוצאות בירור התלונה יימסרו לילד המתלונן, והעתקן יימסר למפקח לשם תיקון הליקויים.

<נעה בן שבת: השר יקבע הוראות לעניין מנגנון התלונה, דרכי הגשת התלונות, הליך בירורן, ורשאי הוא לקבוע כי מנגנון התלונות יפעל גם לגבי ילדים בהשמה חוץ ביתית שאינה אומנה.

<נעה בן שבת: כאן יש התייחסות לאפשר שימוש במנגנון הזה כפלטפורמה לתלונות נוספות.

<נעה בן שבת: הממונה על התלונות ידווח לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת, אחת לשנה, על התלונות שהתקבלו ותוצאות הליך בירורן.

<יצחק קדמן: כמה הערות לסעיף הזה.

<יצחק קדמן: זה סעיף חשוב ביותר שלא קיים היום.

<יצחק קדמן: היו לי על זה גם שיחות עם שר הרווחה.

<יצחק קדמן: ראשית, אני מבקש שהמלים "מקרב עובדי משרדו" יימחקו.

<יצחק קדמן: בסעיף 56(א).

<יצחק קדמן: אני חושב שחשוב מאוד שיהיה כאן

<יצחק קדמן: בתפקיד אדם שיש לו עצמאות מרבית.

קארין אלהרר: אומבודסמן?

<יצחק קדמן: נכון.

<יצחק קדמן: אני יודע שהשר מאוד קנה את הרעיון.

<יצחק קדמן: הוא אפילו במשא ומתן עם שופט נוער לשעבר שייקח על עצמו את התפקיד.

<יצחק קדמן: לכן אני חושב שזה לא צריך להיות עוד פקיד במשרד שכפוף למשרד, לתקשי"ר וכדומה.

<יצחק קדמן: זאת הערה אחת.

<יצחק קדמן: הערה שנייה היא שלא רק הילד יוכל לפנות אלא גם מי מטעמו.

<יצחק קדמן: לא תמיד ילדי האומנה, יש להם את היכולת, מפאת הגיל או מפאת היכולות שלהם להתקשר לכתובת המתאימה.

<יצחק קדמן: צריך גם מי מטעמו של הילד שיוכל לפנות.

שולי מועלם-רפאלי: לדוגמה?

שולי מועלם-רפאלי: תן לי דוגמה.

שולי מועלם-רפאלי: מה זאת אומרת מי מטעמו?

שולי מועלם-רפאלי: תן לי דוגמה מציאותית.

<יצחק קדמן: מורה בבית ספר, אדם שקשור לילד בצורה כזאת או אחרת וכדומה.

<קריאה: גם ההורים הביולוגים.

<יצחק קדמן: ההערה השלישית באותו סעיף היא שצריך להיות כתוב גם שאותו אדם שיהיה הממונה על התלונות או האומבודסמן או נציב הקבילות או משהו כזה, חלק מתפקידו יהיה גם ליזום ביקורים.

<יצחק קדמן: הוא לא צריך רק לשבת במשרד ולחכות שהדברים יגיעו אליו אלא הוא יכול ליזום ביקורים מטעם עצמו כדי לבדוק את הדברים.

קארין אלהרר: אני רוצה לומר שבאמת הסעיף מבחינתי הוא סעיף מכונן בחוק הזה.

קארין אלהרר: באמת אחד הדברים שמאוד הטרידו אותי בכל מה שנוגע לילדי אומנה זה מי שומע אותם ועם מי הם יכולים לדבר כי הם קצת נמצאים באיזשהו משולש כזה שיש הורה אומנה ויש הורים ביולוגיים, ומה קורה לילד באמצע.

קארין אלהרר: זה מאוד הטריד אותי.

קארין אלהרר: אני מאוד מתחברת להערתו של דוקטור קדמן לגבי אפשרות קיומו של אומבודסמן.

קארין אלהרר: שוב, בלית ברירה שזה יהיה אדם מקרב עובדי המשרד.

קארין אלהרר: אני חושבת שנכון יותר – ואנחנו באמת עושים כאן משהו חדש ואני אשמח שהמשהו החדש הזה יהיה גם הטוב ביותר בעניין הזה.

קארין אלהרר: אני כן הייתי רוצה – ואני רואה שזה לא כתוב כאן – שיכולה להיות גם אומנה לילדים עם מוגבלויות ואחד הדברים שחסרים לי כאן זאת הנגשה.

קארין אלהרר: יש ילדים עם מוגבלויות שהם פחות ורבליים.

יעקב מרגי: דיברנו בפרק הקודם.

קארין אלהרר: נכון, אבל גם בהליך התלונה.

קארין אלהרר: אנחנו מדברים כאן על בירור התלונה, שייעשו התאמות נדרשות לתלונה.

קארין אלהרר: כתוב בהתאם לגיל ולמידת הבגרות אבל אין התייחסות לכך.

<רינת וייגלר: כתוב שיהיה נגיש.

<רינת וייגלר: מנגנון התלונה יהיה נגיש לילדים באומנה.

<רינת וייגלר: ככל שאת חושבת שצריך פירוט, אפשר לפרט.

קארין אלהרר: זה בסדר גמור.

יעקב מרגי: לגבי האומבודסמן, אני רוצה לשאול.

יעקב מרגי: השאלה אם לא תהיה כאן איזו כפילות כי לכאורה המפקח הוא הגוף שצריך לתכלל גם את הסוגיה הזאת.

קארין אלהרר: הנושא של אומבודסמן באופן כללי הוא משהו שמדברים עליו.

קארין אלהרר: לכל משרד שנותן שירותים.

קארין אלהרר: גם למשרד הבריאות, גם למשרד הרווחה.

קארין אלהרר: המנגנון אמור להיות מקביל.

יעקב מרגי: זה לא אומבודסמן ייעודי לחוק?

<קריאה: כן.

יעקב מרגי: אני מדבר על אומבודסמן ייעודי לחוק.

קארין אלהרר: אפשר שבתוך האומבודסמן הכללי.

קארין אלהרר: הרי לא סביר שבן אדם אחד יברר את כל התלונות שמוגשות ברחבי מדינת ישראל.

קארין אלהרר: אפשר לעשות את זה על פי נושאים.

יעקב מרגי: נשמע את המשרדים.

<רינת וייגלר: מבחינת משרד הרווחה, זה נכון שהנושא של הקמת אומבודסמן בכלל – ולילדים בכלל - עומד על הפרק כבר מספר שנים בין המשרדים.

<רינת וייגלר: היו מספר הצעות חוק.

<רינת וייגלר: אכן עומד גם על שולחן המשרד במסגרת המלצות ועדת סילמן.

<רינת וייגלר: היה שם נושא של הסדרת תלונות בכלל ובמסגרת נושא הסדרת התלונות, עולים כרגע כל מיני רעיונות של האופן שבו זה ייעשה.

<רינת וייגלר: אני מסכימה לגמרי עם חברת הכנסת אלהרר שהסעיף הזה הוא סעיף חשוב ולכן אני מבקשת ללכת צעד צעד.

<רינת וייגלר: ככל שאנחנו כרגע – ואנחנו מסדירים את חוק האומנה – בתוך חוק האומנה, מה שמוצע כרגע מבחינת עמדת המשרד זה כפי שהנוסח בא לידי ביטוי כאן.

<רינת וייגלר: ככל שדוקטור קדמן אומר שיש הצעות אחרות במשרד, אני מוכנה לבדוק את העניין.

<רינת וייגלר: אני מבקשת כרגע להשאיר את זה בנוסח הזה ואני אבדוק אם העמדה של המשרד השתנתה.

<רינת וייגלר: ככל שהיא השתנתה, אנחנו כמובן נביא את זה לדיון בהמשך ונראה מה הזהות.

<רינת וייגלר: כמובן שצריך לתת לו סמכויות.

<קריאה: צריך לקבוע את הכשירויות.

<רינת וייגלר: לאפשר לו כשירות, לתת לו סמכויות לקבל מידע שלא נמצא כאן בכלל ולבדוק אותו.

<רינת וייגלר: כל מה שצריך להסדיר בחוק את תפקידיו או בתקנות, אפשר לעשות לאחר מכן.

שולי מועלם-רפאלי: אני מסכימה לגמרי עם קארין ואני ממש מחזקת אותה בכך שזה סעיף דרמטי שמתחיל את התהליך שאנחנו מדברים עליו כבר שנים רבות.

שולי מועלם-רפאלי: גם אני סימנתי את זה.

שולי מועלם-רפאלי: זאת אומרת, על האיזון הזה שבין היכולת באמת לסמוך על מפקחים ועל אנשים שבאים מתוך המשרד, דווקא אני חושבת שאם אנחנו עושים כאן כזה צעד משמעותי, בואי כן נעשה אותו באופן שיהיה משהו בבסיס התפקיד הזה.

שולי מועלם-רפאלי: זאת אומרת, אני חושבת שנכון לנו שאם אנחנו כבר עושים את המנגנון הזה, שהוא יהיה באמת מנגנון חיצוני למשרד ולא להשאיר את זה עדיין בתוך המעגל המוכר והידוע.

שולי מועלם-רפאלי: אינני כמובן אומרת בזה אמירה חלילה על עובדי משרד הרווחה או על אנשים שעוסקים באומנה, אלא אם אנחנו עושים את התהליך הזה, אני חושבת שראוי שזה יהיה אדם מחוץ למשרד.

שולי מועלם-רפאלי: כמו שכבר נאמר כאן, כן להגדיר בדיוק מה הכשירויות, מי מתאים, איך בדיוק הוא מקבל, מה גבולות הגזרה של התפקיד הזה על כל המשמעויות שלו.

שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת שדווקא בגלל שיש כאן

שולי מועלם-רפאלי: צעד מאוד מאוד משמעותי, בואו ניתן לו את כל הכוח שאפשר בצד המשפטי.

יעקב מרגי: לא נותר לי אלא להתחבר לדברי היועצת המשפטית.

יעקב מרגי: נוכל לעשות את זה בנפרד.

שולי מועלם-רפאלי: היא הציעה כרגע להשאיר את זה ולהמשיך את הדיון אחר כך.

יעקב מרגי: כן.

יעקב מרגי: לאחר מכן.

קארין אלהרר: דוקטור קדמן, אני בטוחה שנגיע בעניין הזה להחלטה.

יעקב מרגי: זה נושא חדש.

<יצחק קדמן: מה לגבי יכולת הפניה לא של הילד עצמו אלא של מי שפונה בשמו?

<מוריה כהן בקשי: אני חושבת שזה ראוי, רק הייתי כותבת באמצעות ידיד קרוב כדי שלא נכניס עכשיו פניות של הורים שדרך הילד בעצם הופכים את כל התלונות אלא שזה ייועד לילד.

<עודד סושרד: ואם יש להם תלונות מוצדקות?

<עודד סושרד: בדרך כלל מדובר במשפחות מוחלשות.

<עודד סושרד: ההורים הביולוגים לא כאן ולכן אני אהיה להן לפה.

<עודד סושרד: אני חושב שכן חשוב לשמור על הזכויות של ההורים הביולוגיים וכאן יש הזדמנות בסעיף לאפשר להם.

<עודד סושרד: הם נפגשים עם הילדים, הם שומעים מהם דברים.

<עודד סושרד: לא תמיד הילד פונה בעצמו.

<עודד סושרד: כן חשוב שיהיה כתוב בחוק שההורים הביולוגים רשאים לפנות לאותו אומבודסמן עם תלונה.

<עודד סושרד: אם התלונה לא תהיה מוצדקת, היא תידחה.

יעקב מרגי: עוד לא בראנו את האומבודסמן.

יעקב מרגי: אנחנו כבר יודעים איך הוא יהיה, מי הוא יהיה, מה הוא יהיה וגם מאפשרים להורים להתלונן.

יעקב מרגי: בואו נעזוב את הקטע הזה של האומבודסמן ותוציאו אותו לדיון נפרד.

יעקב מרגי: קארין, אין מה לעשות.

קארין אלהרר: אני לגמרי מקבלת.

יעקב מרגי: אנחנו לא שם.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אנחנו מתקדמים.

יעקב מרגי: ההערות נרשמו.

<נעה בן שבת: הסעיף של מנגנון התלונה לילדים באומנה יישאר כפי שהוא כרגע.

יעקב מרגי: כפי שהוא.

<נעה בן שבת: כרגע הוא יהיה: התלונה, יכול שתוגש על ידי הילד או על ידי ידיד קרוב שלו.

יעקב מרגי: סיימנו את סעיף 56.

יעקב מרגי: נמשיך.

<איילת וולברג: סימן ג': הנמקה ותיעוד 57.

<איילת וולברג: תיק אישי הגוף המפעיל ינהל לגבי כל ילד באומנה תיק אישי שיכלול כל מידע רלוונטי על הילד לרבות מידע שהתקבל מאת המחלקה לשירותים חברתיים באזור מגורי הורי הילד, תכנית הטיפול של הילד, אבחונים פסיכולוגיים וסיכומי טיפול, מידע רפואי ומידע מאת מסגרות השמה קודמות, אם היו.

<איילת וולברג: 58.

<איילת וולברג: תיעוד והנמקה כל החלטה עקרונית או מיוחדת שנתקבלה ביחס לילד באומנה, תנומק בכתב, תוך פירוט השיקולים שביסודה ותתויק בתיקו האישי של הילד.

<איילת וולברג: היו להחלטה השלכות על תכנית הטיפול, יועבר דיווח על ההחלטה בצירוף הנימוקים שביסודה למחלקה לשירותים חברתיים באזור מגורי ההורים של הילד.

<איילת וולברג: גוף מפעיל ישמור את תיקו האישי של הילד לתקופה של...

<נעה בן שבת: צריך היה לקבוע תקופה של מספר שנים.

<נעה בן שבת: השאלה אם אנחנו מדברים על שמירה עד הגיעו של הילד לגיל 18, שבע שנים אחר כך, איזושהי תקופה.

<שלווה ליבוביץ': היום בתביעות מיניות אפשר לקבוע אותנו עד גיל 38 ולכן לדעתי אנחנו צריכים לקחת עד המקום שאפשר לתבוע אותנו ושזה יהיה מה שכתוב.

<קריאה: גיל 28.

<קריאה: גיל 38 זה בתוך המשפחה.

<שלווה ליבוביץ': השאלה איך את מסתכלת על משפחה אומנת בנושא הזה.

<שלווה ליבוביץ': היו לנו דברים.

יעקב מרגי: לו יצוין שאחרי מספר שנים הגוף המבצע חדל לתפקד כגוף מבצע.

יעקב מרגי: מה קורה עם כל המידע האגור אצלו?

<שלווה ליבוביץ': זאת ממש שאלה לדלת פתוחה.

<שלווה ליבוביץ': עומד להתקיים דיון בתוך המשרד לגבי נהלים בנושא הזה.

<שלווה ליבוביץ': זאת סוגיה מאוד רצינית.

יעקב מרגי: אבל אנחנו כאן.

<שלווה ליבוביץ': אני חושבת שצריך לכתוב שיהיו נהלים.

<שלווה ליבוביץ': זאת אומרת, השר יתקין תקנות בנושא הזה לגבי מה קורה, היכן יישמר וכולי, אבל שלא ניכנס לזה עכשיו כי זה דיון בתוך המשרד.

<שלווה ליבוביץ': זה דיון שאני מבינה שיש לו השלכות גם תקציביות והמשרד צריך להתארגן לזה.

<נעה בן שבת: אולי נכתוב שהגוף המפעיל ישמור את תיקו האישי של הילד עד הגיעו של הילד לגיל 38 שנים לפחות, בהתאם להוראות שיקבע השר.

<שלווה ליבוביץ': בדיוק.

<קריאה: תקנות.

יעקב מרגי: למה גוף מפעיל?

יעקב מרגי: מעבר לזה.

יעקב מרגי: לפעמים דורשים איזה מידע כלכלי מחברה מסוימת ולך חפש עכשיו את רואה החשבון שהיה.

יעקב מרגי: מילא גוף כלכלי, ניחא, אבל גוף מבצע, אחרי שנתיים חדל לתפקד כגוף, חיסלתם אותו, הוא החליט לעשות הסבה מקצועית, ואני רוצה שבחוק יובן או שתחייבו בתקנות או בדרך כלשהי שמחייבת שאכן כל מידע שהגיע אליו במסגרת תפקידו כגוף מבצע יועבר לידי המשרד או לידי המפקח מטעם המשרד לאלתר.

יעקב מרגי: אני לא רוצה שמידע כזה יתגלגל ומחר נמצא אותו באיזו תכנית טלוויזיה או מתגלגל ברחוב.

קארין אלהרר: יהיו הוראות.

יעקב מרגי: השאלה אם יהיו.

<שלווה ליבוביץ': מתקיים עכשיו דיון בתוך המשרד.

<שלווה ליבוביץ': זה מאוד מורכב כי יש ילדים שנגמר הטיפול לגביהם והגוף המפעיל איננו והשאלה מה קורה עם זה, ויש כאלה שעוברים לגוף מפעיל אחר ואז החומר יעבור.

<שלווה ליבוביץ': זאת אומרת, זה מאוד מאוד מורכב.

<שלווה ליבוביץ': השאלה אם זה יישמר כחומר כתוב או בסריקה.

<קריאה: למה זה בתוך הגוף המפעיל ולא במשרד?

<שלווה ליבוביץ': כי אין מקום.

יעקב מרגי: כרגע הוא מנהל תיק אישי.

יעקב מרגי: הוא חדל לתפקד כגוף.

יעקב מרגי: אני שומע ממך שיש דיונים אבל כדי להתקדם אנחנו צריכים לשמוע ממך אמירה מפורשת שאכן זה יבוא לידי ביטוי כי זה בלתי נסבל לחשוב שעד היום אף אחד לא חשב על זה.

<מוריה כהן בקשי: אני מציעה שנקבע שהשר יקבע תקנות שיתייחסו לתקופת השמירה למקרה של סגירת הגוף המפעיל וכולי ושמירת התיק האישי.

יעקב מרגי: במשרד.

<מוריה כהן בקשי: תקנות כאלה יכולות להיות גם באישור הוועדה.

<נעה בן שבת: את אומרת תקופת שמירה במקרה שהגוף המפעיל חדל לפעול.

<מוריה כהן בקשי: בכלל.

<מוריה כהן בקשי: תקופת השמירה והוראות בעניין סגירת גוף מפעיל.

<נעה בן שבת: אנחנו כבר עכשיו נכניס את התיקון הזה.

<יצחק קדמן: אני מבקש הערה שלא מתייחסת לסגירה של גוף מפעיל.

<יצחק קדמן: יש מחיר גם לשמירה ממושכת עד גיל 38.

<יצחק קדמן: ככל שאתה שומר יותר שנים, הסיכוי שזה ידלוף יותר גדול וכבר היו דברים מעולם.

<יצחק קדמן: אני חושב שגם זכותו של ילד שהיה באומנה שלא יזכרו לו לנצח נצחים שהוא הרטיב במיטה כשהוא היה בן 12 וכדומה.

יעקב מרגי: לא זה מה שמעניין.

<יצחק קדמן: אני יודע, אבל ברגע שאתה שומר את התיק, יש גם את זה.

קארין אלהרר: הדבר הזה נעשה על מנת.

קארין אלהרר: ..

<יצחק קדמן: להגן על המשרד מפני תביעות.

<שלווה ליבוביץ': לא.

יעקב מרגי: אני שאלתי באשר לילד.

<טלי חלף: לילד אין חומר.

<טלי חלף: אנחנו צריכים לספק לו את המידע עליו.

<רינת וייגלר: אנחנו נתקלים הרבה פעמים בפניות של ילדים שהיו במסגרות ומבקשים חומרים אודות התקופה, בין אם זה לצורך תביעה ובין אם לא.

<רינת וייגלר: מתברר שלך תמצא את החומר.

<רינת וייגלר: בדיוק הפוך.

<רינת וייגלר: כלומר, אתה צודק, גם על מנת להגן כמובן על המשרד אבל גם במצבים בהם ילדים מבקשים חומרים ולא רק באומנה אלא בכלל במסגרות של המשרד.

<רינת וייגלר: אם הכלל הוא שבע שנים, בכלל אי אפשר למצוא, ואם הכלל הוא יותר מזה, לך תמצא.

<רינת וייגלר: אנחנו כן רוצים בהקשר הזה להסדיר את החומר ולו בשביל המקרה שבו ילד רוצה לדעת מה עבר עליו בתקופה מסוימת ולמה הוא הוצא מהבית.

<רינת וייגלר: יש כל מיני שאלות.

<רינת וייגלר: אני מסכימה אתך שצריך איזון.

יעקב מרגי: צריך את האיזונים הנדרשים.

יעקב מרגי: זה יופיע בתקנות.

יעקב מרגי: רצית אמירה מפורשת של איך, כמה, עם האיזונים הנדרשים וכולי.

<נעה בן שבת: גם הגיל ייקבע בתקנות?

<נעה בן שבת: גם התקופה?

יעקב מרגי: אני חושב שגם התקופה צריכה להיקבע בתקנות, לאור הדברים שנאמרו.

קארין אלהרר: גם התקופה.

יעקב מרגי: גם התקופה וגם איזה סוג חומר.

<יצחק קדמן: זה צריך לבוא לאישור הוועדה.

יעקב מרגי: ודאי.

<נעה בן שבת: לגבי סעיף קטן (א) הייתה הערה של מרכז השלטון המקומי.

יעקב מרגי: מרכז שלטון מקומי נמצא אתנו בדיונים?

<רחל מאיו טננבאום: כן.

<רחל מאיו טננבאום: אני כאן.

יעקב מרגי: אני שמח שאתם כאן.

<נעה בן שבת: אנחנו ציינו שבמקרה שיש להחלטה העקרונית, אותה החלטה עקרונית מיוחדת, השלכות על תכנית הטיפול, אנחנו הצענו שזה יועבר למחלקה לשירותים חברתיים באזור המגורים של הורי הילד, והם ביקשו בהסכמה.

יעקב מרגי: בהסכמה, לא.

יעקב מרגי: לא תהיה בהסכמה.

יעקב מרגי: אין ספק שהם צריכים לדעת והם צריכים להיות שותפים.

יעקב מרגי: לא בהסכמה.

יעקב מרגי: בהסכמה, זה נותן זכויות יתר, וטו וכולי.

יעקב מרגי: אני לא אוהב את המילה בהסכמה.

יעקב מרגי: אין ספק שהם צריכים להיות שותפים, צריכים להיות ערניים ומעורים בדרך הטיפול אבל לא בהסכמה.

<נעה בן שבת: פרק ז' נוגע לאומנת חירום.

<נעה בן שבת: אני רוצה לבקש, אם אפשר, להבהיר בכמה מלים על אומנת החירום.

יעקב מרגי: נסיים את פרק ו' בהצבעה.

יעקב מרגי: אנחנו הצבענו עד סעיף 52.

יעקב מרגי: אנחנו מצביעים על סעיף 53 עד סעיף 58 כולל.

יעקב מרגי: מי בעד?

יעקב מרגי: בעד – פה אחד

יעקב מרגי: הסעיפים אושרו פה אחד.

<נעה בן שבת: אדוני, אם אפשר לבקש הבהרה של המפקחת הארצית על האומנה שתאמר כמה מלים על אומנת החירום ועל המאפיינים המיוחדים שלה.

<שלווה ליבוביץ': מה שאנחנו מתכוונים בחוק הזה, זה למשפחות שעברו בדיקה והכשרה וכל התהליך של להיות משפחה אומנת לכל דבר במשפחות קלט חירום שעומדות לרשות השמה 24 שעות ביממה, שבעה ימים בשבוע, לאורך כל הזמן, חגים, שבתות וכולי.

<שלווה ליבוביץ': לא מדובר בהשמות שנעשות בקהילה אד-הוק אצל שכן, גננת כי אימא יושבת שבעה או הלכה לניתוח אלא כאן אנחנו מדברים רק על ילדים שיצאו בצו של חוק נוער, במצבי חירום, עם צו חירום ואחר כך צווי ביניים של בית המשפט.

<שלווה ליבוביץ': רק באוכלוסיות האלה.

יעקב מרגי: הבנו.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: נתקדם.

יעקב מרגי: אם יהיו הערות, נשמע אותן.

<נעה בן שבת: זה כבר עונה להערה הראשונה.

<נעה בן שבת: הייתה כאן שאלה של מרכז שלטון מקומי.

יעקב מרגי: קיבלנו תשובה עליה.

<נעה בן שבת: 59.

<נעה בן שבת: אומנת חירום בסימן זה, "אומנת חירום" – אומנה לילדים המצויים בשעת משבר ונדרש להם סידור מגורים חלופי מידי, בהתראה קצרה ולתקופה זמנית, בשל חשש לשלומם.

<נעה בן שבת: ברישיון האומנה של אומנים באומנת חירום יצוין כי אושרו לשמש כאומנים באומנת חירום.

<נעה בן שבת: 60.

<נעה בן שבת: השמה באומנת חירום הוצא ילד מבית הוריו או ממסגרת אחרת שבה שהה, לפי החלטה של עובד סוציאלי לפי חוק הנוער (טיפול והשגחה), לפי סעיף 11 לחוק הנוער או בהחלטת בית משפט לפי סעיף 12 לחוק הנוער, ונקבע לגביו כי יושם באומנת חירום לפי אותו חוק עד לקבלת החלטה בדבר מקום ההשמה המתאים לו ותכנון תכנית טיפול עבורו, יבקר מנחה האומנה את הילד בתוך עשרים וארבע שעות מועד השמתו באומנת החירום.

<נעה בן שבת: אנחנו מדברים על מנחה אומנה שלא הכיר בהכרח את הילד לפני כן.

<שלווה ליבוביץ': בוודאי.

יעקב מרגי: מקרה חירום.

<אורית עמיאל: זה לא ריאלי 24 שעות כי יש לפעמים שהם מושמים ביום חמישי אחר הצהרים ואנחנו באים לראות אותם ביום ראשון בבוקר.

יעקב מרגי: הערה של מכון סאמט, נכון?

<אורית עמיאל: כן.

<אורית עמיאל: 48 שעות.

יעקב מרגי: בסדר.

<יצחק קדמן: בסעיף 60 מופיע עוד פעם הביטוי שבעיני הוא מאוד לא מוצלח של הוצא ילד.

<יצחק קדמן: אני הייתי מעדיף שהועבר ילד מפני שהוצא אומר שלקחו אותו והוציאו אותו.

<יצחק קדמן: יכול להיות ששני ההורים חלילה נספו בתאונת דרכים.

<יצחק קדמן: יש כרגע צורך אבל אף אחד לא מוציא אותו.

<יצחק קדמן: זה יוצר איזושהי התנגדות.

יעקב מרגי: לקראת קריאה שנייה ושלישית תמצאו את הניסוח לאורך כל החוק עם החלופה המתאימה ביותר למילה הוצא.

<נעה בן שבת: אני מבינה שאנחנו מדברים על אותו מנחה אומנה.

<נעה בן שבת: הכוונה לאדם שהוא מנחה אומנה בגוף המפעיל שאחראי על אותה אומנת חירום, אם אני מבינה נכון.

<שלווה ליבוביץ': נכון.

<נעה בן שבת: הוראות סעיף קטן (א) יחולו גם לעניין נקיטת אמצעי חירום בידי עובד סוציאלי לפי חוק הסעד (טיפול במפגרים) והחלטת בית משפט לפי הוראות סעיף 16 לחוק האמור.

<נעה בן שבת: 61.

<נעה בן שבת: הסכם אומנת חירום אומן באומנת חירום יחתום מראש על הסכם בהתאם להוראות סעיף 47, תוך התייחסות באופן כללי לכל ילד שעתיד להיות מושם אצלו.

<נעה בן שבת: בעת השמת ילד באומנת חירום, יוודא עובד סוציאלי לפי חוק הנוער (טיפול והשגחה) כי השמת הילד באומנת החירום עומדת בתנאי הרישיון וההסכם.

<נעה בן שבת: המפקח הארצי על האומנה רשאי לאשר השמת ילד באומנת חירום, גם אם מספר הילדים שיהיו אצל האומן לאחר ההשמה יעלה על חמישה.

<שלווה ליבוביץ': זה סעיף חשוב.

<שלווה ליבוביץ': היום אני צריכה לבקש את הרשות מהתקציבן.

<נעה בן שבת: 62.

<נעה בן שבת: תקופת שהייה באומנת חירום תקופת שהייתו של ילד באומנת חירום לא תעלה על שלושה חודשים.

<נעה בן שבת: המפקח הארצי על האומנה, בהתייעצות עם עובד סוציאלי לפי חוק הנוער (טיפול והשגחה), רשאי, מטעמים מיוחדים שיירשמו, להאריך תקופה זו בתקופה שלא תעלה על שלושה חודשים נוספים.

<נעה בן שבת: בעצם זאת הוראה גם לגורמים המטפלים שהם צריכים למצוא אומנה קבועה לילד.

<שלווה ליבוביץ': סידור קבוע.

<שלווה ליבוביץ': לאו דווקא אומנה.

<אפרת לוי שביט: ואז מה אנחנו עושים אם אין סידור קבוע?

<אפרת לוי שביט: אנחנו כבר היינו גם במקומות האלה.

<אפרת לוי שביט: כאן אנחנו ממש מסונדלים.

<קריאה: זה הרעיון.

יעקב מרגי: נתנו לך מהתקופה הראשונית עוד שלושה חודשים.

יעקב מרגי: אין מה לעשות.

יעקב מרגי: טובת הילד.

<אפרת לוי שביט: טובת הילד, מה?

<אפרת לוי שביט: להוציא אותו מהקלט חירום ולהחזיר אותו הביתה כשאין לנו מסגרת?

יעקב מרגי: לא.

יעקב מרגי: טובת הילד היא שיש אומנה קבועה.

<אפרת לוי שביט: ואם אין אומנה קבועה?

<אפרת לוי שביט: אם לא נמצאה?

יעקב מרגי: מה זה אין אומנה קבועה?

יעקב מרגי: כל החוק הזה מדבר על כך שאנחנו הולכים להסדיר שלגוף המפעיל יהיו מאגרי מידע.

יעקב מרגי: אני מבין שזה בא לך ממקום של הפרקטיקה הנוכחית אבל החוק הזה בא דווקא מאותם – סליחה שאני משתמש במילה הזאת – תסכולים של המשרד שמתמודד ביום יום, של הרשויות המקומיות, של העובדים הסוציאליים והמחלקות החברתיות.

יעקב מרגי: אני מאמין שהחוק עושה את האופטימום.

יעקב מרגי: יכול להיות שתוך כדי הליכה יתברר שלא כיסינו הכול.

קארין אלהרר: אני רוצה להוסיף ולומר שבמסגרת המלצות ועדת סילמן, נקבע שיהיה קמפיין גדול וגיוס של יותר משפחות אומנה.

קארין אלהרר: אני חושבת שעצם העובדה שיהיה חוק שמסדיר את היחסים של כל הנוגעים בדבר, גם יהיה תמריץ מאוד גדול של משפחות להוות משפחות אומנה לילדים.

<אפרת לוי שביט: במקרה ואין?

קארין אלהרר: אי אפשר להשאיר ילד במשפחת חירום.

יעקב מרגי: מה אומרת המפקחת הארצית?

<שלווה ליבוביץ': אני מקבלת את מה שנאמר כאן.

<שלווה ליבוביץ': הצעת החוק באה כדי להסדיר את זה ואנחנו צריכים לעשות את המאמץ שלילד יהיה מענה קבוע.

<שלווה ליבוביץ': האמת היא שאומנה זה אף פעם לא בית קבוע אבל מענה לתקופה יותר ארוכה.

<שלווה ליבוביץ': אנחנו נעשה את הכול כדי שזה יקרה.

<שלווה ליבוביץ': יכול להיות לפעמים שהיה ניסיון להחזיר את הילד הביתה להוריו הביולוגיים וזה לא צלח ואז מתחיל התהליך מחדש.

<שלווה ליבוביץ': זאת אומרת, אנחנו נצטרך לבדוק.

יעקב מרגי: את מסננת כאן אמירה מסוכנת.

יעקב מרגי: יש לי חושים לא חדים אבל קלטתי את זה.

יעקב מרגי: אסור שייאמר מה שאמרת עכשיו.

יעקב מרגי: זה כביכול ניצול פרוצדורה לצורך מצב.

יעקב מרגי: לא.

יעקב מרגי: זה לא יהיה.

<שלווה ליבוביץ': לא הבנתי.

יעקב מרגי: את אמרת, ואני מאמין שלא התכוונת לזה אבל זה נאמר בעיתוי השאלה על הקושי.

יעקב מרגי: לו יצויר שלא נמצא, את אמרת שיכול להיות שהיה ניסיון, הילד הוחזר ואז – אולי הפסקתי אותך באמצע דבריך – זאת לא תיחשב תקופה חדשה.

<שלווה ליבוביץ': בדיוק.

<שלווה ליבוביץ': היו דברים מעולם.

<שלווה ליבוביץ': היו ניסיונות.

יעקב מרגי: אסור שזה ייאמר.

<שלווה ליבוביץ': אבל זה חלק.

יעקב מרגי: זה עלול להיות מנוצל.

<רחל מאיו טננבאום: לא כניסיון להחזיר אותו מחדש למערכת אלא ניסיון אמיתי.

<שלווה ליבוביץ': זה היה ניסיון אמיתי להחזיר ילד הביתה.

יעקב מרגי: אם זה ניסיון אמיתי, אין לי בעיה.

יעקב מרגי: בניצול מצב, יש לי בעיה.

<שלווה ליבוביץ': רק על זה אנחנו מדברים.

יעקב מרגי: אני אחדד.

יעקב מרגי: נשאלה כאן שאלה.

יעקב מרגי: בסוף מחוקקים חוק והיא אומרת – ואני אומר במלים שלי – היא צריכה להתמודד עם זה ואין.

יעקב מרגי: האם שייך להכניס כאן במצב שלא נמצא, מה ייעשה?

יעקב מרגי: אני חושב ש-שישה חודשים זה סביר, די והותר ולא צריך.

יעקב מרגי: זאת דעתי.

<רינת וייגלר: אני רוצה לומר משהו לנושא של קביעת זמנים בחקיקה בכלל ובחקיקה שנוגעת לילדים.

<רינת וייגלר: בכלל, כרגע, במהלכים, גם בחוק האימוץ וגם בהצעות אחרות לתיקון חוקים, הגיע סוף סוף הזמן לקבוע זמנים תחומים שנוגעים לקבלת החלטות בעניינו של הילד.

<רינת וייגלר: אני מכירה את המצוקה אבל אני גם מכירה את זה שמגיעים גם אחר כך, גם אחרי תשעה חודשים, פתאום מגיעים לדקה ה-90 ופתאום שוב אין מקום.

<רינת וייגלר: הרעיון הוא שלושה חודשים ועוד שלושה חודשים, כאשר מה שעומד בבסיס העניין הוא שמקום שהוא חירומי לא מספק לקטין את מלוא צרכיו.

<רינת וייגלר: אמרנו שאפילו במספר הילדים, מספר הילדים הוא גבוה ממה שאפשר לתאר.

<רינת וייגלר: כנ"ל במרכזי חירום ובמקומות אחרים.

<רינת וייגלר: מקום זמני הוא לא מקום לילד.

<רינת וייגלר: שלושה חודשים ועוד שלושה חודשים, יש בזה אמירה ברורה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אני חושב שהדברים ברורים.

<רחל מאיו טננבאום: זה בכל זאת משאיר אותי במקום.

<רחל מאיו טננבאום: ..

יעקב מרגי: לקראת הקריאה השנייה והשלישית תנסו למצות את זה.

יעקב מרגי: אני לא רואה צורך וגם אנשי המקצוע אומרים זאת.

יעקב מרגי: אדרבה, תתדיינו לקראת הקריאה השנייה והשלישית ותמצאו ניסוח מתאים.

<נעה בן שבת: 63.

<נעה בן שבת: סייגים לתחולה על אומנת חירום על אומנת חירום לא יחולו הוראות סעיף 43.

<נעה בן שבת: סעיף 43 הוא לגבי האפשרות שלהם להגיע ולהביע את עמדתם לגבי הילד.

<נעה בן שבת: יתכן שיידרשו עוד החרגות לגבי אומנת חירום.

<נעה בן שבת: נבדוק האם יידרשו החרגות.

יעקב מרגי: כפי שאמרנו, לקראת קריאה שנייה ושלישית.

יעקב מרגי: אנחנו מצביעים על פרק ז', סעיף 59 עד 63.

יעקב מרגי: מי בעד?

יעקב מרגי: בעד – פה אחד

יעקב מרגי: הסעיפים אושרו פה אחד.

<נעה בן שבת: פרק ח': שונות 64.

<נעה בן שבת: אומנה בדיעבד לא יחזיק אדם ילד עם מוגבלות בביתו, אם אינו הורהו או אפוטרופסו, ולא יחזיק כאמור ילד שאינו ילד עם מוגבלות לתקופה העולה על שלושה חודשים אלא אם כן התקבלה החלטת הגורם המוסמך על השמת הילד אצלו ובידו רישיון אומנה לפי חוק זה.

<אפרת לוי שביט: מה זה אומר ילד עם מוגבלות ולמה רק ילד עם מוגבלות?

<נעה בן שבת: כמה פעמים במהלך הצעת החוק הזאת דובר על ילד עם מוגבלות.

<נעה בן שבת: מדובר על ילד עם מוגבלות כהגדרתה בחוק.

<נעה בן שבת: בעצם אנחנו אומרים שהוא יותר פגיע, יותר רגיש ואנחנו צריכים יותר להקפיד על כך שבעצם הוא לא יהיה זרוק באיזה מקום שהוא לא בית הוריו בלי שיש גורם מפקח.

<רינת וייגלר: זאת העתקה של סעיף שנמצא כבר היום בחוק הפיקוח על המעונות.

<רינת וייגלר: שם הוא נמצא לא במקומו ולכן הוא מועבר מילה במילה לכאן ושם כבר יש את ההבחנה הזאת בין ילד עם מוגבלות.

יעקב מרגי: השאלה אם היא נצרכת כאן.

<רינת וייגלר: במהות, בעינינו היא נצרכת.

יעקב מרגי: אם הוא הועבר – אני לא רוצה לומר אם הוא הוצא – לאומנה בגלל צרכים מסוימים והוא ילד עם מוגבלות, מה ההבדל בינו לבין ילד רגיל מבחינת תהליך ההיקלטות?

יעקב מרגי: אם היה צריך להעביר אותו ממשפחתו הביולוגית, גם שלושה חודשים לא צריכים אותם.

יעקב מרגי: השאלה היא במקום אבל תניחו את דעתי.

קארין אלהרר: ילד עם מוגבלות – ובמיוחד סוגים מסוימים של מוגבלויות – כל שינוי מהווה קושי פי כמה וכמה מאשר אצל ילדים אחרים.

קארין אלהרר: לכן חשוב מאוד שתהיה אמירה ברורה.

קארין אלהרר: זה לא שהילד הזה שונה מילד אחר.

קארין אלהרר: יש לו פשוט מאפיינים שצריכים להיות יותר רגישים לגביהם.

יעקב מרגי: מסכים.

יעקב מרגי: השאלה אם היה צורך להעביר אותו לאומנה.

<רינת וייגלר: מדובר כאן במצב שבו נניח משפחה מתמודדת עם איזשהו קושי ומדובר – הרעיון כאן הוא לא באמצעות הרשויות – שאנשים באופן פרטי מסדרים ילד בסידור אחר.

<רינת וייגלר: יש את סעיף (ב).

<רינת וייגלר: יש את הסעיף שמחייב דיווח לרשויות שהוא סעיף (א).

<רינת וייגלר: זאת אומרת, נאמר כאן חד משמעית שלא יחזיק למעלה משלושה חודשים.

<רינת וייגלר: יש מצבים בהם הורים נוסעים לחוץ לארץ.

יעקב מרגי: יש התייחסות בהמשך?

קארין אלהרר: כן.

יעקב מרגי: אם כן, אני חרגתי ממנהגי.

יעקב מרגי: בסוף הסעיף, אם יהיו הערות, נשמע אותן.

<יצחק קדמן: סעיף (ב) מתייחס לאותו עניין של (א).

<יצחק קדמן: אתם הרי לא רוצים שגם ילד בלי מוגבלות ...

<רינת וייגלר: אנחנו צריכים לבדוק שוב את הסעיף הזה.

<יצחק קדמן: אני לא רוצה שיפתחו הליכי אומנה פרטיים כפי לצערי קורה לא אחת, בין אם יש לו מוגבלות ובין אם אין לו מוגבלות.

<רינת וייגלר: נכון.

<נעה בן שבת: התקופה היא לשלושה חודשים אבל את אומרת שהיא מופיעה היום בחוק הפיקוח על מעונות.

<רינת וייגלר: כן.

<שלווה ליבוביץ': אני הבנתי שלגבי ילד עם מוגבלות, אפילו לא שלושה חודשים.

<שלווה ליבוביץ': לגבי ילד רגיל, זה שלושה חודשים.

<יצחק קדמן: זה לא מה שכתוב.

יעקב מרגי: אנחנו מתקדמים.

יעקב מרגי: לקראת קריאה שנייה ושלישית תביאו בסעיף הזה להסכמות ולהבנות.

יעקב מרגי: אם צריך לעשות שינויים, נחזור אליו לקראת קריאה שנייה ושלישית.

<נעה בן שבת: הובא לידיעת עובד סוציאלי לפי חוק הנוער (טיפול והשגחה), כי נמצא ילד השוהה כאמור בסעיף קטן (א) בבית אדם שאינו הורהו או אפוטרופסו, יבדוק העובד הסוציאלי לחוק הנוער את המידע שהגיע לידיו, את טיב ואופי המסגרת שבה שוהה הילד, ואת התאמתה לטובת הילד.

<שלווה ליבוביץ': ממש לא.

יעקב מרגי: למה לא?

<רינת וייגלר: כי זה לא המקום להסדיר את כל הנושא של מתי פועלים פקידי סעד ובאיזה רשויות.

<רינת וייגלר: כל הנושא הזה לא קשור רק לילדים באומנה.

<רינת וייגלר: מתי עובדים סוציאליים לחוק הנוער פועלים ברשות בה הילד מתגורר.

<רינת וייגלר: הדברים האלה מוסדרים גם בתקנות לחוק שירותי הסעד ובכל מיני הקשרים.

<רינת וייגלר: זה לא הזמן כאן, דרך החוק הזה, לפתור כל מיני קשיים שיש.

יעקב מרגי: להסדיר את המערכות.

<רינת וייגלר: כן.

<רינת וייגלר: להסדיר את היחסים.

<שלווה ליבוביץ': ברמה העקרונית הלשכה שההורים גרים בה, זאת הלשכה שמטפלת וגם עו"ס לחוק הנוער.

<שלווה ליבוביץ': אחר כך, איך הוא ילך לבית המשפט אם זה יהיה מישהו אחר?

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: ההערה לא התקבלה.

<נעה בן שבת: מצא עובד סוציאלי לפי חוק הנוער (טיפול והשגחה), כי לאור האמור בסעיף קטן (ב) המשך שהייתו של הילד בבית אותו אדם הינה לטובתו, יביא את העניין להחלטת הגורם המוסמך.

<נעה בן שבת: זאת אומרת, אנחנו לא בהכרח מוציאים את הילד מאותו מקום אלא אנחנו רק מסדירים את שהייתו שם.

<נעה בן שבת: קבע הגורם המוסמך כי על הילד להיות מושם מחוץ לביתו, וכי טובת הילד להמשיך ולחיות בבית האדם שעמו התגורר, יגיש אותו אדם בקשה לקבלת רישיון לשמש כאומן על פי חוק זה.

<נעה בן שבת: הוענק רישיון אומנה כאמור, תהיה השמה זו בבחינת אומנה לכל דבר ועניין, ויחולו עליה כל ההוראות החלות על אומנה.

<איילת וולברג: 65.

<איילת וולברג: סודיות אדם אשר הגיע אליו מידע על ילד באומנה במסגרת תפקידו, חובה עליו לשומרו בסוד ואינו רשאי לגלותו אלא לצורך ביצוע תפקידו ובהתאם להוראות כל דין.

<רינת וייגלר: גם זה סעיף שאנחנו אומרים שבהמשך נצטרך לעשות לו פירוט והוראות נוספות.

יעקב מרגי: בסדר.

<נעה בן שבת: אדוני, לגבי סעיף העונשין, עדיין אין הסכמה לגבי העונשים שיש לקבוע.

<נעה בן שבת: לכן אני מבינה שאתם רוצים בשלב זה רק להגיד שיהיה סעיף עונשין לקראת הקריאה השנייה והשלישית ובשלב זה לא לקבוע אותם.

<נעה בן שבת: נכון?

<ליאת יעקובוביץ': יש כוונה לקבוע עבירות פליליות.

<ליאת יעקובוביץ': נעדכן לקראן קריאה שנייה ושלישית.

<ליאת יעקובוביץ': אם אפשר, שגם בדברי ההסבר להצעת החוק, הדברים ייאמרו.

<נעה בן שבת: אנחנו נדלג על סעיף 66 במובן זה שהוא גם לא ייכלל בהצעת החוק בקריאה הראשונה אבל יהיה סעיף עונשין לקריאה השנייה והשלישית.

<רינת וייגלר: הוראות עונשיות.

<איילת וולברג: 67.

<איילת וולברג: אי תחולת חוק הפיקוח על המעונות חוק הפיקוח על המעונות לא יחול על ילד הנמצא במשפחת אומנה לפי חוק זה.

<רינת וייגלר: אני חושבת שנעשה בלבול בסעיף שקודם דיברנו עליו, סעיף 64(א).

<רינת וייגלר: אנחנו נתאים אותו לחוק הפיקוח על המעונות, שם בעצם נאמר הפוך.

<רינת וייגלר: כלומר, ילד עם מוגבלות, אי אפשר להחזיק אותו בכלל בעוד שילד שאינו ילד עם מוגבלות, ניתן להחזיק אותו שלושה חודשים.

<רינת וייגלר: נעשה את ההתאמה הזאת.

יעקב מרגי: בסדר.

<איילת וולברג: 68.

<איילת וולברג: ערר על החלטות לגבי הענקת רישיון אומנה, חידשו, ביטולו וכן לגבי הגבלת סמכויות של אומן, ניתן יהיה להגיש ערר לוועדת ערר.

<איילת וולברג: 69.

<איילת וולברג: ביצוע ותקנות השר ממונה על חוק זה, ורשאי הוא להתקין תקנות בכל העניין הנוגע לביצועו.

<נעה בן שבת: ועדת ערר היא ועדה שלפי הגדרתה היא קבועה.

<שלווה ליבוביץ': כמו אימוץ.

<שלווה ליבוביץ': דרך אגב, זה אחד החידושים של החוק הזה.

<שלווה ליבוביץ': זה משהו שלא היה קיים.

<איילת וולברג: 70.

<איילת וולברג: תיקון חוק אימוץ ילדים בחוק אימוץ ילדים התשמ"א-1980, בסעיף 36א, אחרי "באימוץ בן ארצי" יבוא "וכן על החלטות הממונה על הרישוי לפי חוק האומנה, התשע"ד-2013 לעניין החלטות לגבי הענקת רישיון אומנה, חידושו, ביטלו וכן לגבי הגבלת סמכויות של אומן".

<נעה בן שבת: אלה הסמכויות שניתנות לאותה ועדת ערר.

<איילת וולברג: 71.

<איילת וולברג: תיקון חוק המרשם הפלילי ותקנת השבים בתוספת הראשונה לחוק המרשם הפלילי ותקנת השבים, התשמ"א-1981, בסופה יבוא: "(לא) הממונה על רישוי האומנה כהגדרתו בחוק האומנה, התשע"ד-2013, לעניין קביעת כשירות של אומנים כהגדרתם בחוק זה".

<נעה בן שבת: זה מאפשר לממונה על הרישוי לקבל את המרשם הפלילי לגבי המבקשים.

<איילת וולברג: 72.

<איילת וולברג: תיקון חוק הבטחת הכנסה בחוק הבטחת הכנסה, התשמ"א-1980, בתוספת הראשונה, בפרט (1), בהגדרה "ילד נטוש", בסופה יבוא "ולמעט ילד במשפחת אומנה כמשמעותה בחוק אומנה לילדים, התשע"ד-2014".

<נעה בן שבת: המוסד לביטוח לאומי, אתם רוצים להבהיר את ההתייחסות הזאת לגבי הנושא של ילד נטוש?

<נעה בן שבת: ילד במשפחת אומנה הוא לא ייחשב ילד נטוש.

<עירית עמיאל: למעשה זה מתקיים גם היום אלא שזה לא רשום בחוק אלא זה בנהלים בינינו לבין משרד הרווחה וטוב שזה יהיה כתוב.

יעקב מרגי: בסדר.

<נעה בן שבת: יש כאן שאלה לגבי מענק הלימודים לפי סעיף 74 לחוק הביטוח הלאומי, למי הוא משולם, למי הוא ישולם.

<מיכל מזוז: מענק הלימודים, כמו קצבת הילדים, ממשיך להשתלם למשפחה הביולוגית כרציונל ושמירת הקשר בין הילד להורה הביולוגי.

<יצחק קדמן: ואם הילד הוצא על רקע של התעללות?

<מיכל מזוז: בדיוק רציתי להמשיך בדבריי.

<מיכל מזוז: אם יש מידע בידי המוסד לביטוח לאומי שאין קשר שממשיך בין הילד לבין הוריו, הקצבה ממשיכה להשתלם וכך גם מענק הלימודים.

יעקב מרגי: מה זה מקור המידע?

יעקב מרגי: ואם מקור המידע זה משרד הרווחה?

<מיכל מזוז: או משרד הרווחה או משפחות אומנה.

<מיכל מזוז: אנחנו מצפים שמשרד הרווחה יעביר את המידע הזה.

יעקב מרגי: איך זה מוסדר?

<מיכל מזוז: אנחנו שוחחנו עם משרד הרווחה בעניין הזה.

<מיכל מזוז: קיימנו ישיבה וביקשנו ליצור איזשהו נוהל בעניין הזה שהם יהיו מחויבים להעביר לנו מידע על מנת שאנחנו נפסיק לשלם את הקצבה.

<מיכל מזוז: משרד הרווחה, במסגרת התיקון הזה, שולל את האפשרות לשלם למשפחות האומנה.

<מיכל מזוז: אנחנו מבחינתנו, ברגע שאי אפשר להמשיך לשלם להורי הילד, היינו מעבירים את זה למשפחות האומנה.

<שלווה ליבוביץ': בהמשך לדיון שהיה בפעם הקודמת, שם העלינו אפשרויות של בחינת האפשרות, הרי יש לנו את סעיף 44 בו בעצם אמרנו שמשפחות אומנה לא תהיינה זכאיות לקבל שום תשלום.

<מיכל מזוז: סעיף 46.

<שלווה ליבוביץ': סעיף 46.

<שלווה ליבוביץ': אחרי הדיון ביקשנו להידרש לשאלה האם יש מענקים חד פעמיים או מענקים שיש להם ייעוד מסוים או סכום מסוים.

<שלווה ליבוביץ': אמרנו שלקראת קריאה שנייה ושלישית אנחנו נידרש לשאלה האם ואיך אנחנו ניצור חריג לאותו סעיף.

<שלווה ליבוביץ': בהקשר הזה נוכל גם להידרש לשאלה הזאת.

יעקב מרגי: תודה.

<יצחק קדמן: סליחה שאני מציק.

<יצחק קדמן: כאן לא מדובר בעוד איזה מישהו שנותן תרומה או ארגז עם אוכל למשפחות.

<יצחק קדמן: כאן מדובר במענק שצריך להגיע לילד כדי שיקנו לו ילקוט.

<מיכל מזוז: משרד הרווחה משלם תשלומים מסוימים.

<יצחק קדמן: הוא משלם תשלומים מסוימים אבל הוא לא בא לפטור את הביטוח הלאומי מחובותיו לילד הזה כמו לכל ילד אחר.

יעקב מרגי: צודק.

יעקב מרגי: לכן אני מבקש במפורש שנושא מענק הלימודים שמשולם על ידי המוסד לביטוח לאומי, במידה ולא ניתן להעביר אותו על פי מידע, יוסדר האופן לפיו הוא יועבר כך שהילד ימשיך ליהנות ממנו.

<יצחק קדמן: לא כדי שתחסכו את הסכום הזה.

<מיכל מזוז: חס וחלילה.

<מיכל מזוז: זאת לא הייתה הכוונה.

יעקב מרגי: זה אמור לגבי הסדרת סעיף 46.

יעקב מרגי: לקראת קריאה שנייה ושלישית.

יעקב מרגי: אם אתם מסדירים את סעיף 46 לקראת הקריאה הראשונה, שיהיה לקראת הקריאה הראשונה.

<שלווה ליבוביץ': לא נספיק.

<נעה בן שבת: זה יהיה לקראת קריאה שנייה ושלישית.

<איילת וולברג: 73.

<איילת וולברג: תיקון חוק הביטוח הלאומי בחוק הביטוח הלאומי (נוסח משולב), התשנ"ה-1995 – בסעיף 57ב(א), בהגדרה "מבוטחת שהיא הורה במשפחת אומנה" במקום הסיפא החל במלים "במשפחה" יבוא "במשפחת אומנה כמשמעותה בחוק אומנה לילדים, התשע"ד-2014".

<איילת וולברג: בסעיף 222ב(ב)(1), במקום "משפחה אומנת" יבוא "משפחת אומנה".

<נעה בן שבת: אדוני, מכאן ואילך, התיקונים הם יותר ברוח זאת.

<נעה בן שבת: תיקון חוק ההתיישנות ברוח זאת, במקום אומן - משפחת אומנה, במקום משפחה אומנת – משפחת אומנה כמשמעותה בחוק האומנה.

<נעה בן שבת: בחוק העונשין אנחנו מדברים באותה דרך את סעיף 351(ה), בפסקה (1).

<נעה בן שבת: אולי נציין אותם בקיצור, במקום לקרוא את כל הרצף.

יעקב מרגי: בסדר.

<נעה בן שבת: בסעיף 368(א), התיקון המתאים בחוק העונשין.

<נעה בן שבת: זה סעיף 75.

<נעה בן שבת: סעיף 76 מתקן בהתאם את חוק זכויות הסטודנט בהגדרה הורה במשפחת אומנה.

<נעה בן שבת: בסעיף 77, חוק עבודת נשים, בסעיף 9ו(א) מתקנים את התיקון הזה ומפנים למשפחת אומנה לפי החוק המדובר.

<נעה בן שבת: אותו הדבר בסעיף 78 לגבי חוק פיצויי פיטורים, סעיף 7א(3).

<נעה בן שבת: חוק דמי מחלה (היעדרות בשל מחלת ילד), גם שם מדובר על משפחת אומנה ועושים את התיקון לגבי משפחת אומנה לפי החוק המדובר.

<נעה בן שבת: בפקודת מס הכנסה, בסעיף 66(ב).

<נעה בן שבת: בחוק הנוער (שפיטה, ענישה ודרכי טיפול) בסעיף 32.

<נעה בן שבת: בחוק הסעד (טיפול במפגרים), בהגדרה סידור חוץ ביתי, במקום משפחה אומנת יבוא משפחת אומנה כמשמעותה בחוק אומנה לילדים, החוק שלנו.

<נעה בן שבת: בסעיף 83 מתקנים אפילו את החוק למניעת נפגעי אסבסט ואבק מזיק.

<נעה בן שבת: כאן בנוסח לא כל הסיפא צריכה להימחק אלא רק אותו חלק שמתייחס למשפחת אומנה.

<שלווה ליבוביץ': לגבי סעיף 80.

<שלווה ליבוביץ': לעניות דעתי הסעיף הזה לא עומד במה שנקבע בוועדת הרווחה ב-1998, שמשפחות אומנה הן מתנדבות וכך הן מוכרות.

<שלווה ליבוביץ': הסעיף הזה, לפי מה שראיתי, כתוב אחרת ממה שהייתה ההחלטה אז.

<נעה בן שבת: את מדברת על סעיף 80 לפקודת מס הכנסה?

<שלווה ליבוביץ': כן.

<שלווה ליבוביץ': אני מבקשת שאת הסעיף הזה לא תכניסו כרגע כי יש לי השגות.

<רינת וייגלר: אני אעשה סדר.

<רינת וייגלר: כל הנושא של הפטורים ממס הכנסה למשפחות מוסדר הן בפקודה והן בנהלים של מס הכנסה.

<רינת וייגלר: התיקון הזה מדבר על הפקודה וזאת הפקודה הישנה שאומרת שמה שכתוב בנוהל של מס הכנסה, כל עוד הוא לא שונה – יש לי כאן נוהל מ-2003 – שבעצם קבע תקרה, סכום, שככל שזה סכום החזר ההוצאות אותו מקבלת משפחת האומנה, הסכום הזה פטור ממס.

<רינת וייגלר: זה סעיף שהיה קיים גם קודם ואין כאן שינוי, אבל הפקודה אומרת שככל שיש דלתא, כלומר, אם יש דלתא שהיא מעבר לסכום שקבוע בנוהל, על הדלתא הזאת, שלושת-רבעי מזה יהיה הכנסה.

יעקב מרגי: אנחנו לא נכנסים כאן לתוככי פקודת מס הכנסה.

יעקב מרגי: אנחנו בסך הכול מתייחסים לתיקונים.

יעקב מרגי: בפקודת מס הכנסה כתוב אומנה או אומנת.

יעקב מרגי: למה אני צריך להיכנס לזה עכשיו?

יעקב מרגי: אני לא בא לתקן את פקודת מס הכנסה.

<רינת וייגלר: נכון, אבל השאלה שמועלית כאן, מאחר שאנחנו היום מסדירים את נושא האומנה בכללו, השאלה אם לא נכון את ההסדר – ואני כן רוצה לבחון את זה מול מס הכנסה.

<רינת וייגלר: ..

יעקב מרגי: אבל לא כאן.

<רינת וייגלר: שלא ייפגעו דברים שכבר קיימים היום.

קארין אלהרר: אני מעדכנת שאני מגישה הצעת חוק לתיקון סעיף 66(ב) לפקודת מס הכנסה כי זה צורם לי באוזן שמשפחות אומנה ימוסו.

יעקב מרגי: זאת לא האכסניה.

<שלווה ליבוביץ': השאלה אם החוק יחייב את זה.

יעקב מרגי: לא.

יעקב מרגי: זה לא יחייב.

יעקב מרגי: שינוי מינוח בתוך הפקודה.

יעקב מרגי: זה לא משנה אותה.

<נעה בן שבת: גם התיקון בחוק הגנת הצרכן, בהגדרה מעון.

<נעה בן שבת: אדוני, יתכן שיש עוד מקומות בחקיקה בהם מופיעה המילה משפחת אומנה.

<נעה בן שבת: אם ניתקל בדבר כזה, אני מבקשת שהוועדה תסמיך אותנו בקריאה ראשונה, ואם לא, בקריאה שנייה ושלישית לעשות את התיקונים ברמת הנוסח.

יעקב מרגי: בוודאי.

יעקב מרגי: בהצבעה שנצביע, נסמיך אתכם לעשות זאת.

<נעה בן שבת: סעיף 85.

<נעה בן שבת: בחוק התגמולים לנפגעי איבה, יש הוראה שמדברת על תשלומים המשולמים לאפוטרופוסים לילדים ששני הוריהם נרצחו בפעולת איבה.

<נעה בן שבת: זה קשור לדיון שדנו בו קודם לגבי התשלומים שמשולמים למשפחות.

<נעה בן שבת: אני מבינה שאתם לא רוצים לדון בזה כרגע.

<רינת וייגלר: קודם כל, אנחנו לא רוצים לבטל אותו.

<רינת וייגלר: כלומר, יש בו כל מיני הסדרים והסדרים מורכבים.

<רינת וייגלר: הדבר שנאמר שם וכן קשור לסעיף של תשלומים למשפחות האומנה, נאמר שם שתשלומים ישולמו לאפוטרופוס לגוף.

<רינת וייגלר: זה בחוק.

<רינת וייגלר: צריך לומר שיש מקרים בהם משפחה אומנת היא לא האפוטרופוס לגוף ואז יכול להיותש צריך לעשות איזשהו הסדר.

יעקב מרגי: ההסדר לא בטל.

<רינת וייגלר: לא כולו בטל.

<רינת וייגלר: צריך לדון בו.

<רינת וייגלר: כלומר, זה עניין שצריך לדון בו לראות אם וכיצד הוא משליך על החוק.

יעקב מרגי: בקריאה השנייה והשלישית.

<נעה בן שבת: את סעיף 85 מוחקים.

<רינת וייגלר: כנושא, אבל יהיה נושא לדיון לקראת הקריאה השנייה והשלישית.

<נעה בן שבת: לסעיף 86, שמירת דינים.

<נעה בן שבת: 86.

<נעה בן שבת: שמירת דינים אין בהוראות חוק זה כדי לפגוע בהוראות חוק הנוער, לרבות לעניין טיפול נפשי בקטין, אוב הוראת חוק הסעד (טיפול במפגרים) ובסמכויות עובד סוציאלי לפי חוק הסעד (טיפול במפגרים).

<יצחק קדמן: איזה חוק נוער?

<נעה בן שבת: חוק הנוער מוגדר, טיפול והשגחה.

<יצחק קדמן: צריך לכתוב את זה.

<נעה בן שבת: אבל זה כתוב בהגדרות.

<נעה בן שבת: אין בהוראות חוק זה כדי לגרוע מחובות ההורים לתשלום מזונות לילדיהם הקטינים, לפי הוראות החוק לתיקון דיני משפחה (מזונות), התשי"ט-1959.

<נעה בן שבת: דיברנו על זה בהסכם עם ההורים שיש התייחסות גם לנושא הזה.

<נעה בן שבת: 87.

<נעה בן שבת: שמירת זכויות אין בהוראות חוק זה כדי לגרוע מזכויותיו של ילד שחוק זה חל עליו, לפי כל דין.

<נעה בן שבת: אין בהוראות חוק זה כדי לגרוע מהסדרים החלים לעניין אומנה לבגירים.

<שלווה ליבוביץ': זה קשור להערה שהערתי בדיון הקודם לגבי אנשים עם מוגבלות.

<נעה בן שבת: 88.

<נעה בן שבת: תחילה תחילתו של חוק זה בתום 12 חודשים מיום פרסומו.

<יצחק קדמן: אי אפשר לצמצם את 12 החודשים האלה?

<רינת וייגלר: לא.

יעקב מרגי: למה לא?

<רינת וייגלר: כי יש לנו היערכות, יש לנו הסדרים עם האוצר לגבי תקצוב.

<רינת וייגלר: עשו לנו טובה.

<רינת וייגלר: כלומר, הלוואי ונהיה במצב שנוכל תוך 12 חודשים מיום פרסומו.

יעקב מרגי: הארכה לא תקבלו בשולחן הזה.

יעקב מרגי: שנסו מותניים ותתחילו לעבוד כי אנחנו מכירים את הריטואל החוזר.

<יצחק קדמן: שאלה נוספת.

<יצחק קדמן: שאלתי על חוק הנוער (טיפול והשגחה) כי יש גם חוק הנוער (שפיטה וענישה).

<יצחק קדמן: למשל, שם מופיע שהמשטרה חייבת להודיע להורים על ילד שנעצר.

<יצחק קדמן: מה קורה עם ילד במשפחה אומנת?

<נעה בן שבת: אתה שואל למי מודיעים?

<יצחק קדמן: כן.

<שלווה ליבוביץ': לאפוטרופוס.

<יצחק קדמן: שלא יגידו שאנחנו לא צריכים להודיע.

<שלווה ליבוביץ': לאפוטרופוס.

<שלווה ליבוביץ': בדרך כלל להורה הביולוגי.

<שלווה ליבוביץ': במקרים שלא, מי שמונה לאפוטרופוס במקומו.

<רינת וייגלר: זה לא מה שכתוב בחוק הנוער.

<רינת וייגלר: בכלל בחקיקה, זה לא כל מקום שנאמר ההורה, באופן אוטומטי נכנסים ההורים האומנים.

<רינת וייגלר: אני חושבת שבוודאי שהמשטרה, זה לא משנה לעצם חובת המשטרה ליידע את ההורה.

<רינת וייגלר: אנחנו לא נכנסים כרגע בנעלי ההורה הביולוגי בכל מקום שיש משפחה אומנת.

<רינת וייגלר: אם זה קושי שהמשטרה לא תודיע, זה קושי שהמשטרה לא תודיע, אבל בעצם הימצאותו של ילד לא בבית, לא פוטר את חובת המשטרה להודיע.

<רינת וייגלר: וילד בפנימייה?

יעקב מרגי: לא יצויר שהאפוטרופוס הוא ההורה הביולוגי והילד באומנה לא בגלל שההורה הביולוגי לא ממלא את תפקידו כמו שצריך ושואל דוקטור קדמן שאלה ואני חושב שאני מכוון לדעתו.

יעקב מרגי: נעצר הילד, המשטרה מודיעה להורה הביולוגי?

<שלווה ליבוביץ': אני לא יודעת.

<שלווה ליבוביץ': צריך לראות מה קורה היום.

יעקב מרגי: אני מבקש התייחסות לקראת קריאה שנייה ושלישית.

<נעה בן שבת: 89.

<נעה בן שבת: הוראות מעבר לבקשת קרוב משפחה שהחזיק ילד בביתו, ולא הוכר כמשפחה אומנת ערב תחילתו של חוק זה, רשאי הממונה על הרישוי בהתייעצות עם המפקח הארצי על האומנה, לתת לקרוב המשפחה רישיון אומנה גם אם לא עמד בכל התנאים המנויים בחוק זה, ובלבד שהבקשה הוגשה בתוך 12 חודשים מתחילתו של חוק זה.

<נעה בן שבת: אני מבקשת, אדוני, לקראת קריאה שנייה ושלישית לבחון האם נדרשות הוראות מעבר יותר מפורטות.

<נעה בן שבת: כרגע אני מציעה שנישאר בהוראת המעבר הזאת.

<נעה בן שבת: יש עוד מספר נושאים שנבקש לציין אותם ולהמשיך לדון בהם לקראת קריאה שנייה ושלישית.

<נעה בן שבת: אני מבינה שהנושא של הנחות, זכאות להנחות בארנונה, אם צריך הוראות בנושא הזה.

<שלווה ליבוביץ': יש עוד נקודה, מזונות.

יעקב מרגי: דובר על מזונות.

<שלווה ליבוביץ': לא.

<שלווה ליבוביץ': לגבי מה שקורה לנו היום.

<שלווה ליבוביץ': סבתא שמגדלת נכד וחשבון הבנק שלה מעוקל, גם תשלומי האומנה מעוקלים ואנחנו מבקשים שתשלומי האומנה יוכרו כמזונות כדי שלא יעקלו אותם במקרים האלה.

קארין אלהרר: אפשר לתת להם הגנה כמו קצבאות ביטוח לאומי בחוק ההוצאה לפועל.

יעקב מרגי: לא התייחסנו לזה קודם?

<שלווה ליבוביץ': לא.

<שלווה ליבוביץ': אני מאוד מבקשת כי אנחנו עכשיו נתקלים יותר ויותר במקרים כאלה.

<נעה בן שבת: צריך לקבוע כבר עכשיו.

<נעה בן שבת: אפשר כבר עכשיו לאשר כמו בחוק ההוצאה לפועל.

קארין אלהרר: זה תיקון עקיף של חו8ק ההוצאה לפועל.

יעקב מרגי: בהצבעה נאשר את זה.

<נעה בן שבת: לפני קריאת התוספות, אם אפשר בבקשה לחזור לסעיף 36.

<נעה בן שבת: אפשר להצביע על הסעיפים האלה.

יעקב מרגי: נצביע על סעיפים מסעיף 59 – בלי סעיף 66 ובלי סעיף 85 שבוטל – עד סעיף 89.

יעקב מרגי: מי בעד?

יעקב מרגי: בעד – פה אחד

יעקב מרגי: הסעיפים אושרו פה אחד.

<נעה בן שבת: על סעיף 2 לא הצבענו ואפשר להצביע עליו יחד עם החוק כולו כי הוא הוקרא.

<נעה בן שבת: סעיף שלא הקראנו עדיין, זה סעיף 36.

יעקב מרגי: נחזור אליו.

<נעה בן שבת: 36.

<נעה בן שבת: תכנית טיפול קבע גורם מוסמך כי ילד יושם במשפחת אומנה, תוכן עבור הילד תכנית טיפול כללית שתכלול פירוט בכתב לגבי כל אלה: שוב, יש כאן בקשה שזה יוכן בתיאום עם המחלקה לשירותים חברתיים, בהתחשב בתכנית הטיפול.

<נעה בן שבת: זה עורר סערה בדיון הקודם.

יעקב מרגי: והיום אני רואה שזה עובר בשקט.

<נעה בן שבת: אתם מתנגדים להכנה בתיאום?

<שלווה ליבוביץ': כן.

<שלווה ליבוביץ': דיברנו על כך שכל ההערות של המחלקות, בחלקן מכוונות לעובדה שכאילו הם לא מעורבים בשלב התכנית, בשלב ועדת תכנון טיפול.

<שלווה ליבוביץ': ועדת תכנון טיפול היא ברשות המקומית.

יעקב מרגי: מיצינו את זה.

<נעה בן שבת: מטרות התכנית לטיפול בעניינו של הילד.

<נעה בן שבת: סוג האומנה המתאימה לילד ומאפייניה לרבות הצורך באומנה חסויה ואם נדרש לילד חינוך מיוחד.

<נעה בן שבת: משכה הצפוי של האומנה.

<נעה בן שבת: מאפייני הקשר של הילד עם הוריו ומשפחתו, דרכיו ותדירותו לרבות האמצעים שיש לנקוט על מנת לסייע להורים ביצירת תנאים שיאפשרו את שמירת הקשר הרציף עם ילדם וחזרת ילדם לביתם והכול בתיאום עם מטרות תכנית הטיפול.

<נעה בן שבת: קביעת הגורמים האחראים לביצוע כל אחד מאלה, פעולות שיש לערוך במסגרת תכנית לטיפול ודרכי התיאום ביניהם.

<נעה בן שבת: מועדים לביצוע מעקב תקופתי.

<נעה בן שבת: אופן ההכנה והליווי של הילד והוריו לקראת ההשמה במסגרת האומנה לרבות דרכים לביצועה.

<נעה בן שבת: בקביעת תכנית הטיפול יובאו בחשבון מצבו הסוציאלי החינוכי, הרפואי, הפסיכולוגי, ההתפתחותי, תפקודי והקוגניטיבי של הילד וכן רצונותיו בנוגע לתכנית הטיפול בעניינו בתחומים השונים.

<נעה בן שבת: 1.

<נעה בן שבת: בתוך שלושה חודשים מעת הגעת הילד למשפחת האומנה, מנחה האומנה יבצע הערכה ראשונית של מצב הילד, יכולותיו וצרכיו, לקבוע דרכי יישום של תכנית הטיפול לילד בהתבסס על עיקרי תכנית הטיפול הכללית.

<נעה בן שבת: דרכי היישום יכללו את השירותים והפעולות שיש לנקוט ביחס לילד או ליתן לו, בין היתר בשים לב לשינויים הצפויים בצרכי הילד בתקופה זו לאור ההכרות של משפחת האומנה עם הילד.

<נעה בן שבת: 2.

<נעה בן שבת: תכנית טיפול מפורטת לרבות פירוט דרכי היישום כאמור בפסקה 1 תימסר על ידי הגוף המפעיל למפקח ולמנהל המחלקה לשירותים חברתיים לא יאוחר משישה חודשים מעת הגעת הילד למשפחת האומנה.

<נעה בן שבת: 3.

<נעה בן שבת: הגוף המפעיל יבדוק את תכנית הטיפול, יקיים דיון ויציע את העדכונים הנדרשים בה אחת לשנה לפחות ממועד ההשמה במשפחת האומנה ולגבי הילד שטרם מלאו לו שש שנים, אחת לחצי שנה לפחות ובנוסף במצבי משבר.

<נעה בן שבת: דיווחים במסגרת המעקב התקופתי או האחר על ביצוע תכנית הטיפול והצעות לעדכונים בה, יובאו להחלטת הגורם המוסמך.

יעקב מרגי: שישה חודשים לגבי סעיף קטן (2).

יעקב מרגי: זה לא הרבה זמן?

<שלווה ליבוביץ': זה לוקח זמן לבנות תכנית כמו שצריך שתפורה ושבאמת אנחנו מכירים את הילד.

יעקב מרגי: עד אז הוא בתכנית ערטילאית?

<שלווה ליבוביץ': לא.

<שלווה ליבוביץ': יש תכנית אחרי שלושה חודשים.

<נעה בן שבת: עכשיו נסביר את התוספות.

יעקב מרגי: נצביע על סעיף 36 אותו הקראנו.

יעקב מרגי: מי בעד אישור סעיף 36?

יעקב מרגי: בעד – פה אחד

יעקב מרגי: הסעיף אושר פה אחד.

<נעה בן שבת: התוספת הראשונה כוללת את הדברים בהם צריך לתת סמכויות לאשר ולבצע פעולות יום יום של הילד.

<נעה בן שבת: יש כאן מתן הסכמה לבדיקה רפואית ולטיפול שגרתי כמו נטילת תרופות, קבלת חיסונים, למעט בדיקות וטיפולים המנויים בתוספת לחוק זכויות החולה, שאלה טיפולים יותר פולשניים.

<נעה בן שבת: מתן הסכמה לאבחון לאבחון התפתחותי ולטיפול מקובל בליקוי התפתחותי, בליקויי למידה, שמיעה ודיבור או במוגבלות פיזית או חושית אחרת ככל שקיימת לילד.

<נעה בן שבת: מתן הסכמה לבדיקות פסיכולוגיות ופסיכיאטריות על פי הנחיית מנחה האומנה, בכפוף להוראות החוקים הנוגעים בדבר.

<נעה בן שבת: הפניה לוועדת השמה לפי חוק חינוך מיוחד בהתאם לתכנית הטיפול ועל פי הנחיה ממנחה האומנה.

<נעה בן שבת: בחירת בית הספר, מעון יום שיקומי או כל מסגרת חינוכית אחרת, שבהם ילמד הילד, למעט בחירת הזרם החינוכי שבו ילמד הילד, שזה נתון להורים הביולוגיים.

<נעה בן שבת: בחירת חוגים שבהם ישתתף הילד במהלך שהייתו בבית הספר או בשעות הפנאי שלו לרבות השתתפות בפעילות תנועת נוער.

<נעה בן שבת: אנחנו מבקשים, לפי הצעת משרד החינוך, להרחיב את זה גם לפעילויות המוסד החינוכי בכלל ולא רק לטיולים.

<נעה בן שבת: אישור להשתתפות בטיולים ובפעילויות בארץ, בישראל ובאזור.

<נעה בן שבת: צריך להגיד כאן גם פעילויות אחרות מטעם המוסדות החינוכיים.

יעקב מרגי: מה זה ב-8, תספורת לילד?

<שלווה ליבוביץ': היו דברים מעולם.

<שלווה ליבוביץ': זה נושא מאוד רגיש להורים הביולוגיים ואנחנו בדרך כלל משתדלים שזה יהיה בהסכמה, אבל יכול להיות לפעמים שלילד יש ראש שצריך טיפול וצריך לאפשר את זה להורה האומן.

יעקב מרגי: אבל הוא לא יכול לבוא בסעיף כזה ערטילאי, תספורת לילד.

<נעה בן שבת: אתם רוצים שבנושא הזה יהיה יידוע מראש של ההורה הביולוגי?

<יצחק קדמן: לא.

<יצחק קדמן: אי אפשר.

<יצחק קדמן: יש גם את חיי היום יום.

יעקב מרגי: שייכתב במסגרת הסבירות.

יעקב מרגי: שלא יהיה משהו קיצוני.

יעקב מרגי: אנחנו קנאים לזרם, בסדר?

יעקב מרגי: תספורת, לפעמים יכול לערער להורה הביולוגי את כל זה.

יעקב מרגי: זה יקומם.

קארין אלהרר: זה הדבר הכי יום יומי שוטף שיש.

<טלי חלף: במידה שיש איזושהי בעיה כזאת, היא מצביעה על אלף ואחת בעיות אחרות שהן חלק מהטיפול וזה לעבודתנו המקצועית.

יעקב מרגי: השאלה אם זה לעבודתכם המקצועית ולא לעבודתו של ההורה האומן.

<שלווה ליבוביץ': שלנו עם ההורה האומן.

<שלווה ליבוביץ': אם הורה אומן רוצה לעשות משהו שהוא בניגוד לרוח בה הילד אמור לגדול, יש כאן סיפור אחר לגמרי.

יעקב מרגי: המפקח יודע על כך?

<קריאה: המנחה.

<שלווה ליבוביץ': מנחה האומנה.

יעקב מרגי: בסדר.

יעקב מרגי: תמשיכי.

יעקב מרגי: לא נעכב את זה.

<נעה בן שבת: רישום בקופת חולים.

<נעה בן שבת: לימוד נהיגה ומתן הסכמה לקבלת רישיון נהיגה לאחר חלוף שנה ממועד השמת הילד במשפחת האומנה.

<נעה בן שבת: הוצאת דרכון והוצאת הילד מהארץ לתקופה שאינה עולה על חודש, לאחר חלוף שנה ממועד השמת הילד במשפחת האומנה ולפי אישור מנחה האומנה.

<שלווה ליבוביץ': אמרנו שגם כל הנושא של בית הספר, הקשר עם מערכת החינוך.

<נעה בן שבת: כן.

<נעה בן שבת: זה עלה בדיון הקודם.

<יצחק קדמן: חסר לי כאן משהו.

<יצחק קדמן: מצד אחד נכנסים לפרטי פרטים כמו תספורת, ומצד שני יש דברים שקשורים לקנייה, ביגוד, כל מיני דברים מן הסוג הזה שצריך למצוא דרך שהרשימה הזאת לא תהיה רשימה סגורה.

<יצחק קדמן: דברים שקשורים להתנהלות בחיי היום יום של הילד.

<יצחק קדמן: את באה עם תוספת שיש בה רשימה מאוד מיוחדת.

קארין אלהרר: כתוב לרבות.

קארין אלהרר: זאת לא רשימה סגורה.

יעקב מרגי: אם אפשר להוסיף משהו שיניח את דעתו.

קארין אלהרר: כשכתוב לרבות, זה תמיד עוד דברים.

<עודד סושרד: אני חושב שבסעיף 12, חודש זה יותר מדי כי זה גם יוצר נתק מההורים הביולוגיים.

<עודד סושרד: לכן לדעתי מעל שבוע, צריך הסכמה של ההורים הביולוגיים להוצאה.

יעקב מרגי: מה אומרים אנשי המקצוע?

<שלווה ליבוביץ': התפיסה שלנו היא תמיד לקבל הסכמה של ההורה הביולוגי, אבל היו לנו כבר דברים שהורה התנגד למשל למסע לפולין או לנסיעה לחוץ לארץ של חוג ריקוד שהילד משתתף בו וזה היה יותר משבוע, ואנחנו חשבנו שזאת זכותו של הילד.

<יצחק קדמן: יש לי עוד הערה.

<יצחק קדמן: אני לא יודע למה מדובר כאן לאחר חלוף שנה.

<יצחק קדמן: אני שוב רוצה להציג לכם סיטואציה.

<יצחק קדמן: ילד הוצא למשפחה אומנת והגיע הקיץ.

<יצחק קדמן: המשפחה כולה נוסעת לכרתים.

קארין אלהרר: רק על הסעיף הזה, סעיף 12, לדעתי היו לפחות שלושה דיונים.

קארין אלהרר: יש כאן איזשהו קושי אינהרנטי.

<יצחק קדמן: למה יקופח חלקו של הילד הזה?

<יצחק קדמן: יצא שאו שהמשפחה לא תיסע ותתעצבן, או שתשאיר את הילד בבית ותיסע לה לבד ואז כולם נוסעים והוא לא.

<רינת וייגלר: יש כאן פתח.

<רינת וייגלר: כמו שחברת הכנסת אלהרר אומרת, אנחנו דנו וניסינו ליצור את האיזונים על מנת מצד אחד באמת לא לקבוע דברים שיכולים באיזשהו אופן אולי לטרפד את מערכת היחסים העדינה עם ההורים הביולוגיים ומצד שני בדיוק לאפשר את הסיטואציות שדוקטור קדמן מדבר עליהן.

<רינת וייגלר: לכן יש תמיד פתח ללכת לבית המשפט ולקבל אישור ספציפי למקרה הזה.

<יצחק קדמן: תורידו את החודש לשבועיים אבל תנו לילד לנסוע כשהם נוסעים.

<רינת וייגלר: אני לא מתנגדת.

<רינת וייגלר: זה לא שאני מתנגדת.

יעקב מרגי: אני אומר לכם שזה ייפתח לקראת קריאה שנייה ושלישית.

יעקב מרגי: תגיעו עם משהו.

יעקב מרגי: תגיעו למנגנון.

<רינת וייגלר: אני לא מתנגדת.

יעקב מרגי: תגיעו למנגנון או לתקופות אחרות.

יעקב מרגי: נקודה.

קארין אלהרר: אין בעיה לשנות את זה עכשיו, שזה יהיה לתקופה שאינה עולה על שבועיים ובלי השנה.

<יצחק קדמן: נכון.

יעקב מרגי: בסדר.

יעקב מרגי: תודה.

<נעה בן שבת: אבל זה אחד מהדברים שצריך ליידע מראש את ההורים.

יעקב מרגי: בסדר.

יעקב מרגי: תעברי לתוספת השנייה.

<נעה בן שבת: תוספת שנייה.

<נעה בן שבת: שינוי שם של ילד לפי סעיפים 13 ו-14 לחוק השמות, התשט"ז-1956.

<נעה בן שבת: ברית מילה.

<נעה בן שבת: בחירת הזרם החינוכי שבו ילמד הילד (ממלכתי, ממלכתי דתי או עצמאי).

<נעה בן שבת: מתן הסכמה לטיפול רפואי מן הטיפולים המנויים בתוספת לחוק זכויות החולה, התשנ"ו-1996.

<נעה בן שבת: מתן הסכמה לטיפול פסיכיאטרי או לאשפוז פסיכיאטרי לרבות תרופות פסיכיאטריות.

<נעה בן שבת: הוצאת הילד מהארץ לפי אישור מנחה האומנה ובכפוף ליידוע ההורים.

<נעה בן שבת: זה צריך להיות שלא בהתאם להוראות בתוספת הראשונה, עליה דיברנו עכשיו.

יעקב מרגי: עד כאן.

יעקב מרגי: אנחנו מצביעים על כל החוק.

<נעה בן שבת: כולל סעיף 2 שעדיין לא הצבענו עליו פרטנית.

יעקב מרגי: על כל החוק.

יעקב מרגי: על כל הסעיפים שהוקראו והתיקונים שהתבקשנו לעשות ואישרנו להכניס אותם.

יעקב מרגי: מי בעד אישור הצעת חוק האומנה, התשע"ג-2013?

יעקב מרגי: בעד – פה אחד

יעקב מרגי: הצעת החוק אושרה פה אחד ועולה למליאה לקריאה ראשונה.

יעקב מרגי: יש לכם עבודה לקראת קריאה שנייה ושלישית.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: הישיבה נעולה.