ועדת המדע והטכנולוגיה, כנסת 19, פרוטוקול מספר 64, 2014-12-07 10:15

משה גפני: בוקר טוב.

משה גפני: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת המדע והטכנולוגיה.

משה גפני: על סדר היום הצעת חוק מידע גנטי (תיקון מס' 6) (התאמה להתפתחויות טכנולוגיות), התשע"ה-2014, של חבר הכנסת מאיר שטרית, הכנה לקריאה שנייה ושלישית והצבעות.

משה גפני: חבר הכנסת מאיר שטרית כתב לי שהוא מבקש לקיים את הדיון הזה אבל "לצערי לא אוכל להשתתף בישיבה ועל כן "אני מאשר ומבקש לקיים את הדיון בהיעדרי ומאפשר לכבודו לסיים את הכנת החוק".

משה גפני: נראה אם נצליח.

משה גפני: אם נצליח – נסיים אותו, ואם לא – אז אין מה לעשות.

משה גפני: כותב לי גם מר שיינפלד שלא יכול היה להשתתף בישיבה הזאת אליה הוא הוזמן: "קיבלתי את ההודעה והזימון לישיבת הוועדה.

משה גפני: היומן של בית הדין עמוס.

משה גפני: מכל מקום, ראיתי את נוסח התיקון המוצע, סעיף 39 בדברי ההסבר.

משה גפני: הנוסח מקובל ואם יעבור ללא שינוי, ראוי לתמוך בו".

משה גפני: זאת אומרת, הוא תומך בהצעה כפי שאת ניסחת אותה.

משה גפני: כרגע עוד לא נתקלתי בהתנגדויות.

משה גפני: על זה אנחנו מקיימים את הדיון.

משה גפני: בכל מקרה, למי שיש התנגדויות, אני מבקש שהוא יאמר אותן על אף שזה היום האחרון להעביר את החוק הזה.

משה גפני: חקיקה לא תלויה בדבר הזה.

משה גפני: אם יש בעיות, אנחנו נדון בהן, ואם לא נצליח, נגיד שלא הצלחנו.

משה גפני: ננסה.

משה גפני: אני מבקש להתחיל להקריא את הצעת החוק כפי שהונחה לקריאה השנייה והשלישית.

משה גפני: אם אף אחד לא מעיר דבר, זה אומר שזה מאושר.

משה גפני: אם למישהו יש הערות על מה שמקריאים, בבקשה להצביע ולומר את ההערות.

גלי בן אור: חוק מידע גנטי (תיקון מס'...) התשע"ה-2014 החלפת מונח בחוק מידע גנטי, התשס"א-2000 (להלן – החוק העיקרי), בכל מקום – במקום "דגימת DNA" יבוא "דגימה ביולוגית".

גלי בן אור: במקום "דגימות DNA" יבוא "דגימות ביולוגיות".

גלי בן אור: במקום "דגימת DNA מזוהה" יבוא "דגימה מזוהה".

גלי בן אור: במקום "מדגימת DNA מזוהה" יבוא "מדגימה מזוהה".

גלי בן אור: במקום "דגימת ה-DNA" יבוא "הדגימה הביולוגית".

גלי בן אור: במקום "בדגימת DNA" יבוא "בדגימה ביולוגית".

גלי בן אור: במקום "דגימות ה-DNA" יבוא "הדגימות הביולוגיות".

גלי בן אור: במקום "בדגימות DNA" יבוא "בדגימות ביולוגיות".

גלי בן אור: במקום "מדגימת DNA" יבוא "מדגימה ביולוגית".

גלי בן אור: תיקון סעיף 1 בסעיף 1 לחוק העיקרי, אחרי "המידע הגנטי המזוהה" יבוא "והמקודד".

גלי בן אור: הוספנו את ההתייחסות המיוחדת בחוק לנושא מידע מקודד.

גלי בן אור: תיקון סעיף 2 בסעיף 2 לחוק העיקרי – במקום ההגדרה "אחראי על קטין, חסוי או פסול דין" יבוא: ""אחראי על קטין, חסוי או פסול דין" – הורה לקטין או אפוטרופוס של קטין, חסוי או פסול דין".

גלי בן אור: החוק מונה במפורש מי הם האחראים.

גנטית" יבוא: "בדיקה גנטית"- בדיקה של DNA, RNA, כרומוזומים, חלבונים ומטבוליטים שהופקו מדגימה ביולוגית, שמגלה גן, מבנה גנטי, מוטציה או שינוים כרומוזומליים ולמעט בדיקה ששר הבריאות קבע, באישור ועדת המדע שניתן לפטור אותה מהוראות החוק כולו או חלקו".

גנטית" יבוא: אני אסביר את השינוי הזה לעומת הנוסח שהיה בכחול.

גנטית" יבוא: אנחנו בהצעת החוק הזאת מציעים להרחיב את גדר הבדיקות שהן בדיקה גנטית משום שבחוק הנוכחי מתייחסים אך ורק לבדיקת DNA והשוואת רצפים.

גנטית" יבוא: לעומת זאת, יש הרבה בדיקות אחרות שמעלות גם כן מידע גנטי ולא היו כלולות בחוק ולא קיבלו את ההגנות.

גנטית" יבוא: יחד עם זאת, נשמעו הערות בדיונים הקודמים, וגם על ידי איגוד הגנטיקאים, שלצד ההרחבה הזאת, צריך לוודא שאנחנו לא פוגעים בטיפול הרפואי הרוטיני הרגיל של חולים משום שיש בדיקות שהן עשויות לגלות את זה אבל צריך להיזהר שלא לפגוע בהם.

גנטית" יבוא: במהלך השעות האחרונות ניסינו להגיע להבחנה מה הן הבדיקות שהחוק לא צריך לחול עליהן אבל לא הגענו להסכמות.

גנטית" יבוא: לכן הצענו, כדי לקדם את כל החוק ולא לעכב את יתר הדברים הטובים שיש כאן, לקבוע מנגנון.

גנטית" יבוא: ששר הבריאות יתכבד ויחשוב על הגדרה לבדיקות שאפשר לתת להן פטור, יקבע את זה בתקנות וזה יובא לאישור ועדת המדע.

גנטית" יבוא: רק לאחר שאנחנו נאשר, זה ייכנס לתוקף.

קרן אלדר: אני מההסתדרות הרפואית.

קרן אלדר: אנחנו מתנגדים לזה.

קרן אלדר: אנחנו מעוניינים שיהיה תיאום עם איגוד הגנטיקאים כי החוק בעצם מסדיר את עבודתם.

גלי בן אור: תכתבו למשרד הבריאות והוא יתחשב בעמדתכם ולפי זה יגבש את התקנות.

גלי בן אור: אין לכם עמדה בחוק.

גלי בן אור: אתם לא יכולים להתנגד.

גלי בן אור: בינתיים ההרחבה לא תיכנס.

גלי בן אור: את כל החוק אנחנו מציעים, במיוחד לנוכח הבחירות שנפלו עלינו לרעה או לטובה, תלוי את מי שואלים, לדחות את התחילה שלו בשנה כדי שכולם יוכלו להיערך.

משה גפני: אני לא הבנתי מה אתם מבקשים.

חן שמילו: אני מההסתדרות הרפואית.

חן שמילו: הצענו הגדרה שתואמת לחוק האמריקאי ולפחות נדון בה.

חן שמילו: אם החוק הזה יעבור, עד שיתמנה שר בריאות וגם אחר כך, עד שייקבעו כללים, זאת תהיה הגדרה סופר רחבה.

קרן אלדר: החוק ייכנס לתוקף שנה אחרי פרסומו.

חן שמילו: החוק ייכנס לתוקף שנה אחרי פרסומו.

חן שמילו: אם תיווצר תקופת ביניים בה שר הבריאות לא יקבע את הבדיקות עליהן החוק לא חל, זה יחול על הרבה מאוד בדיקות שגרתיות.

משה גפני: מה יקרה אתן?

חן שמילו: אז יצטרכו לפעול לפי החוק גם לגבי בדיקות אליהן שולח רופא משפחה שזה ייעוץ גנטי, הסכמה מדעת והרבה דברים שלא אמורים לחול.

משה גפני: הסכמה, זה בסדר.

משה גפני: יצטרכו הסכמה.

חן שמילו: לא.

חן שמילו: כל הרעיון הוא שיש הרבה בדיקות שמתקבל בהן מידע גנטי אבל החוק לא נועד לחול עליהן.

חן שמילו: אלה בדיקות שגרתיות.

משה גפני: ולכן מה?

חן שמילו: כל עוד הן לא מוחרגות מהחוק - - -

משה גפני: בסדר, הן לא מוחרגות.

משה גפני: מה קורה עם הבדיקות האלה?

משה גפני: בדיקה שיגרתית.

חן שמילו: הכול יהיה מסורבל.

חן שמילו: יש הרבה דברים שיצטרכו לעמוד בהם לפי החוק.

שרי ליברמן: אני יכולה לתת דוגמה?

שרי ליברמן: אני יועצת גנטית.

שרי ליברמן: למשל, בסוגי גידולים מסוימים, אונקולוגיים שולחים לבדיקות ביטוי חלבונים כדי להתאים את סוג הטיפול למטופל, התוצאות של הבדיקות האלה הן גם קובעות את סוג הטיפול וגם יש להן השלכות מבחינה גנטית כי היעדר ביטוי חלבון יכול להיות על רקע של מוטציה מקומית בתא מסוים בגידול אבל הוא יכול להיות גם על רקע של מוטציה משפחתית.

שרי ליברמן: לכן אותה בדיקה בדיוק נזקקת לצורך התאמת טיפול למטופל והאונקולוג שולח אליה, ואני יכולה לשלוח אליה בתור יועצת גנטית כדי לעשות בירור משפחתי לגידולים.

גלי בן אור: מה המצב היום?

שרי ליברמן: היום אונקולוג ללא ייעוץ גנטי שולח לבדיקה הזאת.

שרי ליברמן: כשאני שולחת אליה, אני מחתימה על טופס הסכמה, אחרי ייעוץ.

שרי ליברמן: זה דיון שידוע בכל העולם.

שרי ליברמן: זה לא משהו שהוא מיוחד אצלנו.

שרי ליברמן: מקובל במעבדות לקבל מאונקולוגים את הבדיקות האלה גם לא ייעוץ גנטי.

משה גפני: מה יקרה אם לא נוסיף את מה שהוסיפה היועצת המשפטית, למעט בדיקה וכולי?

שרי ליברמן: הבדיקות האלה למשל של מאפיינים גידוליים, לפי החוק זאת דגימה ביולוגית שיכולה לתת מידע גנטי ויצטרכו לעבור ייעוץ גנטי והחתמה.

שרי ליברמן: אם לא תסייגו את זה.

משה גפני: אם לא תהיה התוספת הזאת, מה יקרה?

שרי ליברמן: לא הסיוג הזה, ההסתייגות הזאת שעכשיו הועלתה, לפני הבדיקה הזאת צריך יהיה להיות ייעוץ גנטי וקבלת הסכמה מדעת וזה לא הנוהל האונקולוגי השגרתי.

גלי בן אור: החוק לא מחייב ייעוץ גנטי על כל בדיקה לפני.

גלי בן אור: בואו נעשה סדר.

גלי בן אור: יש לנו שני אינטרסים כאן.

גלי בן אור: אינטרס אחד הוא שאנחנו רוצים – אני מניחה כולנו – שחוק מידע גנטי ייתן את ההגנות שלו על כל בדיקה שיכול לעלות ממנה מידע גנטי, במיוחד עתידי.

גלי בן אור: זה מקובל.

גלי בן אור: מצד שני, אנחנו גם לא רוצים לפגוע ברוטינה של הבדיקה ובטח לא במצב שחולה מקבל טיפול ורוצים לעשות את הדברים בדחיפות ובמהירות, לא רוצים בירוקרטיה מסורבלת.

גלי בן אור: האפשרויות הן מאוד פשוטות.

גלי בן אור: להתכנס על הנוסח של ההגדרה שאתם הצעתם שזאת ההגדרה שהיא בחוק האמריקאי – לא מקובל עלי.

גלי בן אור: אנחנו לא מעתיקים בחקיקה ישראלית הגדרה כפי שהיא מחוקים אחרים.

גלי בן אור: היא כתובה בחוק האמריקאי לצרכים שלהם, על רקע החוק, וכל מה שקבוע שם, לא בהכרח מתאים לכאן.

גלי בן אור: כן מקובל עלי שהרחבנו את ההגדרה ושצריך לצמצם אותה לדברים מסוימים.

גלי בן אור: הפתרון שאני הצעתי הבוקר הוא שהצמצום ייעשה על ידי שר הבריאות בתקנות.

גלי בן אור: הוא יכול להתייעץ עם מי שהוא רוצה וכל מי שיש לו עמדה לעניין, יכול להציע לו.

משה גפני: מה יקרה בינתיים?

גלי בן אור: בינתיים אני מציעה, בעקבות מה שנאמר, שגם ההרחבה של ההגדרה לא תיכנס לתוקף ומכאן גם הצמצום לא ייכנס לתוקף ובהיבט הזה המצב שישנו עכשיו, הוא שיישאר.

משה גפני: איפה ההרחבה לא נכנסת?

גלי בן אור: אנחנו נקבע הוראה שתגיד שהתיקונים לעניין ההגדרות לא ייכנסו לתוקף עד ששר הבריאות יביא תקנות והוועדה תאשר.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: תוסיפי את זה.

משה גפני: הבעיה נפתרה.

משה גפני: את מוסיפה את זה.

גלי בן אור: כן.

משה גפני: את הכול צריך לעשות היום.

גלי בן אור: כן.

גלי בן אור: זה ייכנס.

משה גפני: מחר צריך להביא את זה למליאה.

גלי בן אור: עשינו מאמץ מאוד גדול.

משה גפני: כל הכבוד לכם.

גלי בן אור: אני מקווה שנצליח.

צילי נאה: בגלל שיש כאן את ההיבט של פטור מהוראות החוק כולו או חלקו, אנחנו חושבים שנדרשת גם מעורבות של משרד המשפטים, של שר המשפטים, בתקנות האלה.

גלי בן אור: מקובל עליך?

משה גפני: לא שמעתי.

גלי בן אור: משרד המשפטים מבקש שהפטור הזה מתחולת הוראות החוק ייעשה בהתייעצות עם משרד המשפטים.

צילי נאה: אנחנו אוהבים בהסכמה אבל לפחות התייעצות.

משה גפני: למה?

משה גפני: יש אצלכם גם רופאים?

צילי נאה: לא.

צילי נאה: יש כאן היבטים משפטיים.

משה גפני: אני לא חושב שמשרד המשפטים צריך להיות בעניין.

משה גפני: צריך לסרבל את זה עוד יותר?

משה גפני: למה?

צילי נאה: מעבר לשאלה של התחולה של כל הוראות החוק, יש כאן עוד מורכבות שחלק אולי מסוגי המידע או הבדיקות יחולו עליהם חלק מהוראות.

משה גפני: טוב.

משה גפני: בסדר.

גלי בן אור: בהתייעצות עם שר המשפטים.

משה גפני: התייעצות.

מזוהה" יבוא: ""דגימה אנונימית" – דגימה ביולוגית שניטלה לא פרטים המזהים את מי שניטלה ממנו, או דגימה ביולוגית שהפרטים המזהים את מי שניטלה ממנו הופרדו ממנה באופן שלא ניתן, בכל דרך שהיא, לחזור אליו.

מזוהה" יבוא: "דגימה ביולוגית" – דגימה שמקורה בגופו של אדם ואשר אפשר לבצע בה בדיקה גנטית.

מזוהה" יבוא: "דגימה מזוהה" – דגימה ביולוגית שמופיע עליה פרט מזהה של האדם שממנו ניטלה.

מזוהה" יבוא: "דגימה מקודדת" – דגימה ביולוגית שהקשר בינה ובין הפרטים המזהים את האדם שממנו ניטלה קודד, באופן שאינו מאפשר לגורם המחזיק בה לזהות את האדם ללא יפתח הקידוד.

מזוהה" יבוא: "דגימות קיימות" – דגימות שנאספו לפני יום ט' בטבת התשס"ב (24 בדצמבר 2001)".

מזוהה" יבוא: זה התאריך בו נכנס לתוקף חוק מידע גנטי המקורי.

קרן אלדר: למה לעדכן את התאריך של יום התיקון ליום בו זה יעבור?

גלי בן אור: חוק מידע גנטי נחקק בשנת 2000 וקבע הוראות לעניין צורך בקבלת הסכמה מדעת מנבדקים.

גלי בן אור: אם מישהו לא נהג כדין מאז ועד היום, הוא עשה את זה בהפרת הוראות החוק.

גלי בן אור: אנחנו לא ניישר את הקו לגבי הדבר הזה.

גלי בן אור: אנחנו קובעים דגימות קיימות שנאספו עד החוק.

משה גפני: יש בעיה עם זה?

משה גפני: החוק התקבל אז.

משה גפני: אז הוא נכנס לתוקף.

קרן אלדר: לא.

קרן אלדר: זה בסדר.

גלי בן אור: בהגדרה "ועדה מייעצת", אחרי "רפואיים" יבוא "(להלן – ועדת הלסינקי עליונה)", ובמקום "משרד המדע ונציג שר המדע" יבוא "משרד המדע הטכנולוגיה והחלל, נציג שר המדע הטכנולוגיה והחל ונציג שר המשפטים".

גלי בן אור: בהגדרה "ועדת המדע", במקום "הוועדה לענייני מחקר ופיתוח מדעי וטכנולוגי" יבוא "ועדת המדע והטכנולוגיה".

גלי בן אור: בהגדרה "מידע גנטי", אחרי "גנטית" יבוא "של אדם".

גנטי" יבוא: ""מידע גנטי מקודד" – מידע גנטי שהקשר בינו ובין פרטי הזיהוי של האדם שעליו המידע קודד, באופן אינו מאפשר לגורם המחזיק במידע לזהות את האדם ללא מפתח הקידוד".

גנטי" יבוא: בהגדרה "מכון גנטי", אחרי "בדיקות גנטיות" יבוא "העומדת בתנאים שבסעיף 8א".

סמדר הורוביץ צדרבוים: אני יועצת גנטית.

סמדר הורוביץ צדרבוים: ההגדרה של מכון גנטי כפי שמוגדרת היום בחוק, לא שיניתם אותה, מדברת על מחלקה גנטית בבית חולים.

סמדר הורוביץ צדרבוים: יש גם הרבה מכונים בקופות החולים.

סמדר הורוביץ צדרבוים: אנחנו בדרך כלל מכונים פרטיים.

סמדר הורוביץ צדרבוים: הוראות החוק לא יחול עליהם.

גלי בן אור: זה לא שהוראות החוק לא יחולו עליהם.

גלי בן אור: טליה, תסבירי.

טליה אגמון: זה לא שהוראות החוק לא יחולו עליהם ושהם לא נחשבים מכונים גנטים.

טליה אגמון: הם מרפאות גנטיות.

טליה אגמון: זאת מרפאה.

טליה אגמון: זה לא מה שנקרא מכון.

טליה אגמון: במכון יש גם את הקליניקה המרפאתית וגם מעבדה.

יואל זלטוגורה: ההגדרה של מכון גנטי עבור החוק היא בעיקר לצורך חינוך של היועצות הגנטיות ובנושא הזה דיברנו בפעם הקודמת, שלצורך החינוך אנחנו רוצים שהמקומות האלה יהיו לפחות מרפאה גנטית פלוס מעבדה גנטית על מנת שיהיו דיונים ויהיו דברים שהם רלוונטיים לתקופה של הסטג'.

סמדר הורוביץ צדרבוים: אני מאוד מאוד מסכימה אבל אני חושבת שיהיה נכון לכתוב תחת נושא ההכשרה, שזה צריך להיות במכון בבית חולים.

סמדר הורוביץ צדרבוים: המושג מכון גנטי משתלב כאן בכל ולא רק בנושא ההכשרה.

משה גפני: ולכן מה את מבקשת?

סמדר הורוביץ צדרבוים: שמכון גנטי יהיה כל מכון גנטי, כולל קופות החולים.

סמדר הורוביץ צדרבוים: בנושא ההכשרה, הגדירו שהיא צריכה להתקיים במכון גנטי בבית חולים.

משה גפני: מה את רוצה שיהיה כתוב?

סמדר הורוביץ צדרבוים: מכון גנטי, מחלקה גנטית שיש בה מרפאה.

סמדר הורוביץ צדרבוים: יש מרפאה ומעבדה.

סמדר הורוביץ צדרבוים: אני חוששת שהוראות החוק לא יחולו על מכונים גנטיים שקיימים במקומות אחרים ולא רק בבתי חולים.

טליה אגמון: זה לא שהם לא יחולו.

סמדר הורוביץ צדרבוים: אני מבינה שצמצמנו כאן לבתי חולים בשביל עניין ההכשרה.

סמדר הורוביץ צדרבוים: בסדר, אז בעניין ההכשרה נגדיר.

משה גפני: ומה היום ההגדרה של מכון גנטי?

סמדר הורוביץ צדרבוים: זאת ההגדרה אבל היא לא נכונה.

סמדר הורוביץ צדרבוים: צריך לשנות אותה.

משה גפני: מה בחוק הקיים?

גלי בן אור: מעבדות שעושות בדיקות גנטיות מקבלות רישוי לפי החוק הזה ויש את ההוראות שחלות עליהן.

גלי בן אור: אלה שני דברים נפרדים.

גלי בן אור: בשביל שההוראות של החוק יחולו על מעבדה, הן כבר חלות ובשביל זה לא צריך לעשות שום שינוי בהגדרה של מכון גנטי.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: תמשיכי.

גלי בן אור: בהגדרה "פרט מזהה", במקום "מספר מזהה אחר שניתן על ידי רשות שלטונית" יבוא "או כל מידע אחר שיש בו כדי לזהות נבדק מסוים, למעט קוד או סימן שנקבע כחלק משיטת קידוד והצפנה שהמנהל הורה עליה לפי סעיף 12א".

מזהה" יבוא: ""קידוד" – הפרדת הפרטים המזהים מדגימה ביולוגית או מהמידע הגנטי בהתאם לשיטת קידוד והצפנה שהמנהל הורה עליה לפי סעיף 12א".

מזהה" יבוא: בהגדרה "קרוב", בסופה יבוא "עד דרגה רביעית".

מזהה" יבוא: בהגדרה "תוצאות בדיקה גנטית מזוהה", המלים "או שהפרטים הופרדו מהתוצאות אך ניתן לחזור אליהם בכל דרך שהיא" – יימחקו.

שרי ליברמן: לגבי "עד קרוב מדרגה רביעית".

שרי ליברמן: אני יודעת שזה עלה ואמרתם שנדבר על זה עוד פעם.

שרי ליברמן: לפני כן אני רוצה לומר מילה.

שרי ליברמן: מבחינה פרקטית, בחוק הזה יש כמה בעיות וזאת אחת מהן.

שרי ליברמן: קרוב מדרגה רביעית, זה אומר שיש לי מטופל ואני באיזשהו מקום אחראית עד דרגת הבן דוד שלו.

שרי ליברמן: מבחינה פרקטית זה בלתי אפשרי.

שרי ליברמן: אני רוצה להגיד לכם ולשים את זה על השולחן כי אני רואה את הפציינט ואני יודעת מה השם שלו, שם משפחה ותעודת זהות, אני יודעת היכן הוא גר, אבל אני לא מכירה את האחים שלו ואת ההורים שלו.

שרי ליברמן: אני יודעת את השמות הפרטיים שלהם כי אני עושה עץ משפחה.

שרי ליברמן: אם המטופל שלי לא אומר לי כלום, אם הוא יגיד להם או לא את תוצאות הבדיקה הגנטית שלו, בסדר.

שרי ליברמן: אין לי אחריות על זה.

משה גפני: אחרי החוק תשאלי אותו.

שרי ליברמן: גם היום.

שרי ליברמן: חלק מהייעוץ הגנטי הוא דיון לגבי העברת המידע במשפחה.

שרי ליברמן: זה הרי אקוטי מבחינתי כיועצת גנטית.

שרי ליברמן: סעיף 20 אומר שאני כמטופל, יש לי אחריות לקרובי המשפחה של המטופל שלי.

שרי ליברמן: דברי ההסבר שלו מתייחסים לעניין של עד קרבה רביעית.

שרי ליברמן: אין לנו באופן פרקטי, למטפלים, שום יכולת להגיע לקרובים האלה.

שרי ליברמן: צריך לדעת את זה שיש כאן משהו מאוד ערטילאי.

טליה אגמון: סעיף 20 לא קובע חובה על מטפל או יועץ גנטי ללכת ולחפש באופן אינדיבידואלי את קרובי המשפחה.

טליה אגמון: כן יש חובה בחוק לתת למטופל הסבר לגבי מה המשמעות של זה לגבי קרוביו וכאן באמת קרוביו, אם אנחנו לא מגבילים את זה, בעצם אנחנו משאירים את זה פתוח לכל קרבת משפחה, גם יותר רחוקה מקרבה רביעית.

משה גפני: מה זאת אומרת לא מחייבים אותו?

גלי בן אור: לא מחייבים את המטפל.

טליה אגמון: אנחנו לא מחייבים את המטפל לרדוף אחרי בני הדודים.

משה גפני: אני היועץ הגנטי, אני צריך להגיע לדרגה הרביעית?

טליה אגמון: לא.

טליה אגמון: אתה צריך להגיד למטופל.

משה גפני: אם כן, למה זה כתוב?

קריאה: נקריא את סעיף 20.

גלי בן אור: אנחנו לא נוגעים בסעיף 20.

טליה אגמון: אם אתה יועץ גנטי, אתה צריך להסביר למטופל שלמידע הגנטי שהוא מגלה על עצמו יכולה להיות השלכה גם על בני דודיו.

משה גפני: אפשר לנסח את זה כך שזה יהיה ברור?

גלי בן אור: הבהרנו כמה פעמים בדיונים.

שרי ליברמן: הבהרנו בדיונים אבל זה לא מה שכתוב.

גלי בן אור: זה מה שכתוב.

שרי ליברמן: סעיף 20 בנוסח המקורי נכון להיום לא שונה.

גלי בן אור: נכון.

משה גפני: מה את רוצה שיהיה כתוב?

שרי ליברמן: מתי הוא צריך לומר.

משה גפני: גלי, אפשר לנסח?

גלי בן אור: לא.

גלי בן אור: אי אפשר לנסח את זה בצורה יותר טובה.

גלי בן אור: רשאי במובן של הסעיף הזה הוא רשאי שלא חייב.

משה גפני: השאלה אם אפשר לכתוב או לא.

משה גפני: אם לא, נצטרך להוציא את הדרגה הרביעית.

משה גפני: אני לא אכנס כאן לוויכוחים.

גלי בן אור: אפשר להוריד.

משה גפני: נוריד דרגה רביעית.

קריאה: ואז זה נשאר בלי הגבלה.

קריאה: זה יותר גרוע.

משה גפני: אני אתכם.

משה גפני: אני רוצה להעביר את החוק.

משה גפני: דבר שיהיה מאוד שנוי במחלוקת, אני פשוט אוריד אותו.

משה גפני: זאת ההצעה שהן מציעות.

משה גפני: אתן רוצות לשנות את זה.

משה גפני: אתן טוענות שזה יפגע בכן.

משה גפני: מה ההצעה?

שרי ליברמן: אני רוצה להזכיר שזאת הערה שאנחנו מביאות בשמנו ובשם איגוד הגנטיקאים.

חן שמילו: לא.

חן שמילו: לא בשם.

חן שמילו: אנחנו מביאים בשם ובמקרה הזה יש לנו הערה דומה.

משה גפני: אני מבין כולכם עומדים בפריימריס ואתם נלחמים עכשיו על הקרדיט.

שרי ליברמן: כולנו, זה אנשי הקליניקה.

משה גפני: תגידי מה ההצעה.

שרי ליברמן: אני חושבת שצריך לומר שאולי המנהל יקבע בתקנות או שתהיה ועדה שתקבע קריטריונים.

שרי ליברמן: צריך להוריד את הנושא של דרגה רביעית.

שרי ליברמן: אפשר לקבוע שזה יהיה על ידי ועדה.

קרן אלדר: אדוני היושב ראש, עד כה בנוהל משרד הבריאות הסדירו את זה לדגום עד דרגה שלישית ולא דרגה רביעית.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אני מודה לכם.

משה גפני: דרגה רביעית יורד.

משה גפני: הלאה.

משה גפני: יש קדנציה הבאה בעזרת השם והממשלה תתכבד ותביא הצעת חוק שתתקן את כל הבעיות שמתעוררות.

משה גפני: הורדנו את הדרגה הרביעית.

שרי ליברמן: אנחנו רוצים להגיד שאם אתה מוריד דרגה רביעית, זה רק מרחיב את המחויבות שלי.

משה גפני: אבל זה מה שהיה עד היום.

קרן אלדר: לא.

קרן אלדר: עד היום זה היה דרגה שלישית.

קרן אלדר: נוהל משרד הבריאות קובע שצריך לדגום עד דרגה שלישית.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: יהיו כמה דברים שיצטרכו לתקן בחוק ממשלתי.

שרי ליברמן: אז בוא נציין את זה.

משה גפני: יהיה כתוב בפרוטוקול.

משה גפני: אני מודיע לפרוטוקול שיש כאן דברים שהממשלה הבאה בעזרת השם תצטרך לתקן אותם.

משה גפני: הדבר הזה לא מושלם.

משה גפני: אולי אני אסביר.

משה גפני: בפני כיושב ראש הוועדה עומדות שתי ברירות.

משה גפני: יש ברירה אחת שהיא לא לקיים את הדיון הזה.

משה גפני: אני באתי ביום ראשון כדי לקיים את הדיון הזה, כדי להביא את זה לקריאה שנייה ושלישית מכיוון שהחוק הוא חשוב.

משה גפני: זאת הצעת חוק פרטית ואפילו המציע לא נמצא כאן.

משה גפני: אמרתי, הוא שלח מכתב.

משה גפני: מה שיהיה שנוי במחלוקת, אני מוציא.

משה גפני: הממשלה תצטרך להביא תיקונים או שאין חוק בכלל.

משה גפני: לכן תעשו את החשבון על כל הערה שלכם.

משה גפני: אני לא אלך נגד אלא אני פשוט אוריד סעיפים.

משה גפני: דרגה רביעית ירד.

חן שמילו: יש התנגדות לדרגה שלישית?

משה גפני: מה שהיה, נשאר.

משה גפני: דרגה רביעית יורד.

חן שמילו: יכול להיות שכן תהיה הסכמה.

גלי בן אור: אני לא חושבת שאנחנו בשוק על מספרים אלא אם כן משרד הבריאות מוכן לומר דרגה שלישית.

חן שמילו: זה לא שוק על מספרים.

טליה אגמון: לא אכפת לי להבהיר בתוך הסעיף שזה רשאי במובן רשאי.

טליה אגמון: לא כל מה שמישהו מגיש עליו תביעה, בהכרח צריך מיד לרוץ ולתקן את החוק.

משה גפני: תמשיכי.

משה גפני: דרגה רביעית ירדה.

משה גפני: אגב, מותר לכל האורחים להגיד שהם לא רוצים את החוק הזה.

משה גפני: גם זה מותר ויצטרכו לנמק.

גלי בן אור: תיקון סעיף 3 בסעיף 3 לחוק העיקרי – במקום כותרת השוליים יבוא "לקיחת דגימה ביולוגית לשם ביצוע בדיקה גנטית".

גלי בן אור: בסעיף קטן (א), במקום "דגימת DNA מזוהה מאדם" יבוא "דגימה ביולוגית לשם ביצוע בדיקה גנטית".

גלי בן אור: הוספת סעיף 3א

העיקרי יבוא: "3א.

העיקרי יבוא: ביצוע בדיקה גנטית מחוץ לישראל על אף האמור בסעיף 3(ב), המנהל רשאי לאשר למכון גנטי או למעבדה לבדיקות גנטיות לשלוח דגימה ביולוגית לשם ביצוע בדיקה גנטית למעבדה מחוץ לישראל, אם שוכנע כי מתקיימים כל אלה: אין מכון גנטי או מעבדה לבדיקות גנטיות בישראל שאפשר לבצע בהם את הבדיקה, או שהמנהל מצא כי יש סיבה מקצועית מוצדקת לביצועה מחוץ לישראל או שהבדיקה אינה כלולה בסל הבריאות והכול בהסכמת הנבדק.

העיקרי יבוא: כמו שאתם שמים לב, קיבלנו את ההערה שלכם.

ניר נבות: אנחנו מפעילים מעבדה גנטית פרטית.

ניר נבות: אנחנו חושבים שהאפשרות לשלוח בדיקה לחוץ לארץ אם היא לא כלולה בסל הבריאות, היא שגויה והיא תגרום לכך שבדיקות יצאו לחוץ לארץ בזמן שבארץ יש מעבדות שמסוגלות לעשות את זה, בזמן שטכנולוגיה שאנחנו מנסים להביא לארץ בהשקעות מאוד מאוד גדולות, גם אנחנו וגם המתחרים שלנו, מאפשרות לעשות בדיקות חדשות.

ניר נבות: העובדה שבדיקות יוצאות לחוץ לארץ, מחלישה את היכולת שלנו לקדם את הטכנולוגיה כאן.

ניר נבות: עד היום השקענו המון כספים ומתכוונים להשקיע הרבה מאוד כספים.

משה גפני: העלית את הטענה הזאת כאשר התקיים הדיון בקריאה הראשונה?

ניר נבות: לצערי לא הייתי בישיבה.

משה גפני: מי ישלח בדיקות כאלה לחוץ לארץ?

ניר נבות: יועצות גנטיות.

משה גפני: ישלחו בדיקות, גם אם החוק יאמר כך ויאמר אחרת.

משה גפני: זה לא רלוונטי.

משה גפני: מי שישלח לחוץ לארץ, ישלח לחוץ לארץ.

משה גפני: מי שיסמוך על המעבדה שלך כאן בארץ, בכל מקרה יעביר את זה למעבדה כאן בארץ.

משה גפני: אנחנו מאפשרים לאנשים שחייבים את הבדיקה הזאת, שאם הם רוצים לשלוח לחוץ לארץ, ישלחו לחוץ לארץ.

משה גפני: אני מבין את מה שאתה מעלה, אבל הייתה כאן טענה.

משה גפני: אם זה לא נמצא בסל הבריאות, למה לא לאפשר לשלוח לחוץ לארץ?

משה גפני: למה בחקיקה לחייב אותו?

ניר נבות: אנחנו חושבים שזה נכון לקדם את הטכנולוגיה בארץ.

משה גפני: בסדר, אבל זה לא חוק שהולך לקדם את הטכנולוגיה בארץ.

משה גפני: אלה חוקים אחרים.

משה גפני: אנחנו מדברים עכשיו על המטופל.

משה גפני: בתיקון החוק אתה צריך להתמודד עם זה, בקדנציה הבאה.

משה גפני: אני לא יודע מי יהיה שר הבריאות ואני רק יכול לנחש.

רותי ישי: המחלקה למעבדות של משרד הבריאות.

רותי ישי: אני אוסיף לדבריו של דוקטור נבות.

משה גפני: את רוצה למחוק את זה?

רותי ישי: קחו בחשבון שבדיקות בחוץ לארץ, שמאושרות כרגע בחוץ לארץ, שהן לא בסל והפרט רוצה לשלם עליהן, אבל שימו לב שלנו כמחלקה למעבדות, אין לנו פיקוח.

משה גפני: אם בא אליכם בן אדם ואומר - החוק הזה עבר כמו שהיועצת המשפטית ניסחה אותו - ואומר שהוא רוצה את הבדיקה בחוץ לארץ או שהוא רוצה את הבדיקה אצלו, יש בעיה?

רותי ישי: אני חושבת שאזרחי מדינת ישראל, המטופלים שהם הרבה פעמים במצוקה, צריכים לדעת שהם יכולים לשלם ולשלוח לחוץ לארץ אבל לא תחת הפיקוח שלנו.

משה גפני: בשבוע שעבר זה היה אחרת?

שרי ליברמן: שני דברים.

שרי ליברמן: הדבר הראשון, שאלה.

שרי ליברמן: האם המטפל, שזה אנחנו, כשאנחנו רוצים לשלוח למעבדה מוכרת של ה-FDA, של מעבדה אירופאית, למה אנחנו צריכים אישור מנהל לשם כך?

שרי ליברמן: אנחנו בודקים אתה קריטריונים וברור שנשלח למעבדה מאושרת.

שרי ליברמן: למה צריך על כל מעבדה לבקש אישור מנהל?

קריאה: המנהל הוא רופא גנטיקאי.

משה גפני: עד היום לא צריך?

גלי בן אור: עד היום בכלל אסור.

גלי בן אור: לפי הנוסח הנוכחי של החוק, אסור לכאורה לשלוח בדיקות לחוץ לארץ.

קריאה: כל הזמן שולחים לבדיקות.

גלי בן אור: המטרה של הסעיף הזה היא להכשיר את המצב הזה כי אנחנו חושבים שיש בעיה.

גלי בן אור: יחד עם זאת, משרד הבריאות סבור שראוי לפקח על המעבדות אליהן שולחים את הבדיקות.

גלי בן אור: יש מצבים, גם בתחומים רפואיים אחרים, שאנשים הולכים ועושים כל מיני פרוצדורות רפואיות בחוץ לארץ ואחר כך מוצאים את עצמם במצבים מאוד לא נעימים ושואלים למה לא פיקחו ולמה לא בדקו.

גלי בן אור: משרד הבריאות כאן רוצה דווקא למלא את החובה שלו ולוודא ששולחים את זה למעבדות רפואיות ראויות שהן מוכרות ומפוקחות ולכן הוא יעשה את זה פעם אחת, תהיה רשימה, המעבדות של ה-FDA יהיו שם ותתכבדו ותשלחו למעבדות האלה.

גלי בן אור: אני לא חושבת שזה אמור להפריע לכם.

שרי ליברמן: שאלה שנייה.

שרי ליברמן: יש גם שיקולי עלות לגבי סעיף (א)(1).

שרי ליברמן: יש בדיקות שגם שמבוצעות בארץ וגם בחוץ לארץ ובחוץ לארץ המחיר הוא חצי מהמחיר בארץ.

ניר נבות: או ההפך.

שרי ליברמן: אני לא אשלח להפך.

שרי ליברמן: אני מנסה להיות לטובת הפציינט שלי.

שרי ליברמן: הבדיקות האלה כל כך יקרות.

טליה אגמון: אבל אם זה בסל הבריאות, קופת החולים משלמת והמטופל עצמו ממילא לא משלם על זה, ואם זה לא בסל הבריאות, הסכמנו.

טליה אגמון: הסכמנו שאם זה לא בסל הבריאות ובהסכמת הנבדק, ניתן יהיה לשלוח לחוץ לארץ באותם התנאים, במעבדות מוכרות, מוסמכות וכולי.

שרי ליברמן: אז (א)(1) לא חל על זה?

משה גפני: איך פתרתם?

טליה אגמון: אם זה בסל הבריאות וקופת החולים משלמת וזה לא יוצא מכיס המטופל, זה לא רלוונטי להערה שלה.

טליה אגמון: אם זה לא בסל הבריאות, הכנסנו את זה.

טליה אגמון: זה לא בנוסח שלפניה כי זאת תוספת שהוכנסה עכשיו.

גלי בן אור: התוספת הזאת מניחה את דעתה.

גלי בן אור: אם הבדיקה אינה כלולה בסל הבריאות, אפשר לשלוח אותה לחוץ לארץ.

גלי בן אור: אם היא בסל הבריאות, גם אם יותר זול לעשות את זה בחוץ לארץ, העלות מגולגלת על קופת החולים ולא על הנבדק.

משה גפני: אם זה לא כלול בסל הבריאות?

טליה אגמון: אפשר יהיה לשלוח לחוץ לארץ לאותן מעבדות שאנחנו נאמר שהן בסדר.

גלי בן אור: המטרה שלנו הייתה לא לגלגל את העלות.

גלי בן אור: אני מבינה את הטיעון של מר נבות, אבל לגלגל את זה על המטופלים, לא.

משה גפני: אם תהיה בדיקה שהיא לא בסל הבריאות ובארץ היא עולה חמישים שקלים ובחוץ לארץ היא עולה 25 שקלים.

טליה אגמון: אנחנו הוספנו עכשיו את זה שאחד הנימוקים בשלם אפשר להתיר לשלוח לחוץ לארץ היא שהבדיקה אינה כלולה בסל הבריאות ואז יחליט המטופל היכן יותר זול לו ועל מי הוא יותר סומך.

טליה אגמון: אם הוא מסכים, אין בעיה.

משה גפני: בסדר.

גלי בן אור: אותה מעבדה מקיימת, בקירוב המרבי, את התנאים לפי חוק זה לרישוי מעבדה לבדיקות גנטיות ולהכרה לצורך ביצוע בדיקות גנטיות, ויש לה אישור מרשות הבריאות המוסמכת במדינה שבה היא פועלת והסמכה על ידי רשות הסמכה לאומית או בין-לאומית המוכרת על ידי המחלקה למעבדות במשרד הבריאות.

גלי בן אור: יש לאותה מעבדה אישורי בקרת איכות פנימית וחיצונית לבדיקות הגנטיות שמבוקש לבצע בה.

גלי בן אור: בקשה לאישור לפי סעיף זה, לעניין בדיקה מסוימת או לגבי סוג של בדיקות, תוגש למנהל מראש ויצורפו לה פרטים מלאים של המעבדה שמחוץ לישראל ומסמכים המעידים על התקיימות כל התנאים המנויים בסעיף קטן (א).

גלי בן אור: מנהל המעבדה לבדיקות גנטיות או מנהל המכון הגנטי יהיה אחראי להעברת הבדיקה למעבדה מחוץ לישראל, העומדת בתנאים שלפי סעיף קטן (א), ובהתאם להוראות סעיף קטן (ד), לקבלת תוצאות הבדיקה ולמסירת תוצאות הבדיקה לפי הוראות חוק זה.

גלי בן אור: המנהל יפרסם באתר האינטרנט של משרד הבריאות הודעה על סוגי הבדיקות הגנטיות והמעבדות מחוץ לישראל שאושרו לפי סעיף זה.

גלי בן אור: מנהל מעבדה לבדיקות גנטיות או מנהל מכון גנטי יהיו רשאים לשלוח בדיקות מאותו סוג לאחת מהמעבדות שאושרו לגבי אותה בדיקה, ובלבד שיודיעו על כך למנהל מראש בצירוף מסמך המעיד על ההתקשרות עם אותה מעבדה לשם כך".

גלי בן אור: תיקון סעיף 6 בסעיף 6 לחוק העיקרי, בסעיף קטן (ד), במקום "בדגימות ה-DNA" יבוא "בדגימות הביולוגיות".

גלי בן אור: הוספת סעיף 8א

העיקרי יבוא: "8א כשירות מנהל מכון גנטי מנהל מכון גנטי יהיה רופא גנטיקאי בעל ניסיון של שנתיים לפחות בעבודה מעשית במכון גנטי".

העיקרי יבוא: תיקון כותרת סימן ג' במקום כותרת סימן ג' בפרק ב' לחוק העיקרי, יבוא "סימן ג': מקצועות הגנטיקה".

העיקרי יבוא: תיקון סעיף 9

אחד מאלה: ציטוגנטיקאי קליני – בעל תואר שלישי במדעי החיים ממוסד מוכר או תואר מקביל בתחום דומה ממוסד מחוץ לישראל שאישר המנהל, אדר קיבל הכרה מהמנהל כציטוגנטיקאי קליני, והוא בעל ניסיון של שנתיים לפחות בעבודה מעשית לאחר קבלת התואר במכון גנטי או במעבדה לבדיקות גנטיות-ציטוגנטיות שהכיר בהם המנהל לשם הכשרה.

אחד מאלה: גנטיקאי מולקולרי-קליני – בעל תואר שלישי במדעי החיים ממוסד מוכר או תואר מקביל בתחום דומה ממוסד מחוץ לישראל שאישר המנהל, אשר קיבל הכרה מהמנהל כגנטיקאי מולקולרי קליני, והוא בעל ניסיון של שנתיים לפחות בעבודה מעשית לאחר קבלת התואר במכון גנטי או במעבדה לבדיקות גנטיות מולקולריות שהכיר בהם המנהל לשם הכשרה.

אחד מאלה: גנטיקאי ביוכימי-קליני – בעל תואר שלישי במדעי החיים ממוסד מוכר או תואר מקביל בתחום דומה ממוסד מחוץ לישראל שאישר המנהל, אשר קיבל הכרה מהמנהל כגנטיקאי ביוכימי קליני, והוא בעל ניסיון של שנתיים לפחות בעבודה מעשית לאחר קבלת התואר במכון גנטי או במעבדה לבדיקות גנטיות ביוכימיות שהכיר בהם המנהל לשם הכשרה".

רותי ישי: הסעיפים האלה שמתייחסים להכשרה, תואר שלישי, הכול טוב ויפה, אבל לא מספיקות שנתיים ניסיון במעבדה אלא על פי תקנות בריאות העם (מעבדות רפואיות) חייב להיות מעמד של בכיר.

רותי ישי: עובד בכיר.

רותי ישי: עובד בכיר הוא לא עובד מהשורה.

גלי בן אור: ניסיון של עובד בכיר?

רותי ישי: כן.

רותי ישי: בתקנות יש הגדרות מדויקות.

גלי בן אור: אבל זה מוסד בתקנות בריאות העם (מעבדות רפואיות).

רותי ישי: כן.

טליה אגמון: המקצועות עצמם לא מוסדרים.

טליה אגמון: התפקיד של עובד מעבדה מוסדר.

רותי ישי: כן.

טליה אגמון: כדי להיות עובד מעבדה בכיר או מנהל מעבדה, צריך ותק כבכיר.

טליה אגמון: כדי להיות גנטיקאי מולקולרי קליני?

רותי ישי: חייבים בכיר כי אחרת את תתני לכל עובד מהשורה שהצטרף למעבדה גנטית לפני שנתיים.

טליה אגמון: למה לא?

משה גפני: לא הבנתי.

משה גפני: משרד הבריאות נגד משרד הבריאות?

טליה אגמון: לא.

משה גפני: גלי אמרה לי שהכול בסדר.

טליה אגמון: כן.

טליה אגמון: לא היו לנו הערות.

גלי בן אור: את רוצה לציין שהוא לפחות בעל שנתיים בעבודה מעשית כעובד בכיר?

רותי ישי: כעובד בכיר.

טליה אגמון: יש לי הצעה.

טליה אגמון: מאחר שגם התיקון של היועצים הגנטיים לא נכנס כי הוא לא הספיק לעבור קריאה ראשונה, אנחנו אולי נוריד את זה ונכניס בתיקון.

גלי בן אור: אם כן, את כל סעיף 9 שמים בצד?

טליה אגמון: כן.

משה גפני: אני עושה את זה קל מדי.

משה גפני: עד שיהיו בחירות, עד שתקום ממשלה, עד שתהיה ועדת שרים לחקיקה, עד שמשרד הבריאות יתחיל לתפקד.

משה גפני: יש כמה בעיות שאני מכיר אותן אבל לא על כולן אני רוצה לדבר.

משה גפני: עד אז לא יהיה את הסעיף הזה.

משה גפני: זה בסדר מבחינתכם?

טליה אגמון: כן.

גלי בן אור: זה מוריד את 9 לפני ומוריד את 10 אחרי.

גלי בן אור: זה מוריד גם את 10.

טליה אגמון: נכון.

טליה אגמון: זה מוריד גם את 10.

סמדר הורוביץ צדרבוים: סעיף 9 מגדיר את הכשרת אנשי המקצוע.

משה גפני: הורדנו אותו.

טליה אגמון: הורדנו את כל התיקון של 9.

טליה אגמון: לא את הסעיף.

סמדר הורוביץ צדרבוים: אני רוצה להזכיר עוד שני עניינים.

סמדר הורוביץ צדרבוים: מה הורדתם ב-9?

טליה אגמון: לא הורדנו את סעיף 9 כולו.

טליה אגמון: ביטלנו כרגע את התיקון של 9 ונחבר אותו יחד עם התיקון של היועצים הגנטיים שנמצא בצנרת.

סמדר הורוביץ צדרבוים: אני רוצה להעיר שתי הערות בנושא.

סמדר הורוביץ צדרבוים: התיקון של היועצים הגנטיים - - -

גלי בן אור: הוא לא לפנינו ואנחנו מנסים לסיים את החוק הזה.

גלי בן אור: אולי נתקדם.

סמדר הורוביץ צדרבוים: אני רוצה להעיר הערה.

סמדר הורוביץ צדרבוים: אני לא מדברת על החוק ההוא.

סמדר הורוביץ צדרבוים: אני מבקשת לוודא שחוק מידע גנטי (תיקון תנאי הכשירות ליועץ גנטי) יהיה חייב לקבל את אישור הוועדה בהשתתפותנו.

סמדר הורוביץ צדרבוים: לא תמיד מקובל לקרוא לנו להשתתף.

גלי בן אור: את רוצה להשתתף בתיקון של היועצים הגנטיים.

סמדר הורוביץ צדרבוים: כן, שנהיה חלק.

משה גפני: אני מבקש לומר לפרוטוקול.

משה גפני: יש לי המלצה.

משה גפני: אני לא יודע מה אני אעשה בקדנציה הבאה.

משה גפני: אני מבקש להזמין אתכם לדיונים בעניין הזה.

משה גפני: אני ממליץ על כך.

טליה אגמון: אין לנו התנגדות.

סמדר הורוביץ צדרבוים: אפשר עוד הערה קטנה?

משה גפני: כן, אבל אם זה לא נוגע לחוק – לא.

משה גפני: אם זה נוגע לחוק הבא – לא.

סמדר הורוביץ צדרבוים: אני אעיר ואם זה נראה לך לא שייך, בוודאי שאני אסיר אותה.

סמדר הורוביץ צדרבוים: בישיבות קודמות כאן אמרנו שבהכנות לקריאה שנייה ושלישית יעלה נושא התקינה.

משה גפני: לא יעלה.

סמדר הורוביץ צדרבוים: בסדר גמור, אבל חשוב להכניס גם את זה בדיונים הבאים של הוועדה.

סמדר הורוביץ צדרבוים: נושא התקינה של היועצים הגנטיים.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אני גם ממליץ על מה שאת אומרת עכשיו.

משה גפני: אני רק רוצה שתדעי, ואני אומר את זה לכל האורחים הנכבדים שנמצאים כאן.

משה גפני: כאשר אנחנו דיברנו בהכנה לקריאה שנייה ושלישית, לא לקחנו בחשבון שיוקדמו הבריאות.

משה גפני: אני ידעתי שיוקדמו הבחירות.

משה גפני: ידעתי.

משה גפני: לא ידעתי שזה יהיה כל כך מהר.

משה גפני: זאת הבעיה, כי אחרת היינו מקיימים דיון לא היום אלא דיון שגרתי כמו שדיברנו.

משה גפני: אני חוזר בפעם הרביעית ואומר שבפני עומדת ברירה והיא לפחות חלקים מהחוק הזה, להביא אותו לקריאה שנייה ושלישית לפני שהכנסת מתפזרת.

משה גפני: זאת האפשרות היחידה.

משה גפני: לכן כל מה שאמרתי בקריאה הראשונה, שנקיים את הדיון לקראת הקריאה השנייה והשלישית, אני פשוט מדלג על זה.

משה גפני: אני מעביר את זה לקדנציה הבאה, שהממשלה תתכבד ותביא חוק.

איילת וולברג: במקום כותרת פרק ג' וכותרת סימן א' לחוק העיקרי יבוא:

סימן א': בסעיף 11 לחוק העיקרי - בסעיף קטין (א), במקום "דגימת DNA" יבוא "דגימה ביולוגית לשם עריכת בדיקה גנטית או לשם שמירתה במאגר דגימות ומידע לצורכי מחקר כמשמעו בסעיף 23א", ובמקום הסיפה החל במילה "והוראות" יבוא "ואם הנבדק הוא מטופל כמשמעותו בחוק זכויות החולה – יחולו הוראות פרק ד' לחוק זכויות החולה, בשינויים המחויבים".

סימן א': כבסעיף קטן (ב), במקום "בדיקת מחקר" יבוא "בדיקה גנטית שלא לצורך טיפול רפואי באדם או מעבר לנדרש לצורך טיפול רפואי".

קטן יבוא: "(ג) (1) לא יעשה אדם אחד מאלה מבלי שהבדיקה הותרה לפי חוק זה או לפי

חוק אחר: יבצע או יגרום לביצוע של בדיקה גנטית בדגימה ביולוגית מזוהה של אדם, מבלי שניתנה הסכמת אותו אדם לנטילת הדגימה, לביצוע הבדיקה הגנטית.

חוק אחר: יגלה או יעשה שימוש בתוצאות של בדיקה גנטית מזוהה של אדם מבלי שניתנה הסכמת אותו אדם לגילוי תוצאות הבדיקה או לעשות שימוש בהן.

חוק אחר: (2) על הפרת הוראות פסקה (1) יחולו הוראות סעיף 29א(ב)-(ד) לחוק הגנת הפרטיות בשינויים המחויבים".

משה גפני: על סעיף 11ב, בדיקת סקירה לילודים, תדלגי.

משה גפני: תשאירי אותו לסוף.

משה גפני: תעברי לתיקון סעיף 12.

משה גפני: סקירת ילודים, זה סיפור מסובך מאוד ואני לא יודע אם נוכל להספיק אותו.

טליה אגמון: דווקא לגבי זה לא היו מחלוקות או הערות.

משה גפני: היו הרבה מאוד.

סמדר הורוביץ צדרבוים: סעיף 11 עוסק בהסכמה מדעת?

סמדר הורוביץ צדרבוים: אנחנו סוברות שהסכמה מדעת בנושא של בדיקות גנטיות מחייב ייעוץ גנטי.

סמדר הורוביץ צדרבוים: סעיף 11 לא מחייב ייעוץ גנטי.

סמדר הורוביץ צדרבוים: בסעיף 11, סעיף 14, סעיף 28 מטפלים בבעיות של מה קרה כי לא היה ייעוץ גנטי.

סמדר הורוביץ צדרבוים: סעיף 11 שמדבר על הסכמה מדעת, צריך בעצם להגדיר שלפני בדיקה גנטית, למעט במחקרים, בדיקות סקר, מחייב ייעוץ גנטי.

משה גפני: בסדר, הוא יכול להתייעץ ייעוץ גנטי.

משה גפני: למה לחייב בחוק?

סמדר הורוביץ צדרבוים: הוא יכול, אני יודעת.

משה גפני: מה קורה היום?

סמדר הורוביץ צדרבוים: היום .

משה גפני: לא מחייבים.

סמדר הורוביץ צדרבוים: הבדיקות יותר שגרתיות.

סמדר הורוביץ צדרבוים: החוק הזה מכין אותנו לתקופה שבדיקות גנטיות יהיו אובר זה קאונטר.

משה גפני: בקשתך במקרה הזה לא התקבלה.

משה גפני: בחוק הבא, בעזרת השם.

איילת וולברג: תיקון סעיף 12 בסעיף 12 – במקום כותרת השוליים יבוא "מתן הסבר לעניין עריכת בדיקה גנטית בדגימה מזוהה".

איילת וולברג: בסעיף קטן (א), במקום "דגימת DNA מזוהה" יבוא "דגימה מזוהה לשם עריכת בדיקה גנטית".

איילת וולברג: בסעיף קטן (ב), במקום "דגימת DNA" יבוא "דגימה ביולוגית לשם עריכת בדיקה גנטית".

איילת וולברג: הוספת סעיף 12א

העיקרי יבוא: "12א שיטת הקידוד המנהל, בהתייעצות עם רשם מאגרי המידע שמונה על פי חוק הגנת הפרטיות ובהסכמת שר המשפטים, יורה על שיטת קידוד שתביא להפרדת הפרטים המזהים מדגימה ביולוגית או ממידע גנטי כדי למנוע זיהוי של האדם שממנו ניטלה הדגימה או שהמידע הוא עליו, ללא החזקה כדין של מפתח הקידוד".

העיקרי יבוא: החלפת סעיף 13

העיקרי יבוא: "13.

העיקרי יבוא: מחקר בדגימות אנונימיות או בדגימות מקודדות על שימוש בדגימות אנונימיות לצורכי מחקר שאושר לפי כל דין, לא חולו הוראות סעיפים 11 ו-12.

העיקרי יבוא: במחקר שנעשה בו שימוש בדגימות מקודדות או במידע גנטי מקודד, יוחזק מפתח הקידוד בידי גורם שאינו תלוי בחוקר, בהתאם להוראות שיקבע השר לעניין זה, בהסכמת שר המשפטים ובאישור ועדת המדע.

העיקרי יבוא: במחקר שנעשה בו שימוש בדגימות מקודדות או במידע גנטי מקודד לא יהא החוקר רשאי לקבל מידע שיש בו כדי לזהות את הנבדק שממנו ניטלה הדגימה או שהמידע הוא עליו למעט בהתקיים אחד מהתנאים האלה, ועל פי הליך שיקבע השר בהסכמת שר המשפטים ובאישור ועדת המדע: חוקר יהא רשאי לקבל מידע נוסף לגבי נבדק, מעבר לזה שנמסר בראשית המחקר, אם הוא דרוש לצורך ביצוע המחקר ואפשר להעבירו באופן שלא יזהה את הנבדק.

העיקרי יבוא: נודע לחוקר אגב המחקר על מידע גנטי לגבי נבדק שיש בו כדי למנוע מהנבדק סיכון ממשי לבריאותו או להציל את חייו, יהא החוקר רשאי לפנות לוועדת הלסינקי עליונה ולפעול בהתאם להוראותיה.

העיקרי יבוא: ועדת הלסינקי עליונה תהא רשאית להתיר העברת המידע לנבדק על ידי החוקר או מי שתקבע, אם לפחות שלושה רבעים מחברי הוועדה השתפו בדיון ושלושה רבעים מהם הסכימו להעברת המידע".

העיקרי יבוא: הוספת סעיף 13א

העיקרי יבוא: "13א.

העיקרי יבוא: היתר לשימוש בדגימה שניטלה במהלך טיפול רפואי למחקר רפואי וגנטי לא ייעשה שימוש בדגימה ביולוגית לצורכי מחקר אלא אם כן נתן האדם שממנו ניטלה הדגימה את הסכמתו מדעת לכך בכתב, ואם אינו כשיר להסכים בעצמו, ניתנה הסכמה כאמור מאת האחראי עליו, בהתאם להוראות תקנות ניסויים רפואיים ובהתאם להוראות כל דין.

העיקרי יבוא: על אף האמור בסעיף קטן (א) ובסעיף 11, ניטלה דגימה פתולוגית מגופו של אדם במהלך טיפול רפואי בו, שבוצע בהסכמתו מדעת, יראו אותו כאילו הסכים גם לשימוש בחלק מן הדגימה לצורכי מחקר רפואי לרבות מחקר גנטי אלא אם כן הביע התנגדותו לכך ובלבד שהתקיימו כל אלה:

רותם שורק: מכון ויצמן, האקדמיה הצעירה.

רותם שורק: אני לא מבין וגם לא הבנתי בדיונים הקודמים למה בן אדם צריך להתנגד כדי שלא תילקח ממנו הדגימה, להבדיל מהסכמה מדעת עם חתימה בכתב.

רותם שורק: לדעתי יש הבדל מהותי.

משה גפני: באמת למה?

משה גפני: אנחנו דיברנו על זה בישיבה.

טליה אגמון: דיברנו על זה גם בישיבות הקודמות ואמרנו שהייתה ועדה, גם מקצועית וגם אתית בראשית פרופסור שטיינברג, שהמליצה לפי מה שנערך כמחקרים בעולם ועמדות של הציבור, שכאשר ממילא מוצא מגופו של אדם חלק במהלך ניתוח, אפשר יהיה לקחת דגימה קטנה במגבלות מסוימות.

משה גפני: מה המצב היום?

טליה אגמון: המצב היום הוא שבאמת צריך לקבל הסכמה מדעת אקטיבית לכל שימוש אחר באותה חתיכה שהוצאה מגופו, כאשר החלופה של השימוש בדגימות האלה למחקר היא שהם ישלחו.

גלי בן אור: הוועדה הזאת בחנה את הנושא וראתה גם שורה ארוכה של מחקרים בעולם מהם נראה שהרוב המכריע של האנשים היו מעוניינים לתת דגימה מגופם.

גלי בן אור: המנגנון הוא מנגנון של אופט אאוט ולא אופט אין.

רותם שורק: יש הבדל מהותי בין ה-אופט אאוט לבין ה-אופט אין.

גלי בן אור: אבל ב-אופט אאוט מסבירים לי את המידע, נותנים לו אותו והוא יכול לקבל החלטה והוא יכול להתנגד.

גלי בן אור: נכון שלכאורה ברירת המחדל היא להסכים אבל שוב, הנתונים שעמדו, והייתה ועדה מכובדת - - -

משה גפני: בפסקה (ב) לא צריך בכלל להסביר לו.

טליה אגמון: לא.

טליה אגמון: צריך.

טליה אגמון: נמסר לו מידע בכתב על אפשרות השימוש בדגימה וניתנה לו אפשרות.

משה גפני: הסכמתו מדעת.

משה גפני: הדגימה הפתולוגית הייתה בהסכמה מדעת.

טליה אגמון: ובלבד שהתקיימו כל אלה וסעיף (1) אומר שנמסר לו מידע בכתב על אפשרות השימוש בדגימה לצורכי מחקר וניתנה לו אפשרות להביע התנגדותו לכך.

טליה אגמון: זאת אומרת, יש לו אפשרות להתנגד.

רותם שורק: יש הבדל מהותי.

רותם שורק: אנחנו מדברים על אנשים שלא בדיוק מבינים מה לוקחים מהם ולמה הם מתנגדים.

טליה אגמון: למה הם לא מבינים?

טליה אגמון: הוא יכול להסכים לניתוח אבל הוא לא מבין שלוקחים לו בדיקה?

רותם שורק: רוב האנשים לא מבינים וכשלוקחים מהם בדיקה פתולוגית, באמצעים הקיימים היום אפשר לבדוק את כל ה-DNA שלהם, לרצף את כל הגנום שלהם, לשמור את זה במאגר מידע, אמנם לא לצורך מקודד.

רותם שורק: אני חושב שראוי בהינתן הדבר הזה שבן אדם יסכים באופן אקטיבי שיעשו את זה.

רותם שורק: אני באופן אישי לא הייתי מסכים שיעשו לי בדיקת ביופסיה, יעבירו את כל הגנום שלי למאגר מידע מקודד.

רותם שורק: זה נראה לי לא אחראי ולא מתקבל על הדעת.

גלי בן אור: לכן ניתנת האופציה להתנגד.

טליה אגמון: הוא יכול להתנגד.

רותם שורק: עצם העובדה שכתוב כאן שהדבר הזה הוחרג, הרי ברוב המקרים כתוב שצריכה להיות הסכמה מדעת וכאן הוא הוחרג.

רותם שורק: למה?

רותם שורק: כי רוב האנשים לא יסכימו.

רותם שורק: נכון?

רותם שורק: למה בן אדם שלא מבין צריך להתנגד?

גלי בן אור: זה לא בא מהכיוון הזה.

רותם שורק: שימוש בדגימה לצורכי מחקר.

רותם שורק: דגימה שנשמרת מכילה את כל הגנום של בן אדם והיום לקבוע גנום של בן אדם זה זול מאוד ובעתיד זה יהיה הרבה יותר זול.

רותם שורק: דגימה כזאת שנשמרת בבנקים, מחר יכולה להכיל את כל הגנום של הבן אדם.

רותם שורק: אני חושב שראוי שבן אדם יסכים באופן אקטיבי.

קריאה: או שזה יהיה אנונימי.

משה גפני: אני מציע שכדי להעביר את זה למאגר מידע, יצטרכו הסכמה בכתב.

משה גפני: כל הדברים האחרים, צריך להסביר לו כפי שכתבתם.

משה גפני: להעביר למאגר מידע, יצטרכו הסכמה בכתב.

משה גפני: מאגר מידע זה כבר משהו שמסתובב.

משה גפני: נשאיר את הסעיף כמות שהוא.

גלי בן אור: זה הופך את המלצות ועדת שטיינברג שהציעה לעשות את הדבר הזה.

גלי בן אור: כל הרעיון בסעיף הזה הוא לאפשר שימוש בדגימות שנלקחות מאדם שבטופס ההסכמה שלו יש סעיף מפורש שאומר אם הוא מתנגד להעברה של הדגימה.

גלי בן אור: האם הוא מסכים או האם הוא מתנגד.

גלי בן אור: אם הוא מתנגד, הוא ממלא את ההתנגדות.

גלי בן אור: אם הוא לא מתנגד, זה עובר.

רותם שורק: עצם העובדה שיש כאן דיון מצביעה על כך שיש כאן משהו מהותי.

משה גפני: הסעיף הזה, להשתמש בדגימה הזאת, אפשר להשתמש גם בלי שהוא נותן הסכמה בכתב.

משה גפני: מספיק שמסבירים לו וכולי.

גלי בן אור: לא.

גלי בן אור: זה יהיה בכתב.

טליה אגמון: ההסבר ניתן לו בכתב.

משה גפני: לא על זה אני מדבר.

משה גפני: אני מדבר על העובדה הזאת שהוא אומר שהוא מסכים או שנמסר לו מידע והוא לא התנגד, עושים את הבדיקה הזאת וכל מה שנלווה לה.

משה גפני: להעביר את זה למאגר המידע, צריך שהוא יאמר בכתב שהוא מסכים שזה גם יעבור למאגר מידע.

טליה אגמון: חשוב להבין שאנחנו מדברים כאן על מצב שבו בעצם נאספות דגימות פתולוגיות.

טליה אגמון: המטרה של זה היא מחקרית עתידית.

טליה אגמון: אנחנו עדיין לא יודעים כרגע מהי.

טליה אגמון: זה מאגר.

טליה אגמון: זאת אומרת, אם הכוונה היא שזה לא הולך לשום מאגר, אין צורך בסעיף הזה.

טליה אגמון: אני חוזרים בדרך המלך לאיסוף דגימות של קבלת הסכמה מדעת אקטיבית מכל אחד ואחד.

משה גפני: הבנתי.

משה גפני: נמשיך הלאה.

קרן אלדר: אם אפשר עוד שאלת הבהרה.

קרן אלדר: למה בסעיף הזה נכתב דגימה פתולוגית ולא דגימה ביולוגית?

גלי בן אור: רק דגימה פתולוגית שנלקחת במהלך ניתוח.

קרן אלדר: ראיתם שזה מצמצם מאוד את האפשרויות?

טליה אגמון: בוודאי.

משה גפני: את מה זה מצמצם?

קרן אלדר: זה מצמצם את היכולת של החוקרים להעמיק את המחקר.

גלי בן אור: כן.

טליה אגמון: זה בכוונה.

גלי בן אור: זה או זה מצומצם או כלום.

משה גפני: יש סיכוי סביר שאני לא אבין מה אמרתם מפני שארבעה אנשים דיברו יחד.

משה גפני: מה זה מצמצם?

קרן אלדר: זה מצמצם את האפשרות של הגנטיקאים להעמיק את המחקר.

משה גפני: למה?

קרן אלדר: כי יש בדיקות מסוימות שאתה יכול לקחת מהן את הדגימה, למשל מביופסיה שניטלה בעת טיפול רפואי, ויש בדיקות אחרות שהן לא מועברות למחקר למרות שיש אפשרות לייצר מהן.

משה גפני: למשל?

קריאה: כל בדיקת דם.

משה גפני: שאי אפשר להעביר.

גלי בן אור: זאת בדיוק המטרה.

משה גפני: אם כן, מה הבעיה?

קרן אלדר: זה יוצר מצב שבו יש מאגר מאוד מצומצם.

משה גפני: יש גם אנשים שעומדים מאחורי העניין הזה.

משה גפני: גם עליהם צריך לשמור.

משה גפני: אני לא שלם עם כל הדבר הזה.

משה גפני: את רוצה להרחיב עוד?

משה גפני: יש אנשים וצריך לשמור עליהם.

משה גפני: הוא לא רוצה.

קרן אלדר: בסדר.

קרן אלדר: הבנתי.

משה גפני: אפשר להמשיך.

איילת וולברג: נמסר לו מידע בכתב על אפשרות השימוש בדגימה לצורכי מחקר וניתנה לו אפשרות להביע את התנגדותו לכך, לרבות במהלך תקופת השימוש בדגימה לצורכי מחקר, בדרך שקבע השר בתקנות, בהסכמת שר המשפטים ובאישור ועדת המדע.

איילת וולברג: חלק הדגימה שיועבר למחקר אינו נחוץ לשם הטיפול הרפואי בו, ומשקלו אינו עולה על עשרים גרם מכל אדם.

איילת וולברג: המחקר שבו ייעשה שימוש בדגימה אינו ידוע בעת הנטילה.

איילת וולברג: השימוש בדגימה לצורכי מחקר בהתאם לסעיף זה ייעשה באופן אנונימי או מקודד.

איילת וולברג: מטרת המחקר היא שיפור איכות הטיפול הרפואי, קידום הרפואה והגנה על בריאות הציבור, תוך שמירה על זכויות האדם.

איילת וולברג: המחקר עומד בדרישות הדין לעניין ביצוע מחקרים רפואיים בבני אדם, ואושר כדין, בפרט לעניין הבקשה לעשות שימוש בדגימות שניטלו לפי סעיף זה.

איילת וולברג: בקשה לעשות שימוש בדגימות ממאגר שדגימותיו נאספו לפי סעיף, זה תצוין במפורש בכל הצעה למחקר המבקש להשתמש בדגימות כאמור.

איילת וולברג: נעשה שימוש לצורכי מחקר רפואי בדגימה לפי הוראות סעיף זה, באופן מקודד, והביע האדם שממנו ניטלה הדגימה התנגדות לכך במהלך תקופת השימוש בדגימה כאמור, ייפסק השימוש בדגימה כאמור, ולא יישא אותו אדם בשל כך באחריות לנזק כלשהו שנגרם עקב התנגדותו, וזכויותיו לא ייפגעו".

איילת וולברג: תיקון סעיף 15 בסעיף 15 לחוק העיקרי – במקום כותרת השוליים יבוא "שמירת דגימה ביולוגית ותוצאות בדיקה גנטית שבוצעה בה".

איילת וולברג: בסעיף קטן (א), במקום "דגימת DNA מזוהה" יבוא "דגימה ביולוגית שניטלה לשם ביצוע בדיקה גנטית".

בסעיף קטן: ברישה, אחרי "המזערי" יבוא "או המרבי", ואחרי "והתוצאות", יבוא "אופן שמירתן והמועד והאופן של השמדתן".

בסעיף קטן: בפסקה (2), אחרי "ומתוצאות בדיקתה" יבוא "במועד המוקדם ביותר האפשרי".

בסעיף קטן: בסעיף 16 לחוק העיקרי - במקום כותרת השוליים יבוא "השמדת דגימה ומחיקת פרטים מזהים".

בסעיף קטן: אחרי "להורות בכתב על" יבוא "השמדת דגימה מזוהה או מקודדת שנלקחה ממנו, או על", ובמקום "מדגימת DNA מזוהה" יבוא "מדגימה מזוהה או מדגימה מקודדת".

בסעיף קטן: אחרי "שנערכה לגביה" יבוא "ולא יישא בעלות ההשמדה או המחיקה או באחריות לנזק כלשהו שנגרם עקב כך" ובסופו יבוא "הודעה כאמור תועבר לגורם שבידיו הדגימה או מפתח הקידוד כדי שיפעלו בהתאם להוראות הנבדק".

בסעיף קטן: בסעיף 17 לחוק העיקרי, האמור בו יסומן "(א)" ואחריו יבוא: "(ב) מי שהמידע עליו רשאי בכל עת להורות על מחיקת המידע כאמור בסעיף, קטן (א) או על הפיכתו לאנונימי, ולא יישא בעלות מחיקת המידע או הפיכתו לאנונימי או באחריות לנזק כלשהו שנגרם עקב כך".

בסעיף קטן: תיקון סעיף 18 בסעיף 18 לחוק העיקרי, המילים "הנוגע לנבדק" – יימחקו.

בסעיף קטן: תיקון סעיף 21 בסעיף 21 לחוק העיקרי, בסופו יבוא "או של קרובו".

בסעיף קטן: הסכמה למסירת מידע גנטי, תיעשה במפורש ובכתב.

בסעיף קטן: תיקון סעיף 23 בסעיף 23 לחוק העיקרי – ברישה, במקום "מאגר מידע גנטי" יבוא "דגימה ביולוגית", ואחרי "למסור את המידע" יבוא "או הדגימות הביולוגיות".

בסעיף קטן: בפסקה (1), במקום "מועבר" יבוא "או הדגימה הביולוגית מועברים" ובסופה יבוא "או בקידוד לפי הוראות סעיף 13א".

בסעיף קטן: בפסקה (2), במקום הסיפה החל במלים "המידע הגנטי, בפרסום" יבוא "המידע הגנטי או הדגימה הביולוגית, ובלבד שבפרסום לפי פסקה זו לא ייחשף כל פרט מזהה של הנבדק או של קרובו, או פרט מידע אחר העלול לזהות מי מהם".

בסעיף קטן: הוספת סעיפים 23א עד 23ד

העיקרי יבוא: "23א.

העיקרי יבוא: מאגר דגימות ומידע לצורכי מחקר לא יקים אדם מאגר דגימות ביולוגיות ומידע רפואי או מאגר מידע גנטי המיועד לשימוש לצורכי מחקר (בחוק זה – מאגר דגימות ומידע) אלא אם כן קיבל מהמנהל היתר לניהול ולהחזקה של מאגר דגימות ומידע (להלן – היתר לניהול והחזקה של מאגר).

העיקרי יבוא: מאגר כאמור בסעיף קטן (א) יכול שיכלול דגימות או מידע שנמסרו למאגר בהסכמתו מדעת של מי שנלקחו ממנו הדגימות או של מי שהמידע עליו, וכן יכול שיכלול דגימות שמתקיימות לגביהן הוראות סעיף 13א, אשר יישמרו בהתאם להוראות אותו סעיף והוראות סעיף זה.

העיקרי יבוא: המנהל רשאי לתת היתר לניהול והחזקה של מאגר, אם מצא כי התקיימו לגבי המבקש כל התנאים שנקבעו לפי סעיף זה וסעיף 23ב, ורשאי המנהל לדרוש תנאים נוספים למתן ההיתר לאותו מאגר או לסייגו בתנאים.

צילי נאה: יש לנו הערה.

צילי נאה: רצינו פשוט לוודא שבכל הנוסחים זה לא מופיע בטעות אבל אני חושבת שזה לא מופיע.

צילי נאה: בסעיף 17(א) לחוק.

גלי בן אור: חזרת אחורה.

צילי נאה: כן.

צילי נאה: חזרתי אחורה כי בכמה הדקות האחרונות בדקו.

גלי בן אור: מה שב-17(א) אנחנו מוסיפים לו (ב).

צילי נאה: נכון, אבל אנחנו רוצים ב-(א).

משה גפני: אם אפשר, היות ואני פרט שולי בכל הוועדה הזאת, לומר לי היכן זה.

גלי בן אור: היא רוצה לחזור לסעיף 17.

משה גפני: בסדר, אבל רק שאני אדע כדי שאני אוכל לומר לחברים שלי שהבנתי מה שאמרת.

גלי בן אור: להוסיף אחרי "מזוהה" - "או מקודד"?

צילי נאה: נכון.

צילי נאה: המחזיק מידע גנטי מזוהה או מקודד.

גלי בן אור: זאת השמטה שלי.

גלי בן אור: אני מתנצלת.

גלי בן אור: בסעיף 17 לחוק העיקרי, האמור בו יסומן (א) וצריך להוסיף: ואחרי המילה מזוהה, יבוא מקודד.

משה גפני: זה מה שרצית?

צילי נאה: זה הכול.

משה גפני: אפילו לא הייתי צריך לדעת על זה.

משה גפני: נמשיך.

איילת וולברג: לא יינתן היתר לניהול ולהחזקה של מאגר דגימות ומידע אם המבקש הורשע בעבירה אשר מפאת מהותה, חומרתה או נסיבותיה אין זה ראוי שיינתן לו היתר.

איילת וולברג: במתן היתר לניהול והחזקה של מאגר ובקביעת התנאים הנוספים רשאי המנהל להתחשב, בין היתר, בצורך בקיומו של אותו מאגר דגימות ומידע, מסוג הדגימות שמבוקש להחזיקן במאגר, בקיומם של מאגרים אחרים, בהתמחותם ובהיקפם, ובתקנת הציבור.

איילת וולברג: המנהל רשאי לקבוע כללים להסדרי שיתוף פעולה או מימון בין מוסדות מחקר ומאגרי דגימות ומידע, לרבות לעניין התשלום בעד דגימות ומידע מן המאגר.

איילת וולברג: בעל היתר לניהול והחזקה של מאגר דגימות ומידע יפרסם לציבור, באופן נגיש, מידע בדבר כל אלה: קיום המאגר, מטרות המאגר, זהות בעל ההיתר, זהות בעלי השליטה במאגר ומנהליו ומקורות המימון של המאגר.

איילת וולברג: אמות המידה לאיסוף דגימות למאגר, אופן פעילותו של המאגר, אופן איסוף הדגימות, התנאים לאיסופן מתורמים, אופן שמירתן ותקופת שמירתן, שימוש ושיתוף בדגימות ובמידע ושמירת הסודיות והפרטיות של תורמי הדגימות.

איילת וולברג: התנאים לנגישות חוקרים לדגימות הביולוגיות או למידע למטרות מחקר, מנגנון בחינת בקשות לקבלת דגימות וקביעת סדר העדיפויות בטיפול בהן, ובלבד שתתאפשר לחוקרים גישה סבירה לדגימות, למטרות מחקר שאושר כדין בישראל, וכן אופן העברת הדגימות הביולוגיות לחוקרים.

איילת וולברג: האופן שבו האדם שממנו ניטלה הדגימה הביולוגית יכול להורות על מחיקת פרטיו המזהים ממנה או על השמדתה.

משה גפני: מה זה מחיקת פרטיו המזהים?

משה גפני: אין פרטים מזהים במאגר.

טליה אגמון: כאשר אדם תורם באופן וולנטרי לחלוטין, בהסכמה מדעת, למאגר, זה יכול להישמר מזוהה.

טליה אגמון: זה לא עובר לחוקרים מזוהה.

טליה אגמון: זה יכול להישמר במאגר בצורה מזוהה.

משה גפני: ואם הוא לא תורם?

טליה אגמון: יש תנאים אחרים.

טליה אגמון: אם זה נלקח אגב טיפול רפואי, מראש כתוב שזה נשמר מקודד אנונימי ואז אין כאן מחיקה של פרטים מזהים.

טליה אגמון: הוא יכול גם להורות על השמדתה.

איילת וולברג: כל מידע אחר על הפעלת המאגר העשוי להשפיע על הסכמת הציבור לתרום דגימות למאגר או כל מידע אחר עליו הורה המנהל, בהתייעצות עם הרשם מאגרי המידע שמונה על פי חוק הגנת הפרטיות, והכול מבלי ליצור סיכונים לאבטחת המידע של המאגר.

איילת וולברג: הוראות סעיף זה לא יחולו על דגימות ביולוגיות שניטלו ונשמרו לצורך טיפול רפואי, לרבות מעקב רפואי, או במהלכו, ואינן משמשות או מיועדות לשמש למטרת מחקר, ולא יחולו על אוסף של דגימות שניטלו במהלך מחקר שאושר כדין ולא נועדו לשמש למחקר אחר.

משה גפני: אני רוצה שמישהו יאמר לי מה המצב היום ומה קורה אחרי הסעיף הזה.

טליה אגמון: בעצם המצב היום הוא שיש כמעט בכל בית חולים איזשהו אוסף של דגימות פתולוגיות או ביולוגיות מסוגים שונים ואחד הניסיונות שלנו כאן זה להסדיר את הנושא הזה של מאגרים.

משה גפני: עזבו את הניסיונות שלנו כאן.

משה גפני: קודם כל, מה המצב היום?

משה גפני: לבית החולים יש מאגר מידע?

טליה אגמון: כל בית חולים שמחזיק מידע קליני מזוהה, יש לו מאגר מידע והוא צריך להיות רשום ברשם מאגרי המידע.

טליה אגמון: זה ברור.

טליה אגמון: כל מי שאסף דגימות למטרות מחקר ספציפיות ממטופלים, אם הוא שומר את זה מזוהה – הוא צריך גם לרשום את עצמו כמאגר מידע.

טליה אגמון: הכלי הזה שבו מישהו בא ומקים מאגר שנועד לשמש למחקרים עתידיים, שהוא עדיין לא יודע מה הם, הוא כלי חדש שמתפתח בשנים האחרונות ואנחנו רוצים להסדיר אותו ולומר את הכללים לפיהם הוא צריך לפעול.

טליה אגמון: ה-OECD קבע לזה גייד ליינס ואנחנו מאמצים אותם.

טליה אגמון: למעשה התיקון הזה לחוק מאמץ את ההמלצות, את הקווים המנחים שקבע ה-OECD בנושא הזה של ניהול מאגרי דגימות לצורכי מחקר.

משה גפני: לפי הסעיף הזה יכול לבוא עכשיו מישהו שהוא לא בית חולים ולהקים מאגר מידע כזה, כמובן לעמוד בתנאים שנקבעו בחוק, ויהיה לו מאגר מידע.

טליה אגמון: יהיה לו מאגר דגימות ומאגר מידע אם הוא קיבל מאתנו אישור.

משה גפני: יש לו מאגר מידע.

טליה אגמון: אם הוא יקבל את האישור.

משה גפני: אם הוא עומד בכל התנאים.

טליה אגמון: כן.

משה גפני: עד היום זה לא היה.

טליה אגמון: להגיד לך במאה אחוזים שעובדתית זה לא קיים, אני לא יכולה אבל זה לא היה מוסדר.

משה גפני: כולם מסכימים עם הדבר הזה?

משה גפני: יש מישהו שמתנגד?

משה גפני: אנשים טובים באמצע הדרך.

איילת וולברג: 23ב.

איילת וולברג: תקנות לעניין מאגרי דגימות ומידע השר, באישור ועדת המדע, ובהסכמת שר המשפטים, יקבע הוראות לגבי מאגרי דגימות ומידע בעניינים המפורטים להלן, ורשאי הוא לקבוע הוראות שונות בהתחשב בגודלם, במטרותיהם ובאופן הקמתם של מאגרים שונים: אופן הגשת בקשה להיתר ומסמכים שעל מבקש ההיתר לצרף לבקשתו, הוראות לעניין אופן הפעלת המאגר, ובכלל זה תנאי איסוף הדגימות הביולוגיות ותנאי שמירתן, תנאי אבטחת המידע וסודיות, הדרכים והתנאים למסירת דגימות ומידע לחוקרים או למאגר דגימות ומידע אחר לרבות לעניין יישום הוראות סעיף 13א(ב)(4), ולהבטחת גישה סבירה של חוקרים אחרים לדגימות ולמידע לשם קידום המדע ולמטרות מחקר.

איילת וולברג: תנאים למתן היתר לניהול ולהחזקה של מאגר, לרבות לעניין היכולת המקצועית של המבקש לנהל מאגר דגימות ומידע ולהחזיקו בתנאים הולמים ולאורך שנים ולעניין עמידת המערכת הטכנולוגית שתשמש את המבקש בדרישות אבטחת מידע.

איילת וולברג: הוראות לעניין אופן הפסקת פעילותו של מאגר, בין אם בהתאם לצו שנתן המנהל לפי סעיף 23ג או מטעם אחר, ובכלל זה לעניין העברת הדגימות והמידע שברשות המאגר לבעל היתר אחר או למשרד הבריאות, או על השמדתן, על מנת להטיח א הגנת פרטיותם של מי שנלקחו מהם הדגימות ואת אבטחת המידע השמור במאגר.

איילת וולברג: חובת דיווח של מאגר הדגימות והמידע למנהל או למי שהוא יסמיך בעניין הפעלת המאגר.

איילת וולברג: 23ג.

איילת וולברג: הפסקת פעילות של מאגר דגימות ומידע (א) (1) המנהל רשאי להורות בצו על סגירת מאגר דגימות ומידע או לבטל היתר לניהול ולהחזקה של מאגר, אם נוכח כי המאגר מתמיד להפר את הוראות החוק או את תנאי ההיתר, או מתנהל בדרך המסכנת את שלום הציבור.

איילת וולברג: (2) הורה המנהל על סגירת מאגר דגימות ומידע או על ביטול היתר לניהול והחזקה של מאגר או נודע לו שבעל היתר כאמור עתיד להפסיק או הפסיק את פעילות המאגר, יקבע ויורה מה ייעשה בדגימות הביולוגיות ובמידע שברשות המאגר על מנת להבטיח את הגנת פרטיותם של מי שנלקחו מהם הדגימות ואת אבטחת המידע לשמור במאגר, בהתייעצות עם רשם מאגרי מידע שמונה לפי חוק הגנת הפרטיות.

איילת וולברג: (3) המנהל רשאי להורות על העברת הדגימות והמידע לבעל היתר אחר לניהול והחזקה של מאגר, בהסכמתו, או למשרד הבריאות, או על השמדתם והכול לפי שיקול דעתו, על בסיס הערך המחקרי והכלכלי של הדגימות והמידע והתועלת לציבור שאפשר להפיק מהם.

איילת וולברג: (4) העברת דגימות ומידע כאמור בסעיף זה, ייעשה הדבר באופן שיבטיח את המשך הוחזקתם ושמירתם של הדגימות והמידע בצורה נאותה ואת ההגנה על פרטיותם של נותני הדגימות.

איילת וולברג: (5) לעניין זה, יחלו על מאגר דגימות ומידע הוראות סעיפים 25א, 29א ו-30 לפקודת בריאות העם, בשינויים המחויבים.

איילת וולברג: (ב) בהליך משפטי העוסק בפירוק תאגיד שהוא בעל היתר לניהול והחזקה של מאגר או מחזיק במאגר דגימות ומידע, יהא משרד הבריאות משיב לבקשה, ולעמדתו לעניין הטיפול בדגימות ובמידע יהיה מעמד מיוחד בהליך.

איילת וולברג: כלל מאגר כאמור מידע או דגימות מזוהים או מקודדים, תגובש עמדת משרד הבריאות לעניין זה בהתייעצות עם רשם מאגרי המידע שמונה לפי חוק הגנת הפרטיות.

איילת וולברג: 23ד.

איילת וולברג: תנאים לאיסוף דגימות ביולוגיות למאגר ולשימוש בהן לא יאסוף אדם דגימות ביולוגיות או מידע רפואי למאגר דגימות ומידע, ולא יעבירם לצורכי מחקר, אלא אם כן התקיימו כל אלה: המנהל אישר, לפי המלצת ועדת הלסינקי עליונה, את תחילת איסוף סוג הדגימות המבוקש או סוג המידע המבוקש.

איילת וולברג: הדגימות הביולוגיות נאספות בהתאם לתנאי היתר לניהול והחזקה של מאגר לפי הוראות כל דין.

איילת וולברג: האדם שממנו ניטלת דגימה ביולוגית הסכים מדעת לכך לאחר שנמסר לו בכתב מידע כאמור או שמתקיימות לגביו הוראות סעיף 13א.

צילי נאה: צריך להפנות כאן לסעיף של פרסום מידע לציבור.

טליה אגמון: א(ז).

גלי בן אור: נעשה את זה.

משה גפני: מה אומר הסעיף?

טליה אגמון: זה שהוא חייב לפרסם את קיומו של המאגר, מטרותיו, כל הכללים לפיהם הוא עובד.

טליה אגמון: זה סעיף 23א(ז).

גלי בן אור: זה יזוז ולכן אני לא כותבת עכשיו מספר.

משה גפני: לא מספר.

משה גפני: רק שנראה היכן זה.

משה גפני: בסדר.

איילת וולברג: העברת הדגימות הביולוגיות או חלק מהן לצורכי מחקר אינה פוגעת בייעוד המקורי שלשמו ניטלו הדגימות, ואינה פוגעת בנותן הדגימות או בטיפול הרפואי בו.

איילת וולברג: נשלחו דגימות ביולוגיות ממאגר דגימות ומידע בישראל אל מחוץ לישראל – לא יועבר אל מחוץ לישראל כל פרט מזהה על מי שניטלו ממנו דגימות ביולוגיות.

איילת וולברג: יישמר במאגר חלק בר-שימוש של הדגימה הביולוגית.

איילת וולברג: לא ייאספו בישראל דגימות ביולוגיות שכל מטרתן איסופן היא העברה למאגר דגימות מחוץ לישראל, אלא לפי תנאים שקבע השר באישור ועדת המדע, ובאישור המנהל.

איילת וולברג: דגימות קיימות יועברו למאגר דגימות ומידע ויוכלו לשמש למחקר רק אם הופרדו מהן הפרטים המזהים באופן שהפך אותן לדגימות אנונימיות.

איילת וולברג: האדם שממנו ניטלה דגימה רשאי בכל עת להורות על מחיקת פרטיו המזהים כאמור בסעיף 16 או על השמדת הדגימה, ולא יישא בשל כך באחריות לנזק כלשהו שנגרם עקב כך, והטיפול הרפואי בו לא ייפגע".

איילת וולברג: 23ה.

איילת וולברג: הגבלת השימוש וההעברה של הדגימות והמידע לא ייעשה שימוש בדגימה ממאגר דגימות ומידע כאמור בסעיף 23א או במידע השמור בו אלא לצרכי מחקר ובהתאם להוראות סעיפים 23א-23ד, אלא אם כן ניתנה הסכמת הנבדק לכך, ולפיה.

איילת וולברג: דגימה או מידע כאמור בסעיף קטן (א) לא יועברו לכל גורם אחר אלא בהתאם להוראות חוק זה או על פי צו של בית משפט.

איילת וולברג: תיקון סעיף 24 בסעיף 24 לחוק העיקרי – האמור בו יסומן "(א)" ובו - ברישה, במקום "דגימת DNA" יבוא "דגימה ביולוגית לשם עריכת בדיקה גנטית".

איילת וולברג: בפסקה (2), במקום "גן הנשאות של" יבוא "שינוי בגן המעיד על" ובסופה יבוא "היה הנבדק קטין – לא תיערך בדיקה לפי סעיף קטן זה אם על פי הערכה רפואית סבירה ניתן לדחותה עד לאחר שימלאו לקטין שש עשרה שנים, בלי לפגוע בבריאותו".

אחרי פסקה  יבוא: "(5) הבדיקה דרושה לצורך טיפול במחלתו של הקטין, החסוי או פסול הדין, או לשם מציאת התאמה גנטית בין הקטין, החסוי או פסול הדין ובין אדם אחר לצורך טיפול רפואי בקטין".

קטן יבוא: "(ב) הוראות סעיף זה לא יחולו על בדיקה הנערכת לפי סעיף 11ב או בדיקה הנערכת לפי צו של בית משפט לפי הוראות פרק ה'1".

שרי ליברמן: יש לי הערה.

שרי ליברמן: אנחנו ביקשנו את התייחסות של הוועדה לנושא של קטינים, הורים או נשים בהריון לגבי הסכמה של חובת יידוע ההורים שלהם.

משה גפני: את מדברת על סקירת ילודים?

שרי ליברמן: לא.

שרי ליברמן: בדיקות קטינים, נשים שמגיעות לייעוץ גנטי טרום לידתי למשל, בנות 17, הן עדיין קטינות אבל הן כבר בהריון ובעצם דרושה הסכמת האפוטרופוס שלהן לבדיקות שלהן.

שרי ליברמן: דיברנו על זה בפעמים קודמות.

מיכל לאב שוורץ: בדברי ההסבר להצעת החוק כתוב שבהכנה לקריאה שנייה ושלישית תבחן ועדת המדע והטכנולוגיה את האפשרות לקבוע הוראות בסעיף זה לגבי עריכת בדיקה גנטית בקטינה בהריון או המתכננת הריון או שהיא אם וכולי.

משה גפני: את צודקת.

משה גפני: מה עושים?

משה גפני: כל הצעה תתקבל בברכה.

שרי ליברמן: אני רואה את העניין הזה בעייתי בגלל שחלק מהנשים/בנות מגיעות למצב הזה בלי ידיעת ההורים שלהן.

משה גפני: אבל יש נשים בנות 17 שמגיעות.

שרי ליברמן: אני אומרת.

שרי ליברמן: אני רואה אותן במרפאה.

משה גפני: יש כאלה שמגיעות עם הסכמת ההורים.

שרי ליברמן: חלקן, ואז באמת זאת לא בעיה, אבל אותן אלה שמגיעות בלי הסכמה כי ההורים לא יודעים.

משה גפני: מה עושים היום?

שרי ליברמן: היום אנחנו מערבים עובדת סוציאלית במקרים הנדרשים.

שרי ליברמן: אני יודעת שאנחנו מערבים עובדים סוציאליים.

אדוארד ווייס: משרד הרווחה.

אדוארד ווייס: רציתי לציין שלגבי מצבים כאלה, יש כבר חקיקה בהקשרים אחרים.

אדוארד ווייס: למשל, יש חוק לגבי עריכת בדיקת איידס וגם חוק האימוץ למשל מאפשר לקטין שהוא הורה, לתת הסכמת הורה לאימוץ גם ללא הסכמת האפוטרופוס.

אדוארד ווייס: צריך הסדר מפורש בחקיקה כדי לאפשר את הדבר הזה.

משה גפני: מה אתם מציעים לעשות במקרה הזה?

אדוארד ווייס: לכן הצגתי את הדוגמאות האלו.

אדוארד ווייס: אפשר להיעזר בהן, אם תרצו.

משה גפני: בסדר.

טליה אגמון: יש שתי אפשרויות.

טליה אגמון: קודם כל, הוועדה המייעצת לחוק מידע גנטי דנה בנושא הזה ב-30 באוקטובר והסכימה שבעצם מגיל 16 אפשר יהיה להתייחס לקטינה שהיא הרה או מתכננת הריון בצורה מסודרת להתייחס אליה כאל בגירה לעניין הזה, אבל זה אכן נושא שצריך לנסח אותו, ואולי זה לא הזמן הנכון.

טליה אגמון: בנוסף, יש במקביל הצעת חוק שמשרד הבריאות מקדם בעניין של הסכמת קטינים לטיפול רפואי באופן כללי ויכול להיות שאפשר להכניס את זה דרך שם, או בהמשך.

טליה אגמון: לשיקולך.

טליה אגמון: מבחינת המהות, אני חושבת שיש לנו הסכמה עם היועצות הגנטיות.

משה גפני: קודם כל, זה נכון מה שאמרת.

משה גפני: אמרתי את זה וביקשתי להכניס את זה גם בדברי ההסבר והתכוונתי לזה.

משה גפני: בפנינו עומדות הברירות הידועות מהבוקר.

משה גפני: לא להעביר את החוק עד שלא נקיים דיון בעניין הזה, כמו שהבטחנו, או להגיד שמשרד הבריאות יתכבד בבקשה יחד עם משרד הרווחה, יחד עם הממשלה, ויביאו הצעת חוק.

משה גפני: צריך להביא הצעת חוק.

משה גפני: החוק הזה לא יהיה מושלם אלא אם כן מבקש משרד המשפטים לעצור את החקיקה ואז אני עוצר.

משה גפני: אני 26 שנים בכנסת.

משה גפני: לא תפסו אותי במילה שאמרתי ולא קיימתי אותה או שאמרתי דבר לא נכון.

משה גפני: אם אתם אומרים הבטחת שאתה תדון בעניין הזה בקריאה השנייה והשלישית ואנחנו מבקשים שלא אדון על זה בקריאה השנייה והשלישית עד שאני לא מסיים את הדיון הזה, אני עוצר את הדיון אלא אם כן אתם מסכימים שנמשיך את הדיון ונשאיר את זה בצד ונגיד להם לטפל בזה בקדנציה הבאה.

משה גפני: תחליטו.

מיכל לאב שוורץ: אנחנו מקבלים את ההצעה של משרד הבריאות.

משה גפני: זאת אומרת, אני לא משקר אם אני ממשיך את הדיון.

שרי ליברמן: אז מה יהיה כתוב?

משה גפני: לא כתוב כלום.

שרי ליברמן: לא תהיה התייחסות לזה?

שרי ליברמן: מה יקרה בפועל?

משה גפני: מה את מציעה לעשות?

שרי ליברמן: אולי כדאי לסייג בלשון החוק את המקרים.

משה גפני: מה לסייג?

משה גפני: מה להגיד?

משה גפני: בבקשה, תגידי.

שרי ליברמן: שיצטרכו לדון בנושא קטינות הרות.

שרי ליברמן: לומר משהו.

משה גפני: אנחנו עוסקים בחקיקה שאם היא מצליחה, אנחנו מחר מסיימים אותה במליאת הכנסת.

משה גפני: אני יכול להגיד במליאת הכנסת ויהיו דברים בהם אני אומר שלא השלמנו את החוק והם לא בחוק.

משה גפני: אני אבקש מהיועצת המשפטית למשל את הנושא הזה, שאני אומר במליאת הכנסת שנציגי הממשלה – משרד הבריאות, בעיקר משרד הבריאות – אמורים להביא חוק בכל הנושא הזה בקדנציה הבאה.

משה גפני: אין דרך אחרת אלא אם כן לא יהיה חוק.

שרי ליברמן: אני רוצה רק להעיר שבאמת מבחינה פרקטית כל ההערות שאנחנו מעירים – וצר לי שזה אולי מעצבן –

משה גפני: אני מודיע לפרוטוקול שאף הערה שלכם לא עצבנה.

שרי ליברמן: בסוף מי שעובד עם זה, אלה אנחנו.

משה גפני: אין לי בעיה.

משה גפני: הבעיה היחידה שלי הן הבחירות.

סמדר הורוביץ צדרבוים: הבעיה שלנו היא שאנחנו מדברים כאן על כל מיני מקרים וכל מקרה שאנחנו מעלים כאן, בעינינו יש לו שם, שם משפחה, סיפור משפחה.

סמדר הורוביץ צדרבוים: אנחנו חוששות לנשים האלה.

סמדר הורוביץ צדרבוים: שרי ואני עובדות במכונים שנים ומה שאמרה שרי, ברור שאנחנו מזמינים עובדת סוציאלית.

משה גפני: כאילו שאנחנו חולקים בעניין הזה.

סמדר הורוביץ צדרבוים: לא, אנחנו לא חולקים.

משה גפני: אנחנו נמצאים בבניין – אגב, כך זה בכל הבניינים אבל כאן זה בא לידי ביטוי בולט – בו יש סדרי עדיפויות.

משה גפני: צריך לקבל החלטה כשאת מעלה את הבעיה הזאת, מה לעשות עכשיו.

משה גפני: בפני עומדת ברירה.

משה גפני: אני חבר הכנסת היחיד כאן בוועדה.

משה גפני: אין אף חבר ועדה.

משה גפני: יש אורחים נכבדים, אנשי מקצוע שאני סומך על שיקול דעתם ועל הדברים שהם אומרים אבל בפני יש סדר עדיפות, האם לעשות חוק מושלם כמו שתכננתי לעשות או לעשות חוק לא מושלם אבל שלפחות יהיה חוק.

משה גפני: לפחות כל התשתית קיימת בחקיקה בקריאה שנייה ושלישית.

משה גפני: למשל, המקרה עליו אנחנו מדברים, אנחנו לא משנים מהמצב הקיים.

משה גפני: מה נעשה?

משה גפני: נגיד שאנחנו צריכים עכשיו לקיים דיון על העניין הזה, ואם לא, לא יהיה חוק.

משה גפני: אז לא יהיה חוק.

משה גפני: אני לא יודע איזו ממשלה תהיה.

משה גפני: יכול להיות שתהיה ממשלה שבכלל החוק הזה לא יבוא לדיון.

סמדר הורוביץ צדרבוים: אנחנו רק שואלות.

משה גפני: אני משתף אתכן בעניין.

משה גפני: אני לא רואה אתכן כאילו אתן לא בעניין הזה.

משה גפני: אתן בעניין.

משה גפני: זה המקצוע שלכן.

סמדר הורוביץ צדרבוים: אנחנו באותו צד.

סמדר הורוביץ צדרבוים: אנחנו רוצות לראות מה הדרך הפרלמנטרית הכי נכונה לוודא שזה יטופל בהמשך.

משה גפני: את כל הנושאים הללו שאמרנו שנקיים עליהם דיון וגם אלה שלא אמרנו שנקיים עליהם דיון אבל התברר שיש עם העניין הזה בעיות ואנחנו לא יכולים עכשיו להתחיל דיון בקריטריונים.

שרי ליברמן: אולי כן להוסיף שזה יהיה בהסכמת הקטינה בלבד במקרים שהיא בהריון.

משה גפני: לא בא בחשבון אפילו.

משה גפני: דבר כזה בחיים לא עשינו.

משה גפני: אם את רוצה, זה עכשיו דיון של שעה וחצי.

משה גפני: מה זה הסכמה?

טליה אגמון: מגיל 16 ממילא חוק מידע גנטי דורש הסכמה של הקטין בנוסף להורים.

משה גפני: מבלי לקיים דיון רציני, אני לא הולך לעשות את זה.

טליה אגמון: זה כרגע קיים.

משה גפני: חוץ מזה, יש לי רוגז גדול על הממשלה.

משה גפני: גדול.

משה גפני: הממשלה הייתה צריכה להביא חוק כזה ולא חבר הכנסת שטרית ולא הצעת חוק פרטית.

משה גפני: מדובר בדבר שהוא בעייתי, שצריך את אנשי המקצוע.

משה גפני: עם כל הכבוד, חבר הכנסת שטרית הוא חבר כנסת מצוין, אנחנו דנים בחוק שלו, אבל זה היה צריך לבוא מהממשלה.

משה גפני: כמו שהיה לי באיזוק האלקטרוני, שמונה חודשים לא מביאים בגלל שיש ויכוח בין שני משרדים.

משה גפני: צריך להחליף את הממשלה.

משה גפני: אסור לדבר פוליטיקה עכשיו.

גלי בן אור: אתה יכול.

משה גפני: אני יכול להגיד לאנשים מה הם צריכים להצביע בבחירות?

משה גפני: נמשיך.

איילת וולברג: תיקון סעיף 25 בסעיף 25 לחוק העיקרי, ברישה, במקום "דגימת DNA" יבוא "דגימה ביולוגית לשם עריכת בדיקה גנטית".

איילת וולברג: תיקון סעיף 26 בסעיף 26 לחוק העיקרי – בסעיף קטן (א), במקום "דגימת DNA" יבוא "דגימה ביולוגית לשם עריכת בדיקה גנטית".

איילת וולברג: בסעיף קטן (ב), במקום "שמונה עשרה" יבוא "שש עשרה", ובסופו יבוא "כל עוד לא הסתיים המחקר וכל עוד הדגימה שניטלה ממנו או מידע גנטי עליו ניתנים לזיהוי".

איילת וולברג: תיקון סעיף 27 בסעיף 27(א) לחוק העיקרי – ברישה, במקום "דגימת DNA" יבוא "דגימה ביולוגית לשם עריכת בדיקה גנטית".

איילת וולברג: בפסקה (2), במקום "גן נשאות למחלה או למוגבלות" יבוא "שינוי בגן המעיד על מחלה או מוגבלות".

איילת וולברג: החלפת סעיף 28

העיקרי יבוא: "28.

העיקרי יבוא: מסירת תוצאות בדיקה גנטית בקטין תוצאות בדיקה גנטית שנערכה לקטין, לחסוי או לפסול דין מאחת העילות המנויות בסעיף 24(1) ו-(2) ו-(5) יימסרו לאחראי על הקטין, החסוי או פסול הדין בלבד.

העיקרי יבוא: מלאו לקטין שש עשרה שנים, או היה החסוי או פסול הדין מסוגל להבין בדבר – יימסרו התוצאות גם לו, בנוכחות האחראי עליו, אלא אם כן הביע האחראי התנגדותו לכך, ויחולו הוראות סעיף קטן (ג).

העיקרי יבוא: במסירת תוצאות בדיקה שנערכה לקטין, חסוי או פסול דין מכוח סעיף 27 יימסר לאחראי על הקטין, החסוי או פסול הדין, המידע ההכרחי לשם קבלת הסכמה לטיפול שעל הקטין, החסוי או פסול הדין לעבור, או מידע ההכרחי לשם שמירה על בריאותו של הקטין, החסוי או פסול הדין בלבד.

העיקרי יבוא: הוראות סעיפים 13(ד) ו-18(ג) לחוק זכויות החולה יחולו גם על מסירת תוצאות של בדיקה גנטית, בשינויים המחויבים לפי העניין".

משה גפני: איך מוסרים את זה?

משה גפני: האחראי על הקטין יקבל?

טליה אגמון: עד גיל מסוים.

טליה אגמון: אם מגיל 16 הוא חסוי שמסוגל להבין, הוא יקבל בנוכחות האחראי.

משה גפני: הוא עצמו.

טליה אגמון: גם הוא עצמי, בנוסף להורה.

טליה אגמון: במיוחד לאור העובדה שמהגיל הזה גם נדרשת ההסכמה שלו.

משה גפני: אבל זה לא כתוב.

טליה אגמון: זה כתוב בחוק הקיים.

טליה אגמון: בחוק הקיים, מגיל 16 קטין צריך לתת הסכמה בנוסף להורה שלו.

טליה אגמון: יש לו בעצם זכות וטו.

טליה אגמון: זה כבר קיים היום.

משה גפני: אם כן, היא צודקת לגבי הסיפור הזה של ההיריון.

טליה אגמון: זה בנוסף.

משה גפני: אם באה מישהי בהריון והיא בלי ההורים שלה.

משה גפני: היא מגיעה בגיל 17.

משה גפני: למה החוק לא תופס כאן?

טליה אגמון: היום, לפי החוק הקיים, היא צריכה לתת הסכמה שלה בנוסף להסכמה של ההורים שלה.

טליה אגמון: הוועדה המייעצת הסכימה שאם היא בהריון, מגיל 16 היא תוכל לבד.

טליה אגמון: אנחנו נטפל בזה.

איילת וולברג: תיקון סעיף 28ו בסעיף 28ו(א) לחוק העיקרי, ברישה, במקום "28ד" יבוא "28ג".

איילת וולברג: תיקון סעיף 29 בסעיף 29 לחוק העיקרי – בסעיף קטן (א), אחרי "מידע גנטי" יבוא "עליו או על קרובו".

איילת וולברג: בסעיף קטן (ג), אחרי "עובד" יבוא "או של קרובו".

איילת וולברג: הוספת סעיפים 29א עד 29ג

העיקרי יבוא: "29א.

העיקרי יבוא: סייג לשימוש במידע גנטי בצבא הגנה לישראל לא ייעשה שימוש במידע גנטי או בתוצאות בדיקה גנטית של אדם או של קרובו לקביעת כושר לשירות ביטחון, כמשמעותו בחוק שירות ביטחון (נוסח משולב), התשמ"ו-1986, אלא בהתאם להוראות אותו חוק.

משה גפני: יש מישהו מהצבא?

אלה קורן: כן.

משה גפני: זה בסדר?

אלה קורן: כן.

משה גפני: שם ותפקיד.

סרן אלה קורן: אלה קורן, הייעוץ המשפטי של חילה רפואה.

גלי בן אור: לגבי (א) זה בסדר, על (ב) יש להם תיקון.

איילת וולברג: הוראות סעיף זה לא יחולו על מידע הקשור באופן ישיר לאבחון או לטיפול במחלה, תסמונת או מצב הנובע ממחלה, שתסמיניהם מופיעים באותו אדם ורופא יכול לזהותם בהתאם להכשרתו ולמומחיותו בתחום הרפואי הנוגע לעניין.

אלה קורן: אנחנו מבקשים להוסיף לסעיף קטן (ב) כי הוראות סעיף זה לא יחולו על מידע הקשור באופן אישי לאבחון או לטיפול במחלה, תסמונת או מצב הנובע ממחלה, שתסמיניהם מופיעים באותו אדם או בקרובו, ורופא יכול לזהותם וכולי.

אלה קורן: את המילה "או בקרובו".

גלי בן אור: אותו אדם יכול להגיע לרופא בחיל הרפואה ולומר שלשני הוריו יש תסמינים כאלה וכאלה.

משה גפני: מה את מבקשת להוסיף?

אלה קורן: את המילה "או בקרובו".

גלי בן אור: אחרי "באותו אדם", להוסיף את המילה "או בקרובו".

גלי בן אור: הם הסבירו שהאדם יכול לבוא לצבא ולומר שלשני ההורים שלו יש תסמינים כאלה וכאלה.

גלי בן אור: זה אומר שיש להם מחלה גנטית כזאת וכזאת.

גלי בן אור: יש סבירות גבוהה מאוד שזה יהיה גם בו ולכן הוא לא יכול לשרת.

גלי בן אור: אם אנחנו מוסיפים את המילה "וקרובו", זה מה שזה אומר.

משה גפני: איפה זה כתוב שרק במקרה הזה?

משה גפני: הרי פחדנו שישתמשו – וגם שטרית העלה את העניין הזה – שהצבא יבוא ויתחיל להשתמש בדבר הזה.

משה גפני: אני מקבל את מה שאת אומרת, בסדר, אבל אני עכשיו מדבר עם היועצת המשפטית שלנו.

משה גפני: אני לא רוצה שפתאום זה יתרחב לכל מיני דברים.

משה גפני: איך אפשר את מה שהיא אמרה עכשיו לכתוב בחוק?

גלי בן אור: סעיף קטן (א) קובע את האיסור.

גלי בן אור: אסור לעשות שימוש במידע גנטי או בתוצאות של בדיקה גנטית.

גלי בן אור: המטרה של הסעיף הזה, זה אותו הגיון שחל בכל חוק מידע גנטי שמידע גנטי עתידי, נשאות לגן מסוים כשעוד אין שום ביטוי של המחלה אצל בן אדם, לא נתחשב בזה.

משה גפני: קיבלתי.

משה גפני: את מדברת מאוד יפה.

משה גפני: בעוד עשר שנים לא ידעו מה דיברת.

משה גפני: יראו מה שכתוב.

גלי בן אור: למה?

גלי בן אור: דיברתי לאט וזה כתוב בפרוטוקול.

משה גפני: גם הפרוטוקול לא רלוונטי.

משה גפני: כתוב.

משה גפני: אני רוצה לדעת איך כותבים את זה בחוק.

גלי בן אור: אני יכולה להעיר שלא מדובר כאן באופן השגת המידע.

גלי בן אור: מדובר כאן בשימוש במידע שכבר מובא לידיעת הצבא.

גלי בן אור: החייל בא ואומר שלשני הוריו יש תסמונת מסוימת.

משה גפני: בדיון שהתקיים כאן בסעיף הזה הועלה החשש – והראשון שהעלה את החשש הזה היה חבר הכנסת שטרית עצמו שהוא חסיד של החוק הזה שהוא הביא – והוא אמר שהוא לא רוצה בשום פנים ואופן שהצבא יהיה חלק מהעניין הזה כי אז הצבא יכול לנצל את זה, ובצדק מבחינתו.

משה גפני: הצבא צריך כמה שיותר מידעים ואז הוא יכול להשתמש בזה.

משה גפני: זה שטרית אמר.

משה גפני: הוא יכול להשתמש במידעים האלה לדברים שהמחוקק לא התכוון.

משה גפני: את מעלה דבר ואני מציע שיהיה כתוב שהנושא של קרובו, ברגע שהאיש עצמו אמר.

צילי נאה: התוספת הזאת בעיני היא לא פשוטה.

צילי נאה: היא מעלה שאלות.

צילי נאה: האיסור כאן על הצבא הוא לעשות שימוש במידע גנטי או בתוצאות בדיקה גנטית של אדם המועמד לשירות ביטחון.

צילי נאה: מידע גנטי הוא בעצם תוצאות של בדיקה גנטית.

צילי נאה: מידע הנובע מבדיקה גנטית.

צילי נאה: למה זה רלוונטי אם המועמד לשירות ביטחון אומר שלאימא שלו יש ככה ולאבא שלו יש ככה?

צילי נאה: למה זה רלוונטי?

אלה קורן: יכול להיות שהוא יביא גם את התוצאות של הבדיקות בהסכמת ההורים שלו.

צילי נאה: אבל מה זה אומר עליו?

צילי נאה: אם לאימא שלו יש מחלה, זה לא אומר שגם לו יש את אותה מחלה.

אלה קורן: מדברים על מצבים שיכולים להעיד על מצב קיים גם אצל האדם.

צילי נאה: אולי.

אלה קורן: זה שיקול דעת מקצועי רפואי.

סמדר הורוביץ צדרבוים: אני אולי אתן דוגמה קונקרטית שתוכל לעזור לנו לנהל את הדיון סביבה.

משה גפני: יש לך הצעה לתקן את החוק?

סמדר הורוביץ צדרבוים: לא.

סמדר הורוביץ צדרבוים: אני יכולה לתת דוגמה כדי שנבין על מה אנחנו מדברים.

משה גפני: אין צורך בדוגמאות.

משה גפני: הבעיה ברורה.

משה גפני: מגיע המלש"ב ואסור להשתמש במידע הזה.

סמדר הורוביץ צדרבוים: אבל יש כל מיני סוגים של מידע.

סמדר הורוביץ צדרבוים: אדם מסוים אומר שאימא שלו נשאית של גן שמגביר סיכון לסרטן שד, כנראה אין לזה הרבה משמעות מבחינת הצבא.

סמדר הורוביץ צדרבוים: אבל אם בא בן אדם ומספר שיש לו במשפחה, ואולי אפילו גם אצלו כי יש כאן תורשה, מחלת מרפן, שזאת מחלה שבן אדם מסתובב והכול טוב ורגיל עד שפתאום הוא יכול לקרוע את אבי העורקים שלו בבת אחת.

סמדר הורוביץ צדרבוים: אולי לזה כן יש משמעות מבחינת השירות הצבאי שלו.

סמדר הורוביץ צדרבוים: זאת נשאות של מוטציה גנטית שיכולה להיות מאוד משמעותית לבן אדם עצמו כשהוא משרת בשירות הביטחון.

סמדר הורוביץ צדרבוים: עוד מחלה היא מיאטונית דיסאולפית.

סמדר הורוביץ צדרבוים: בן אדם שיש לו חולשה.

משה גפני: מה כל המחלות האלה?

משה גפני: את רוצה לקלקל לי את מצב הרוח?

סמדר הורוביץ צדרבוים: אני אומרת שיש מחלות גנטיות שהן לאו דווקא מחלה קיימת.

סמדר הורוביץ צדרבוים: היא קיימת אצל אדם עם פוטנציאל, המוטציה יושבת בתוכו.

משה גפני: מה הפתרון של מה שאלה מעלה?

סמדר הורוביץ צדרבוים: אמרתי שאין לי פתרון.

סמדר הורוביץ צדרבוים: אני אמרתי שאני נותנת דוגמה.

משה גפני: אני צריך פתרון.

משה גפני: יש בעיה כי זאת הרחבה.

אלה קורן: לא מדובר באופן השגת המידע.

אלה קורן: המידע נמצא אצל הרופא המטפל .

משה גפני: איך נמצא המידע אצל הרופא?

אלה קורן: בין אם החייל מודיע על המידע ובין אם בדרך אחרת, אבל אנחנו לא מדברים על הדרכים עכשיו.

צילי נאה: אבל הצבא מוסמך לדרוש מידע מאנשים.

אלה קורן: הצבא מוסמך לדרוש לפי חוק שירות ביטחון ולא לפי חוק מידע גנטי.

אלה קורן: הסמכויות לא משתנות בחוק שירות ביטחון.

אלה קורן: מה שקיים היום זה מה שיהיה.

משה גפני: אז מה הבעיה?

אלה קורן: אין כאן תיקון של חוק שירות ביטחון.

אלה קורן: כאן מדובר בשימוש.

אלה קורן: אם המידע כבר נמצא אצל רופא מטפל בחיל הרפואה, הוא לא יכול להתעלם ממנו ולשלוח אותו לשיבוץ לא מתאים כי זה יכול לסכן את בריאות החייל.

משה גפני: מה עושים?

משה גפני: בשביל מה הקדוש ברוך הוא נתן לנו שכל?

גלי בן אור: אני חושבת שהנושא הזה לא מרחיב את זה בצורה שסותרת את המטרה של הסעיף כפי שנוסח מלכתחילה.

משה גפני: צריך לכתוב את מה שהיא אומרת.

משה גפני: אני מקבל להוסיף את המילה "או קרובו", אם אנחנו כותבים בחוק את מה שהיא אמרה.

אלה קורן: החוק מדבר רק על שימוש.

משה גפני: שימוש, בסדר, אבל שיהיה כתוב מה שאמרת.

משה גפני: הגיע אליו המידע או דרך החייל או באיזושהי צורה אחרת.

שי סומך: אולי אפשר לעשות הפסקה של כמה דקות?

שי סומך: פעם ראשונה שאנחנו שומעים את ההצעה הזאת.

שי סומך: זה דבר כבד וצריך קצת לחשוב על זה.

משה גפני: הפסקה של שבע דקות.

משה גפני: יש עוד דברים עבורם צריך הפסקה?

שי סומך: אני לא יודע.

שי סומך: רק בסוף הדיון אני אדע.

משה גפני: אחרי שבע דקות הפסקה אני רוצה פתרון כי אחרת אין הפסקה.

גלי בן אור: יש עוד דבר אחד.

גלי בן אור: יש עוד תיקון שמשרד המשפטים מבקש לעניין סעיף אי הקבילות.

גלי בן אור: זה עוד לא ממוספר.

גלי בן אור: יש את הסעיף של אי קבילות בעמוד 25.

גלי בן אור: הם מציעים להוסיף עוד סייג לסעיף 43א והם מציעים להוסיף עוד תיקון עקיף לחוק סדר הדין הפלילי.

גלי בן אור: זה נושא שצריך יהיה לדון בו.

גלי בן אור: יתר הסעיפים הם סעיפים שאפשר לעבור עליהם.

משה גפני: מה אתם רוצים בסעיף הזה?

דנה צ'רנובלסקי: סעיף 50 קובע שעל משטרת ישראל לא יחולו הוראות החוק הזה במה שמוסדר בחוק החיפוש בגוף, לחוק סדר הדין הפלילי, סמכויות אכיפה, חיפוש בגוף ונטילת אמצעי זיהוי.

דנה צ'רנובלסקי: למעשה עד שהיה סעיף אי קבילות, לא ראינו שיש התנגשויות.

דנה צ'רנובלסקי: מרגע שיש אי קבילות, סעיף אי קבילות, אנחנו רוצים קודם כל להכפיף במפורש.

דנה צ'רנובלסקי: סעיף אי הקבילות המוצע קובע מבלי לגרוע מהוראות פרק ה'1 בפרק ז' והוא לא מדבר על חוק החיפוש בגוף או על סעיף 50 לחוק הזה.

דנה צ'רנובלסקי: אנחנו קודם כל מבקשים להכפיף את סעיף אי הקבילות לסעיף 50 או לחוק החיפוש בגוף, מה שנראה נכון יותר ברמה החקיקתית, כדי שבעצם יהיה ברור שמה שנעשה לפי הסמכויות של חוק החיפוש בגוף, לא תיטען טענה של אי קבילות לפי החוק הזה.

דנה צ'רנובלסקי: דבר נוסף שעולה גם מהעבירות החדשות שלא היו וגם מסעיף אי הקבילות זה בעצם הצורך במקרים דחופים לאשר איזושהי חריגה מדרכי הבדיקה הקבועות בחוק החיפוש בגוף.

דנה צ'רנובלסקי: אם כן, אמרנו שאנחנו רוצים להכפיף את סעיף 43א לחוק החיפוש בגוף.

דנה צ'רנובלסקי: כלומר, שיהיה ברור שסעיף אי הקבילות לא חל על דברים שנעשו בהתאם לחוק החיפוש בגוף.

דנה צ'רנובלסקי: אנחנו חושבים – זה נאמר גם לקראת הקריאה הראשונה ואמרת שזה יידון לקראת קריאה שנייה ושלישית – שסעיף אי הקבילות הוא גורף.

דנה צ'רנובלסקי: למעשה הוא לא משאיר שום פתח בעוד שבדברי חקיקה אחרים כמו בחוק האזנת סתר ובחוק הגנת הפרטיות יש פתח.

דנה צ'רנובלסקי: לכן אנחנו מציעים כן לקבוע כאן פתח צר, מצומצם יותר מכפי שיש בחוק הגנת הפרטיות, משהו בדומה למה שיש בחוק האזנת סתר שבהליך פלילי של פשע חמור שופט כן יוכל לקבל ראיה מטעמים שיירשמו.

דנה צ'רנובלסקי: זה בדומה למה שקיים בחוק האזנת סתר.

טליה אגמון: אני לא פליליסטית, אבל בסעיף 50 כתוב כרגע, ולא נוגעים בזה, שלעניין רשויות ביטחון יחולו הוראות פרק ז' בלבד ולעניין משטרת ישראל או גוף ציבורי לגבי נתוני זיהוי ואמצעי שניטלו, יחולו רק הוראות חוק החיפוש.

דנה צ'רנובלסקי: נכון, אבל סעיף אי הקבילות, בעוד שהוא מכפיף את עצמו מפורשות לפרק ז', שזה מה שחל על רשויות הביטחון, הוא לא מכפיף את עצמו מפורשות, הוא לא אומר מבלי לגרוע ממה שאמור בסעיף 50 או ממה שאמור בחוק החיפוש בגוף.

טליה אגמון: זאת הייתה הכוונה.

טליה אגמון: אם צריך להבהיר את זה בנוסח, אין לי התנגדות מהותית.

גלי בן אור: יש שני חלקים למה שדנה אומרת.

גלי בן אור: יש את ההכפפה של סעיף אי הקבילות לחוק סדר הדין הפלילי.

גלי בן אור: נראה לי נכון שאותו הגיון שהפעלנו לגבי פרק ז', ודאי יחול לגבי החסד"פ.

גלי בן אור: זה נראה לי קל.

גלי בן אור: לגבי התיקון השני שאתם מציעים, שאני מבינה את הרציונל שלו כנובע מהוספת העבירה לחוק הזה?

דנה צ'רנובלסקי: כן, גם הוספת העבירה וגם הוספת סעיף אי הקבילות.

דנה צ'רנובלסקי: נוספו כאן עבירות פליליות חדשות.

דנה צ'רנובלסקי: יש מקרים בהם יש איזשהו פגם בבדיקה לפי חוק החיפוש בגוף.

דנה צ'רנובלסקי: אנחנו לא רוצים שזה יהפוך להיות עבירה פלילית לפי זה.

דנה צ'רנובלסקי: לקראת הקריאה הראשונה אנחנו העלינו את הבקשה להכניס כאן את ההגנות מחוק הגנת הפרטיות.

דנה צ'רנובלסקי: יש את סעיף 19 לחוק הגנת הפרטיות שקובע שרשות ביטחון שבחוק הגנת הפרטיות זה כולל גם את המשטרה, פעולה שנעשתה באופן סביר לצורך מילוי התפקיד, לא תחול עליה עבירה.

דנה צ'רנובלסקי: במקור ביקשנו להכניס את זה.

גלי בן אור: אמרנו שנדון על זה.

משה גפני: כן, אני יודע.

גלי בן אור: יש את אי הקבילות שזה דבר אחד, עם הסייג הזה שצריך להוסיף, ויש את הנושא עליו דיברנו שאם רשות אכיפת החוק, השוטר ברשות אכיפת החוק עושה פעולה שהוא הוסמך לעשות אותה כדין אבל נפל פגם כזה או אחר, לא רצינו שזה יטופל במסגרת העבירה החדשה שאנחנו מכניסים כאן לחוק.

גלי בן אור: רצינו למנוע את זה.

משה גפני: מה זאת אומרת?

משה גפני: איך זה קרה בפועל?

משה גפני: מה היה?

דנה צ'רנובלסקי: למשל בחוק החיפוש בגוף.

משה גפני: מה היה המקרה?

משה גפני: על מה אנחנו מדברים?

משה גפני: מה עשה השוטר?

דנה צ'רנובלסקי: הוא הפעיל את סמכותו לפי חוק החיפוש בגוף אבל היה פגם מסוים.

דנה צ'רנובלסקי: למשל, הוא לא החתים את הבן אדם על מסמך.

משה גפני: ומה קרה?

דנה צ'רנובלסקי: לא קרה.

דנה צ'רנובלסקי: עד היום לא הייתה עבירה פלילית כזאת.

משה גפני: למה?

דנה צ'רנובלסקי: כי עכשיו מוסיפים עבירות חדשות לחוק הזה, לחוק מידע גנטי.

משה גפני: על החיפוש בגוף או משהו כזה?

דנה צ'רנובלסקי: לא.

משה גפני: תגידי על מה אנחנו מדברים.

משה גפני: שוטר עשה חיפוש בגוף של חשוד והוא לא החתים אותו.

משה גפני: נפל פגם בעניין הזה.

משה גפני: לפי המצב היום אין בזה עבירה פלילית?

דנה צ'רנובלסקי: אין עבירה פלילית.

דנה צ'רנובלסקי: סניגור יכול לטעון לאי קבילות לפי חוק החיפוש.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: בעקבות החוק הזה, אם הוא אכן יאושר, מה קורה?

דנה צ'רנובלסקי: אני אומר את זה כבר עכשיו.

דנה צ'רנובלסקי: זה דן באותו עולם.

דנה צ'רנובלסקי: בהפקת נתונים גנטיים.

משה גפני: אני לא יודע, זה קצת מסובך בשבילי.

משה גפני: מה שנובע מהחוק הזה שאיננו קשור למידע גנטי והוא משליך על עבירות אחרות, אני מציע לא לשנות לא לטוב ולא לרע.

משה גפני: אפשר?

דנה צ'רנובלסקי: אנחנו לא מדברים על זה.

דנה צ'רנובלסקי: אנחנו מדברים על עבירות מהחוק הזה ועל דברים שקשורים למידע גנטי.

דנה צ'רנובלסקי: אנחנו מדברים על העבירות החדשות שמוצעות.

משה גפני: איזה מידע גנטי יש בחיפוש בגוף?

גלי בן אור: לוקחים דגימה.

משה גפני: שאלתי מה המקרה.

גלי בן אור: לוקחים רוק מהפה ומפיקים מזה DNA ואז מןצאים את מי שביצע את העבירה.

דנה צ'רנובלסקי: זה בחוק החיפוש בגוף.

משה גפני: הבנתי.

משה גפני: יבוא שוטר ויאמר שהוא עכשיו משתמש בעניין הזה ובלאו הכי המחוקק אמר שהוא לא עובר שום עבירה.

דנה צ'רנובלסקי: אבל גם היום הוא לא עובר שום עבירה.

משה גפני: היום בטח שלא, אבל בעקבות החוק הזה, אנחנו לא רוצים שהוא ישתמש בזה.

דנה צ'רנובלסקי: הסמכות של השוטר היא לא מכוח החוק הזה.

דנה צ'רנובלסקי: הסמכות של השוטר היא לא מכוח חוק המידע הגנטי אלא מכוח סמכות אכיפה.

משה גפני: אני חוזר ואומר.

משה גפני: אם מדובר על עבירה שאיננה קשורה לנושא של המידע הגנטי, אני נגד זה שתחול עליו פתאום עבירה פלילית או שתימנע ממנו עבירה פלילית.

משה גפני: לא לגעת בכל הדברים האלה כי אחרת אין לדבר סוף.

משה גפני: אם אנחנו מדברים אחרי החוק הזה שמתחיל להיות פתח של מידע גנטי, אנחנו נמצאים במצב חדש.

משה גפני: אנחנו נמצאים בעולם אחר.

משה גפני: מתחיל להיות הסיפור של המידע הגנטי, הוא קבוע בחוק עם כל מה שנלווה לעניין הזה, עם כל הסייגים ועם כל ההיתרים.

משה גפני: בא שוטר שהוא די מתוחכם והוא לקח רוק או לא חשוב מה, העביר את זה למידע גנטי ואמר שבלאו הכי לא יקרה לו שום דבר.

גלי בן אור: אני אסביר.

גלי בן אור: הנושא של שימוש המשטרה במידע גנטי מוסדר בחוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה, חיפוש בגוף החשוד ונתוני זיהוי), תיקון שעבר בשנת 2005 ומסדיר את כל הנושא של שימוש המשטרה במידע גנטי וקובע הסדר מקיף וכולל.

גלי בן אור: החוק שלנו לא שינה בדבר הזה.

גלי בן אור: מה שכן החוק שלנו שינה זה שנקבעה בו עכשיו עבירה רחבה על שימוש במידע גנטי שלא בהתאם להוראות החוק הזה שלנו כאן, שלא הייתה קיימת קודם לכן וזה לצד ההוראה בחוק מידע גנטי שקובעת שהחוק יחול גם על המדינה ועל רשויות הביטחון אומרת שיחול רק פרק ז' ולעניין משטרת ישראל יחולו הוראות החוק האמור בלבד.

גלי בן אור: האמת היא שבמידה מסוימת אפשר לומר שאם כתוב שעל משטרת ישראל יחול החוק כאמור בלבד, העבירות לפי החוק הזה לא אמורות לחול על משטרת ישראל.

דנה צ'רנובלסקי: אנחנו חוששים מטעויות.

גלי בן אור: סעיף 50 כן מנסה לעשות חציצה.

גלי בן אור: עד התיקון של 2005 משטרת ישראל, כמו יתר רשויות הביטחון, הייתה בפרק ז' ונאמר במפורש על פרק ז' שרק הוא חל עליהם ולא חלות יתר העבירות.

גלי בן אור: כשנחקק החוק ב-2005 לגבי משטרת ישראל, הם הוצאו מגדר פרק ז' ונשארו רק רשויות הביטחון ונאמר שעל משטרת ישראל יחול החוק הזה בלבד.

דנה צ'רנובלסקי: נכון.

דנה צ'רנובלסקי: על אותו משקל, כפי שהיום העבירות האלה לא יחולו על רשויות הביטחון כי רק פרק ז' חל עליהן, כך היה צריך להגיד שהעבירות לא יחולו על משטרת ישראל כי חל עליה רק מה שקבוע בחוק סמכויות חיפוש בגוף.

דנה צ'רנובלסקי: הרי לא הוציאו את משטרת ישראל בתיקון של 2005 מפרק ז' כדי לגרוע משהו אלא להפך, כי נקבע הסדר.

דנה צ'רנובלסקי: קבעו הסדר רחב ומקיף ומאוד מאוד מפורט.

דנה צ'רנובלסקי: לכן לא הייתה כאן איזושהי אמירה שבעצם משטרת ישראל צריכה לצאת מגדרי ההגנות שניתנות לרשויות הביטחון אלא שיש לה הסדר אחר.

דנה צ'רנובלסקי: אנחנו רוצים, למען הסר ספק, שיהיה ברור שגם פרק העבירות ככל שהוא מתייחס לדברים שנעשים במסגרת חוק החיפוש בגוף, לא יחול.

משה גפני: גלי צודקת.

משה גפני: זה מה שכתוב.

דנה צ'רנובלסקי: אנחנו חוששים מפרשנות אחרת כי כבר היום אנחנו נתקלים בבתי המשפט במומחים מטעם ההגנה שמפרשים את סעיף 50 באיזושהי צורה מצמצמת והם אומרים שמה שלא קבוע מפורשות בחוק החיפוש בגוף - - -

משה גפני: אתם רוצים שעכשיו נפתור לכם את הבעיות?

דנה צ'רנובלסקי: לא.

דנה צ'רנובלסקי: אגב התיקון הזה.

משה גפני: אם הייתה מגיעה אלי סוגיה כזאת בכולל, וזה מה שהיה כתוב, הייתי מפרש כמו גלי.

דנה צ'רנובלסקי: אני מסכימה עם הפרשנות אבל כבר היום אנחנו נתקלים בפרשנויות אחרות ואנחנו חושבים שהתיקון הזה ירחיב את הפרשנויות האלה.

משה גפני: אם אכן תיתקלו בבעיות, הולכים להמשיך את החקיקה בעניין הזה ותצטרכו להביא גם את החוק הזה.

משה גפני: בינתיים - לפרוטוקול אני אומר - אנחנו מפרשים את זה כמו שאמרה היועצת המשפטית שלא משתנה שום דבר.

משה גפני: יחולו הוראות החוק כאמור בלבד גם לגבי הנושא של העבירות הפליליות וגם לגבי הדברים האחרים.

גלי בן אור: העניין כאן הוא עניין של מדיניות תביעה, אם אני מבינה.

גלי בן אור: השאלה אם השוטר עבר או לא עבר עבירה תלויה בתביעה הכללית.

גלי בן אור: עמדת התביעה הכללית היא שהעבירות האלה לא אמורות לחול.

גלי בן אור: בתיקון החוק הספציפי שאנחנו יושבים ומדברים בו עכשיו, המחוקק מביע את דעתו שהתיקון הזה לא אמור לחול ולא אמור לקבוע עבירה על רשויות התביעה.

דנה צ'רנובלסקי: במצב של ריבוי תלונות במח"ש מבחינת שוטרים, זה משפיע עליהם מאוד.

דנה צ'רנובלסקי: כל עוד מתנהלת חקירה, מעוכב הקידום שלהם והם לא יוצאים לקורסים ולא עוברים הכשרות שונות.

דנה צ'רנובלסקי: זה מאוד מאוד משפיע.

משה גפני: אני רוצה להגיד לך ששכנעת אותי.

משה גפני: באמת, הטענות שלך הן טענות רציניות ואני מקבל אותן ואני מבקש שזה יהיה כתוב בפרוטוקול.

משה גפני: לגבי לתקן את הבעיות שלכם עכשיו בישיבה אחת כשאנחנו בקריאה שנייה ושלישית בחוק מידע גנטי, אני לא הולך לשנות את זה עכשיו.

משה גפני: אם כן, אנחנו נצטרך לקיים דיון.

גלי בן אור: רק את ההחרגה לסעיף של אי הקבילות.

משה גפני: כן.

גלי בן אור: אנחנו נציין את זה.

דנה צ'רנובלסקי: השאלה אם מעבר להכפפה של אי הקבילות לחסד"פ, האם ניתן לקבוע את סעיף 19 לחוק הגנת הפרטיות או את המנגנון שהצענו שבעצם יאפשר להשיג אישור קונקרטי מוקדם למקרה ספציפי כדי שלא יהיה שום חשד שמדובר בעבירה או שמדובר במשהו שלא צריך להיות קביל.

גלי בן אור: הם דיברו כל הזמן על כך שהם רוצים את ההגנות לפי סעיף 19 לחוק הגנת הפרטיות.

גלי בן אור: חוק הגנת הפרטיות, המתכונת שלו היא כזאת שמצד אחד הוא קובע את הדברים שמהווים פגיעה בפרטיות ומצד שני הוא נותן הגנה למי שממלא את התפקיד שלו.

גלי בן אור: צילי, תעזרי לי.

צילי נאה: לדעתי סעיף 19 הוא פטור ולא הגנה.

דנה צ'רנובלסקי: כן.

דנה צ'רנובלסקי: זה פטור.

דנה צ'רנובלסקי: רשות ביטחון, וזה כולל את משטרת ישראל בחוק הגנת הפרטיות או מי שנמנה עם עובדיה או פועל מטעמה לא יישאו באחריות לפי חוק זה על פגיעה שנעשתה באופן סביר במסגרת תפקידם ולשם מילויו.

קריאה: פשוט השוטרים יותר חשופים מטבע הדברים.

גלי בן אור: יש כאן שני חלקים.

גלי בן אור: יש את העקביות.

משה גפני: את זה תיקנו.

גלי בן אור: כן.

גלי בן אור: את זה הסכמנו לקבל.

גלי בן אור: יש את סעיף 50 כפי שהוא עכשיו.

גלי בן אור: אני מבינה שהם חשים שזה לא נותן הגנה מספיק טובה.

גלי בן אור: יכול להיות שמה שאנחנו יכולים לעשות – וזה לא את התיקון שהם הציעו - - -

משה גפני: ואם יהיה כתוב שהם ימסרו להם לפי החוק האמור על כל סעיפיו.

משה גפני: יחולו הוראות החוק כאמור בלבד.

גלי בן אור: סעיף 19 לחוק הגנת הפרטיות שזה סעיף שקיים בחקיקה.

דנה צ'רנובלסקי: זה רק מה שהוא עושה באופן סביר במסגרת תפקידו ולצורך מילויו.

קריאה: זה רק מה שמעניין.

גלי בן אור: תביאו ונראה את סעיף 19.

גלי בן אור: אין לי אותו כאן

שי סומך: גם את זה אפשר לעשות בהפסקה.

משה גפני: אין הרבה זמן להפסקה.

שי סומך: יש חוק על אחריות של עובדי ציבור.

שי סומך: יש חוק כללי שפוטר מאחריות.

משה גפני: איזה בעיות נוספות יש?

שי סומך: יש לי עוד הערה.

שי סומך: לגבי סעיף 24 בחוק הקיים.

גלי בן אור: סעיף 24, לגבי הקטינים, לא נגענו בו.

משה גפני: של הילודים?

שי סומך: לא ילודים.

שי סומך: אם אדוני ירשה לי דקה להסביר.

גלי בן אור: אתה רוצה את ה-6 עד 8?

שי סומך: כן.

משה גפני: מה הסתירו ממני בחוק הזה?

גלי בן אור: סעיף 24 קובע הסדר לגבי בדיקה גנטית בקטין, בחסוי או בפסול דין.

גלי בן אור: הרציונל של החוק המקורי היה, עת חוקקנו אותו בשנת 2000, שקטין הוא גיל 18 ומטה.

גלי בן אור: בדיונים כאן אמרו שיש גיל כבר יותר נמוך מגיל 18 שבו הקטין כבר עומד על דעתו ולכן נקבע הסעיף הזה שאמר שקטין מגיל 16 עד 18, נותנים לו סמכות יותר גדולה מאשר קטין רגיל.

שי סומך: אני לא מדבר על 25.

שי סומך: אני מדבר על 24.

גלי בן אור: אני מסתכלת על סעיף 24.

שי סומך: יש ענף חדש של בדיקות גנטיות שהוא לא קשור בכלל לבדיקות רפואיות.

שי סומך: למשל בארצות הברית יש חברה שמאפשרת לאנשים לדעת את אילן היוחסין, לדעת אם הם היו שייכים למייפלאור או לאנוסים בספרד.

גלי בן אור: היא כבר לא פועלת.

שי סומך: בסדר, אבל יש גם חברות אחרות.

משה גפני: דיברת על זה בישיבה הקודמת.

שי סומך: כן.

שי סומך: אני מתאר לעצמי שיש חברות אחרות או שיהיו חברות אחרות לצרכים שהם לא רפואיים.

שי סומך: כאשר אדם מוסר את המידע הזה לצרכים לא רפואיים, הוא בעצם מוכר בנזיד עדשים את הפרטיות שלו.

שי סומך: אם אדם בוגר עושה את זה, זכותו לעשות את זה.

שי סומך: יכול להיות שזה לא נכון, אבל אנחנו לא פטרנליסטיים עד כדי כך.

שי סומך: לגבי ילד, אני חושב שלא צריך לאפשר לו את זה, לא לו ולא להורים שלו.

שי סומך: החוק אומר שילד בעניין הזה הוא עד גיל 16.

שי סומך: זאת אומרת, ילד עד גיל 16, אפשר להשתמש במידע רק לצרכים רפואיים או לצורכי מחקר רפואי ולא לצרכים אחרים.

שי סומך: אני חושב שזה נכון שגם ילד עד גיל 18 לא יוכל, הוא או ההורים שלו, או שניהם ביחד, לא יוכלו למסור את המידע לצרכים שהם לא רפואיים.

שי סומך: כשהוא יהיה בגיל 18, שיבדוק את אילן היוחסין שלו.

שי סומך: זה מה שאני מציע.

שי סומך: את רואה בזה קושי?

משה גפני: זה מה שהעלית בקריאה הראשונה.

שי סומך: לא.

שי סומך: אני מצטער שלא.

משה גפני: בקריאה הראשונה העלית איזה נושא של המידע.

שי סומך: לא.

שי סומך: זה לא קשור לזה.

שי סומך: אין קשר לזה.

שי סומך: זה היה אגב סקר הילודים אבל לא אגב הסעיף הזה.

משה גפני: דווקא יש הגיון בדברים שלו.

משה גפני: לא צריך להתווכח על השנתיים האלה.

טליה אגמון: זה לא עניין של השנתיים.

טליה אגמון: חוק מידע גנטי, ובמיוחד פרק ה' שעוסק בבדיקות גנטיות בקטינים, מתעסק בבדיקות לצרכים רפואיים ולצרכים מחקריים וגם הכותרת שלו היא כזאת.

טליה אגמון: אם אנחנו מנסים כאן להרחיב ולקבוע איזושהי הוראה שחלה על בדיקות גנטיות למטרות אחרות, גניאולוגיות, היסטוריות, אני כמשרד בריאות לא יודעת מה לומר על זה ולא רוצה לומר על זה שום דבר.

משה גפני: את צודקת.

שי סומך: סעיף 24 הקיים הוא סעיף כללי שחל על כל הבדיקות הגנטיות.

משה גפני: מה זה נוגע לחקיקה כאן?

טליה אגמון: הוא מתיר בדיקה גנטית רק לצרכים רפואיים.

גלי בן אור: אני לא יורדת לסוף דעתך.

גלי בן אור: סעיף 24, עד כמה שאני מבינה אותו, אומר שאפשר לעשות את זה רק אם יתקיים אחד התנאים: התגלו אצל הקטין ממצאים שמעידים על מחלה או מוגבלות, הבדיקה דרושה לשם בירור בדבר קיומו של שינוי בגן שמעיד על מחלה או מוגבלות, הבדיקה דרושה לצורך אחת המטרות הרפואיות המפורטות בסעיף 27 שזה עבור בן משפחה אחר וזה כדי לתרום מח עצם, הבדיקה דרושה לצורך מחקר שאושר כדין ואלה הם המחקרים שאנחנו מדברים עליהם כאן, הבדיקה דרושה לצורך טיפול במחלה של הקטין.

גלי בן אור: איפה נכנס הגניאולוגיה לתוך הדבר הזה?

שי סומך: אני אומר שסעיף 24 קובע רשימה סגורה של מטרות רפואיות.

שי סומך: הרשימה הסגורה הזאת, נראה לי שהיא צריכה לחול עד גיל 18 כי בעצם מה שאומר סעיף 24 זה שהורה לא יכול להסכים בשם הקטין על בדיקת אילן היוחסין שלו או על כל שימוש אחר.

גלי בן אור: אבל זה לא שהיא לא חלה עד גיל 18.

גלי בן אור: היא חלה עד גיל 18 אלא היא אומרת לגבי קטין שהגיל שלו פחות מגיל 16 שאלה הדברים שאפשר לבדוק בין גיל 16 ל-18 וזה סעיף 25 אומר.

גלי בן אור: הוא אומר שלא עושים את זה מ-16 עד 18 אלא אם כן ניתן לו ההסבר בנוכחות האחראי וגם הוא וגם האחראי נתנו הסכמה.

שי סומך: אני יודע.

גלי בן אור: הגניאולוגיה לא נכנסת בשום כיוון.

שי סומך: לפי החוק מגיל 16 עד גיל 18 יכולים להסכים על שימושים אחרים.

גלי בן אור: לא.

גלי בן אור: איפה?

גלי בן אור: תראה לי את הסעיף.

גלי בן אור: זה מה שאני לא מצליחה להבין.

משה גפני: יש עוד משהו שצריך לדון עליו?

שי סומך: לדעתי זאת המשמעות של הסעיף.

שי סומך: אם את רוצה להבהיר שסעיף 25 כפוף לאותם שימושים, זה בסדר.

גלי בן אור: אבל זה ברור.

גלי בן אור: זה מתייחס לאותו מצב.

משה גפני: אני כבר שעה וחצי מחכה להפסקה.

משה גפני: נכנעת מהר מדי.

שי סומך: אבל אני לא מסכים.

משה גפני: תקשיב למה שאני הולך לומר לך עכשיו.

משה גפני: אתה צריך לדון לגבי הסעיף עליו דיברנו קודם ואני מבקש לדון גם על העניין הזה.

משה גפני: שיהיה בחוק שמגיל 16 עד גיל 18, לא מתווכחים אתך על זה, גם בהסכמה של האפוטרופוס או של ההורה, לא יהיו הבדיקות האלה.

משה גפני: אם זה מופיע בחוק, שיגידו לך היכן.

משה גפני: אם זה לא מופיע, שיוסיפו בחצי משפט.

משה גפני: אף אחד לא מתווכח על זה, לא משרד הבריאות ולא גלי.

שי סומך: תודה.

טליה אגמון: משרד הבריאות לא יכול - - -

משה גפני: אם יש נער בן 16 וחצי שההורים שלו רוצים לדעת האם הוא מאנוסי ספרד, החוק לא מאפשר את זה כמו שהוא לא מאפשר לנער בן 15.

טליה אגמון: הוא מאפשר את זה.

טליה אגמון: אני כמשרד בריאות לא יכולה לא לפקח על זה ולא יודעת להגיד אם זה נכון או לא וזה גם לא מעניין אותי.

משה גפני: אז מה הבעיה?

משה גפני: למה אי אפשר להגיד את זה?

גלי בן אור: אבל זה כבר בנוסח.

שי סומך: נדבר על זה.

משה גפני: הפסקה לעניין הזה.

משה גפני: אני מבקש ניסוח.

פרץ סגל: כבודו אמר מספר פעמים במהלך הישיבות שאנחנו בעוד כמה חודשים נזכה לממשלה חדשה.

משה גפני: אתה יודע משהו שאני לא יודע?

פרץ סגל: אני רק מסתמך על מה שאדוני אמר.

פרץ סגל: אם הייתי יודע מה שאדוני ידע לפני כן, יכול להיות שלא הייתי צריך לומר את מה שאני הולך לומר.

פרץ סגל: הסעיף שבא לתקן את חוק בית המשפט לענייני משפחה לא נדון בוועדת השרים לחקיקה.

פרץ סגל: הוא הונח לבקשת שרת המשפטים עוד לפני הפגרה אבל לא נדון בוועדת השרים לחקיקה.

פרץ סגל: בנוסף לכך מדובר כאן

פרץ סגל: בצמצום זכויות של בתי המשפט והעברת נושאים מבתי המשפט כאשר מתעוררת טענה של אבהות בבתי הדין הדתיים לפי הפרוצדורה, הכוונה לנשיא בית הדין הרבני הגדול אל בתי הדין הרבניים.

פרץ סגל: אי לכך, כיוון שלא התקיים שום דיון, אנחנו מבקשים את הסעיף הזה להשאיר לממשלה הבאה כדי שהיא תוכל לדון בעניין, לבחון את זה יחד עם מערכת השיפוט, מה המשמעות של הדבר ולהשאיר את המצב כפי שהוא עד היום.

משה גפני: כן, אבל זה לא קשור להפסקה.

פרץ סגל: אני נמצא במקביל גם בוועדת החוקה.

משה גפני: בוועדת החוקה באמת יש בעיה.

משה גפני: כאן פחות.

אדוארד ווייס: כפי שפרץ אמר, לממשלה אין עמדה מהותית לגבי התיקון.

משה גפני: בגלל שלא הייתה לה עמדה, היא התפרקה.

אדוארד ווייס: העמדה המקצועית שלנו היא מאוד לתמוך בתיקון.

משה גפני: אבל ועדת שרים לא מאשרת.

אדוארד ווייס: זה לא הובא לוועדת השרים.

משה גפני: נכון.

משה גפני: זה לא הובא.

משה גפני: אני רוצה לומר לכם משהו.

משה גפני: לגבי העניין הזה, הוא לא הולך לעשות כאן שום שינוי מהותי.

משה גפני: דיברנו על זה בקריאה הראשונה.

משה גפני: העלה את זה הרב שיינפלד.

משה גפני: אני לא בטוח אפילו שהוא העלה את זה.

משה גפני: הוא העלה את הבעיה.

משה גפני: חבר הכנסת שטרית שהוא מציע החוק אמר שצריך לעשות את זה.

משה גפני: אני כמובן תמכתי בזה.

משה גפני: מהותית זה לא משנה שום דבר, אבל אני לא אוהב דברים קל וחומר.

משה גפני: כשהייתה ועדת שרים, הוועדה כאן אישרה את זה.

משה גפני: כשאין ועדת שרים, אני אתחשב בה?

משה גפני: עם כל הכבוד, הכנסת היא לא חותמת גומי של ועדת שרים.

משה גפני: אני העברתי כאן עשרות, ואולי מאות, חוקים.

משה גפני: ועדת שרים התנגדה.

משה גפני: השכל לא נמצא בוועדת שרים.

משה גפני: הכול פוליטי.

משה גפני: עם כל הכבוד, זה לא נדון או כן נדון, זה נדון כאן בוועדה ואנחנו המחוקקים.

משה גפני: הייתה איזו תקלה שיצאה גם כן מאוד בשוליים, מצאנו לנכון לעשות את זה בתיקון עקיף, ועדת שרים הייתה וזה אושר לקריאה ראשונה והממשלה הצביעה בעד החוק הזה כמות שהוא עם הסעיף הזה, במליאת הכנסת.

משה גפני: אם היו מתנגדים לזה, היו צריכים להגיד לי כיושב ראש הוועדה שלא אביא את זה כי הם יצביעו נגד כי הם מתנגדים.

משה גפני: כשהייתה ועדת שרים והצביעו על זה בקריאה הראשונה, אמרתי שאני לא הולך לעשות שום שינויים אלא אם כן יש דברים דרמטיים.

משה גפני: אם יצטרכו לעצור את החוק, אני אעצור את החוק אבל לא לעשות שום שינוי, שום דבר שיש לו משהו מהותי.

משה גפני: מכיוון שהממשלה הבאה תצטרך לעשות כאן הרבה תיקונים, בבקשה, אפשר להביא גם את התיקון הזה.

משה גפני: אני מקווה שהממשלה הבאה לא תעשה תיקון בעניין הזה.

משה גפני: אין לו משמעות אופרטיבית כמעט בשום נושא להוציא את העניין שלא להרבות ממזרים.

משה גפני: זה הכול.

משה גפני: בחוק המקורי גם אמרו את זה.

פרץ סגל: כרגע יש כאן שינוי בסמכויות בתי המשפט.

פרץ סגל: המשמעות של הדבר היא שבתיקים שתלויים ועומדים בנושאים שונים בהם תעלה שאלה של אבהות, התיקים האלה יעברו להכרעה של נשיא בית הדין הרבני הגדול לפי הפרוצדורה של חוק מידע גנטי.

פרץ סגל: הנושא הזה לא נדון.

גלי בן אור: לא התיק אלא רק השאלה לגבי הממזרות.

גלי בן אור: תדייק.

פרץ סגל: השאלה לגבי הממזרות.

פרץ סגל: נכון.

פרץ סגל: המשמעות היא אם מתעוררת שאלת הממזרות.

משה גפני: לא התיק.

משה גפני: היא צודקת.

פרץ סגל: ודאי שלא התיק אלא הנושא של שאלת הממזרות תבוא.

פרץ סגל: פירושו של דבר, שאלת קביעת האבהות ולה יש השלכות רבות בתיקים רבים.

פרץ סגל: פירושו של דבר, למעשה פגיעה בסמכויות בתי המשפט.

פרץ סגל: בתי המשפט לא היו מודעים לדבר כיוון שהדבר לא הגיע לוועדת שרים לחקיקה כשהוא היה צריך להגיע כמו שאדוני אמר ונכון הדבר.

פרץ סגל: לא היה סיפק ולא חשבנו שבמושב הזה יהיו הבחירות במהירות כזאת כפי שאדוני אמר.

משה גפני: גם אני לא חשבתי.

משה גפני: חשבתי במושב הזה אבל לא כל כך מהר.

פרץ סגל: התכוונו להביא את זה שוב לוועדת שרים לחקיקה.

פרץ סגל: התוצאה היום היא שאנחנו מחוקקים סעיף שגורע מסמכויות בתי המשפט בלי שהייתה הידברות עם בתי המשפט ובלי שוועדת השרים לחקיקה, קרי הממשלה, נתנה דעתה על הדבר הזה.

משה גפני: ההערה המלומדת שלך נרשמה בפרוטוקול אבל היא נדחית על ידי יושב ראש הוועדה.

משה גפני: מה נשאר לנו עכשיו?

גלי בן אור: אם אפשר הפסקה קטנה, אני אשמח.

משה גפני: הפסקה בת שבע דקות.

משה גפני: אני מבקש ששבע הדקות האלה יהיו ארבע דקות.

אריה כץ: מה קורה לגבי הבדיקה של הילודים?

אריה כץ: זה ירד מהחוק?

משה גפני: כנראה.

משה גפני: אתה רוצה שזה יהיה?

אריה כץ: לא בצורה בה זה מנוסח.

משה גפני: אני מבין שבצורה בה זה מנוסח, אנחנו צריכים שתי ישיבות.

משה גפני: אין לי אותן.

משה גפני: בממשלה הבאה.

משה גפני: יש כאן הרבה בעיות.

משה גפני: אנשים פנו אלי.

משה גפני: אני מחדש את הישיבה.

משה גפני: גברתי היועצת המשפטית.

גלי בן אור: אנחנו יישבנו כמה דברים.

גלי בן אור: להערה של שי, אנחנו נוסיף תיקון לסעיף 25 שייאמר בו במפורש.

גלי בן אור: סעיף 25 מדבר על הסכמה של קטין שמלאו לו 16, על מנת למנוע מצב שקטין מגיל 16 עד 18 יסכים לבדיקות גניאולוגיות ואחרות, ייאמר: "לא תילקח דגימה ביולוגית לשם עריכת בדיקה מקטין שמלאו לו 16 ולא תיערך בה בדיקה גנטית אלא אם כן יתקיימו כל אלה".

גלי בן אור: כבר היום כתוב שצריך לתת לו הסבר ושהאחראי והקטין נותנים את הסכמתם.

גלי בן אור: אנחנו נציין שיתקיימו התנאים שבסעיף 24(1) עד (5) שאלה התנאים שהקראתי קודם, שאלה התנאים הרפואיים.

גלי בן אור: מגיל 16 עד 18, קטין יכול להסכים רק לבדיקות שמטרתן רפואית ולא אחרת.

גלי בן אור: יגדל ויגיע לגיל 18, ישתגע כמה שהוא רוצה.

משה גפני: לפני שהוא משתגע.

משה גפני: לפרוטוקול.

שי סומך: הנוסח מקובל לגמרי.

גלי בן אור: דבר שני, לגבי התיקון של סעיף אי הקבילות.

גלי בן אור: נעלם מעיני קודם שבמייל שהועבר לי הבוקר ממשרד המשפטים היה צד שני לדף.

גלי בן אור: הם מבקשים שם בסעיף אי הקבילות שהסכמנו, מבלי לגרוע מהוראות החסד"פ על חוק מידע גנטי, פרק ה'1 בפרק ז'.

גלי בן אור: ההוראה של הסעיף אומרת שהתוצאות של בדיקה גנטית לא יובאו בפני בית משפט ולא יהיו קבילות כראיה למעט בהליך שהמטרה שלו היא ביצוע פעולות אסורות אלה, כי אנחנו רוצים שאם עשו פעולה אסורה לפי החוק, אפשר יהיה להוכיח.

גלי בן אור: ביקשו להוסיף עוד סייג.

גלי בן אור: מצד אחד יש לנו את האי קבילות ומצד שני רוצים להוסיף שזה יהיה למעט בהליך שמטרתו להוכיח ביצוע פעולות אסורות אלה ולמעט בהליך פלילי בשל פשע חמור אם בית המשפט הורה על קבילותה של הראיה "לאחר ששוכנע מטעמים מיוחדים שיפרט כי בנסיבות העניין הצורך להגיע לחקר האמת עדיף על הצורך להגן על הפרטיות".

גלי בן אור: זה מקביל להסדר שיש בחוק הגנת הפרטיות שמצד אחד ראיות שהושגו בפגיעה בפרטיות הן לא קבילות, אבל אם בהליך משפטי בית משפט הגיע למסקנה שראוי להתיר את הקבילות שלהן, עושים את זה.

גלי בן אור: יש עוד דברי חקיקה שבהם זה נאמר כך.

גלי בן אור: כמו שאתה רואה, זה מסויג רק להליך פלילי בשל פשע חמור ובית המשפט צריך לנמק מטעמים מיוחדים ורק אז אפשר יהיה לקבל את הראיה.

משה גפני: מי הציע את זה?

דנה צ'רנובלסקי: אנחנו עם משרד המשפטים.

דנה צ'רנובלסקי: זה מגיע מאותו מקום.

דנה צ'רנובלסקי: היום בשיטת המשפט הישראלית אין אי קבילות גורפת.

דנה צ'רנובלסקי: גם בדברי חקיקה אחרים בהם יש קביעה של אי קבילות, תמיד יש איזשהו פתח לבית המשפט במקרה הספציפי, זה נכון גם לגבי רוב החסיונות, וגם כללי הפסילה הפסיקתיים שקיימים, ישכרוב והפסיקה שלאחריו, בית המשפט דוחה את גישת האי קבילות המוחלטת והוא הולך לכיוון של בחינה של כל עניין לגופו, יש לזה השפעה על משקל אולי, תוך איזון האינטרסים המתנגשים.

דנה צ'רנובלסקי: גם בחוק הגנת הפרטיות יש הסדר דומה שמרחיב מזה שמוצע כאן.

דנה צ'רנובלסקי: בחוק האזנת סתר יש הסדר דומה לזה.

גלי בן אור: אחרת חוטא יכול לצאת נשכר.

גלי בן אור: החוטא שביצע את העבירה עלול להיתלות בהגנה של אי קבילות הראיה ואת זה לא היינו רוצים.

דנה צ'רנובלסקי: זה בסמכות בית משפט.

משה גפני: טוב.

משה גפני: הלאה.

גלי בן אור: הדבר הנוסף שמשטרת ישראל ומשרד המשפטים ביקשו זה לוודא שהעבירות שבחוק מידע גנטי לא יחולו על שוטרים.

גלי בן אור: ההרחבות שעשינו עכשיו שקובעות תחולה רחבה יותר ממה שהיה עד היום והם עדיין חוששים שסעיף 50 לא מספק הגנה.

גלי בן אור: הנוסח של סעיף 50 היום אומר ש"חוק זה יחול גם על המדינה ואולם לעניין רשויות הביטחון יחולו הוראות פרק ז' בלבד" ואז אתה מבין במפורש שזה החוק היחיד שחל עליהם, "ולעניין משטרת ישראל או גוף ציבורי כהגדרתו בחוק סדר הדין הפלילי, לגבי נתוני זיהוי ואמצעי זיהוי שניטלו או שנמסרו להם לפי החוק האמור, יחולו הוראות החוק האמור בלבד".

גלי בן אור: הם הציעו עכשיו בהפסקה למחוק את המשפט הזה כשבעצם תהיה לנו אותה מתכונת.

גלי בן אור: על רשויות ביטחון יחולו הוראות פרק ז' בלבד ועל משטרת ישראל יחולו הוראות חוק החסד"פ בלבד.

גלי בן אור: אז זאת גזרה שווה לשניהם וזה אולי נותן ביטוי עוד יותר ברור לאמירה המפורשת של הוועדה שאין כוונה שהעבירות שבחוק יחולו על שוטרים ושהדרך הנכונה להתמודד עם זה היא באמת באי קבילות הראיות או בפעולות אחרות שהמשטרה תעשה כדי לוודא שזה ייעשה כראוי.

אביגיל סון פלדמן: אני רוצה להסביר.

אביגיל סון פלדמן: היום חוק החיפוש מסדיר באמת את הפעילות של המשטרה בהקשר הזה והוא קובע את הסמכויות שלה מבחינה מינהלית ויכולות להיות לזה השלכות על קבילות.

אביגיל סון פלדמן: היום חריגה של סנטימטר מכאן לשם מחוק החיפוש, לא הופך להיות אוטומטית עבירה פלילית.

אביגיל סון פלדמן: זאת אומרת, ברירת המחדל לא הופכת להיות פלילית ברגע שיש חריגה.

אביגיל סון פלדמן: זה נדון.

אביגיל סון פלדמן: זה נדון בהיבט של קבילות, זה יכול אולי להידון בהיבטים אחרים אבל זה לא הופך את זה לעבירה פלילית.

אביגיל סון פלדמן: זה משהו שעכשיו יתחיל, בעוד שנה.

אביגיל סון פלדמן: אנחנו מבינים שיש לפעמים מקרים חריגים שכן מתעורר איזשהו צורך שחוק החיפוש יכול להיות שהמנגנונים שבו, אין להם את המענה המידי שהשטח לפעמים דורש אותו.

אביגיל סון פלדמן: היום המשמעות היא אולי מינהלית והיא לא פלילית אבל זה יהפוך להיות פלילי אחרי שהחוק הזה ייכנס לתוקף.

אביגיל סון פלדמן: ניסו לתת כאן איזשהו מענה שיחריג את הסיטואציות האלה.

אביגיל סון פלדמן: אופציה נוספת אפשרית היא בעצם שהעבירה הפלילית שהוספנו בסעיף 11(ג), במקום שהיא תיכנס לתוקף תוך שנה, היא תיכנס לתוקף תוך שנתיים.

אביגיל סון פלדמן: לקבוע את זה כך.

אביגיל סון פלדמן: אז, בזמן הזה – אני אומרת שנתיים כי יש בחירות דבר שמאוד דוחה את הליכי החקיקה – יבצעו איזשהו תיקון לחוק החיפוש שייתן להם מנגנון שנותן מענה גם למצבים דחופים מידיים.

אביגיל סון פלדמן: צריך להבין שחוק החיפוש, יש לו מנגנון קצת יותר מסורבל של ועדה שצריכה לאשר.

משה גפני: אני מבין שאת לא מקבלת את הפתרון שהוצע כאן, למחוק.

אביגיל סון פלדמן: אין לי בעיה עם הפתרון הזה.

אביגיל סון פלדמן: אני רק מסבירה את הרציונל.

משה גפני: אני חושש מהפתרון הזה.

משה גפני: אני כל הזמן חושש מהשוטר שינצל את זה.

דנה צ'רנובלסקי: בגלל זה הצענו את ההצעה המקורית שלנו מהבוקר שהייתה תיקון עקיף לחוק החיפוש בגוף כדי שזה לא יהיה בידיים של השוטר הספציפי אלא יהיה שם איזשהו הליך של אישור על ידי פרקליט המדינה או מי שהוא הסמיך לעניין הזה.

דנה צ'רנובלסקי: אנחנו מבינים שאתם לא רוצים לדון בזה כי זה תיקון עקיף לחוק אחר ולכן באמת ההצעה החלופית שאביגיל העלתה היא לדחות את תחולת העבירות כדי שתהיה לנו שהות להעביר תיקון כזה בנפרד.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אפשר להקריא?

גלי בן אור: לגבי הצבא, הם ירדו מהבקשה שלהם להוסיף את המלים "או קרובו".

משה גפני: בסדר.

משה גפני: תודה.

גלי בן אור: אנחנו ממשיכים מסעיף 29ב.

איילת וולברג: 29ב.

איילת וולברג: איסור שימוש במידע גנטי במשטרת ישראל ובשירות בתי הסוהר לא ייעשה שימוש במידע גנטי או בתוצאות בדיקה גנטית של אדם או של קרובו לקביעת כשירות לגיוס למשטרת ישראל או לשירות בתי הסוהר או לשחרור מטעמי בריאות, לפי הוראות פקודת המשטרה (נוסח חדש), התשל"א-1971, ופקודת בתי הסוהר (נוסח חדש), התשל"ב-1971, לפי העניין.

איילת וולברג: הוראות סעיף זה לא יחולו על מידע הקשור באופן ישיר לאבחון או לטיפול במחלה, תסמונת או מצב הנובע ממחלה, שתסמיניהם מופיעים באותו אדם ורופא יכול לזהותם בהתאם להכשרתו ולמומחיותו בתחום הרפואי הנגוע לעניין.

איילת וולברג: 29ג.

איילת וולברג: איסור שימוש במידע גנטי בקבלה ללימודים או להכשרה לא ייעשה שימוש במידע גנטי או בתוצאות בדיקה גנטית של אדם או של קרובו לשם קבלה למוסד חינוך, למוסד להשכלה גבוהה או למוסד המעניק הכשרה מקצועית".

איילת וולברג: בסעיף 30 לחוק העיקרי - בסעיף קטן (ב), במקום "אם עבר" יבוא "אם הוא או קרובו עבר", אחרי "תוצאות של בדיקה גנטית" יבוא "שלו או של קרובו" ובמקום "או לעבור" יבוא "או ממבוטח או מקרובו לעבור".

איילת וולברג: בסעיף קטן (ג), במקום "מזוהה" יבוא "של אדם או של קרובו".

איילת וולברג: סעיפים קנים (ד) עד (ו) – בטלים.

איילת וולברג: תיקון סעיף 38 בסעיף 38 לחוק העיקרי – בסעיף קטן (א) - פסקה (2) – בטלה.

במקום פסקה  יבוא: "(6) מוסר תוצאות בדיקה שנערכה לקטין, לחסוי או לפסול דין שלא לפי הוראות סעיף 28".

במקום פסקה  יבוא: בפסקה (7), אחרי "עורך" יבוא "או גורם לעריכת".

אחרי פסקה  יבוא: "(10) המבצע או גורם לביצוע בדיקה גנטית בניגוד להוראות סעיף 11(ג)(1).

אחרי פסקה  יבוא: המגלה או עושה שימוש בתוצאות בדיקה גנטית בניגוד להוראות סעיף 11(ג)(2)".

אחרי פסקה  יבוא: בסעיף קטן (ד) - בפסקה (1), אחרי "מידע גנטי" יבוא "שלו או של קרובו".

אחרי פסקה  יבוא: בפסקה (2), אחרי "מידע גנטי" יבוא "שלו או של קרובו".

אחרי פסקה  יבוא: בפסקה (3), אחרי "מידע גנטי" יבוא "של אדם או של קרובו".

אחרי פסקה  יבוא: "(4א) עושה שימוש במידע גנטי של אדם או של קרובו לקביעת כושר לשירות ביטחון בניגוד להוראות סעיף 29א.

אחרי פסקה  יבוא: (4ב) עושה שימוש במידע גנטי של אדם או של קרובו לקביעת כשירות לגיוס למשטרת ישראל או לשירות בתי הסוהר, או לשחרור מטעמי בריאות, בניגוד להוראות סעיף 29ב.

אחרי פסקה  יבוא: (4ג) עושה שימוש במידע גנטי של אדם או של קרובו לשם קבלה למוסד חינוך, למוסד להשכלה גבוהה או למוסד המעניק הכשרה מקצועית בניגוד להוראות סעיף 29ג.

אחרי פסקה  יבוא: בפסקה (5), המלים "או (ד)" – יימחקו.

אחרי פסקה  יבוא: בפסקה (6), אחרי "מזוהה" יבוא "של אדם או של קרובו".

אחרי פסקה  יבוא: פסקה (7) – תימחק.

אחרי פסקה  יבוא: "(8) אינו נוקט אמצעים סבירים לשמירה על סודיות בניגוד להוראות סעיף 18(ב)".

אחרי פסקה  יבוא: תיקון סעיף 40 בסעיף 40 לחוק העיקרי, האמור בו יסומן "(א)" ואחריו יבוא: "(ב) בכל שנה יוקצה תקציב לוועדה המייעצת שייקבע כתכנית נפרדת במסגרת סעיף תקציב משרד הבריאות.

אחרי פסקה  יבוא: לעניין זה, "תכנית" ו"סעיף תקציב" – כהגדרתם בחוק תקציב שנתי, כמשמעותו בחוק יסודות התקציב, התשמ"ה-1985".

סמדר הורוביץ צדרבוים: סעיף 40 שמוגדר עכשיו כסעיף 40(א) מגדיר שהוועדה המייעצת תעקוב אחר התפתחות הרפואה ותייעץ לשר.

משה גפני: איפה זה?

סמדר הורוביץ צדרבוים: מה שקראתם עכשיו בסעיף 35.

סמדר הורוביץ צדרבוים: מוגדר שהוועדה המייעצת היא ועדת הלסינקי עליונה.

סמדר הורוביץ צדרבוים: אנחנו רוצות להציע שבוועדה שתייעץ לשר בעניין של התקדמות מידע גנטי, ירחיבו אותה וישתפו את היועצות הגנטיות.

משה גפני: אני ממליץ על זה.

סמדר הורוביץ צדרבוים: אולי כדאי לשנות בחוק.

משה גפני: לא, אי אפשר לשנות כי הישיבה הייתה צריכה להסתיים ב-12.

משה גפני: אי אפשר לשנות בחוק.

משה גפני: את יודעת שאני לא יכול לשנות את זה עכשיו.

משה גפני: אני ממליץ לעשות את זה.

משה גפני: האוצר מסכים לסעיף הזה?

גלי בן אור: כן.

טליה אגמון: כל זמן שלא כתוב בו סכום, הוא הסכים לסעיף הזה.

טליה אגמון: לא כתוב כמה ולא כתוב מהיכן הכסף מגיע.

משה גפני: אם כן, הממשלה מסכימה?

משה גפני: אין סכום.

טליה אגמון: זה היה התנאי להסכמתם.

גלי בן אור: זה מה שעבר בקריאה הראשונה.

טליה אגמון: אנחנו מעדיפים את זה כך.

איילת וולברג: תיקון סעיף 41 סעיף 41 לחוק העיקרי – בטל.

איילת וולברג: תיקון סעיף 43 בסעיף 43 לחוק העיקרי, אחרי "בעל רישיון" יבוא "לפי סעיף 4 או בעל היתר לפי סעיף 23א", במקום "דגימות DNA" יבוא "הדגימות הביולוגיות", במקום "תוצאות הבדיקות הגנטיות" יבוא "המידע הגנטי שהופק מהן", אחרי "בסעיף 6(ד)" יבוא "או 23ג, לפי העניין".

משה גפני: יש כאן תוספת.

גלי בן אור: או מחוק סדר הדין הפלילי, סמכויות אכיפה ונטילת אמצעי זיהוי התשנ"ב-1996.

איילת וולברג: תיקון סעיף 43

העיקרי יבוא: 43א.

העיקרי יבוא: אי קבילות תוצאות בדיקה גנטית לא חוקית בלי לגרוע מהוראות פרק ה'1 ופרק ז', תוצאות בדיקה גנטית כמפורט להלן לא יובאו בפני בית משפט, בית דין דתי או כל ערכאה שיפוטית אחרת, ולא יהיו קבילות כראיה בכל הליך משפטי או מינהלי, למעט בהליך שמטרתו הוכחת ביצוע פעולות אסורות אלה:

גלי בן אור: נכתוב למעט – מה שאיילת הקריאה -

אסורות אלה: הבדיקה הגנטית נערכה לאדם בניגוד להוראות סעיפים 11 או 12.

אסורות אלה: תוצאות הבדיקה הגנטית נמסרו בניגוד להוראות סעיף 14(א) או 18.

אסורות אלה: עריכת הבדיקה הגנטית או מסירת תוצאותיה הן עבירה לפי סעיף 38(א)(1), (3) עד (10) או (ג)(5א).

אסורות אלה: (ב) הליך פלילי בשל פשע חמור אם בית המשפט הורה על קבילותה של הראיה לאחר ששוכנע מטעמים מיוחדים שיפרט כי בנסיבות העניין הצורך להגיע לחקר האמת עדיף על הצורך להגן על הפרטיות.

משה גפני: בסדר.

איילת וולברג: 43ב.

איילת וולברג: סייג לשימוש בתוצאות בדיקה גנטית לא חוקית למטרת טיפול רפואי מטפל, קופת חולים, מבטח או נותן שירותים בתחום הבריאות, המוסד לביטוח לאומי והמדינה, רשאים שלא להתחשב בתוצאות בדיקה גנטית, אם ידוע להם שמתקיים בה האמור בסעיף 43א(1) או (3), לשם קביעת אבחנה, מתן טיפול רפואי או קביעת זכאות לשירותים לפי חוק ביטוח בריאות ממלכתי, התשנ"ד-1994, לפי חיקוק אחר או לפי הסכם".

איילת וולברג: ביטול סעיף 51 סעיף 51 לחוק העיקרי – בטל.

איילת וולברג: תיקון חוק בית המשפט לענייני משפחה בחוק בית המשפט לענייני משפחה, התשנ"ה-1995, אחרי סעיף 3 יבוא: "3א.

איילת וולברג: צו לקביעת אבהות בנסיבות של חשש לממזרות לפי דין תורה ראה בית משפט לענייני משפחה, בעצמו או לפי טענתו של בעל דין, ולאחר ששמע את עמדת היועץ המשפטי לממשלה או בא כוחו בעניין, כי קביעת אבהות עלולה לפגוע בכשרותו לפי דין תורה לנישואין של קטין, חסוי, לרבות חסוי שהוא עובר, או פסול דין, עקב חשש לממזרות לפי דין תורה, יפנה לנשיא בית הדין הרבני הגדול לקבלת חוות דעתו בעניין החשש האמור ובדבר האפשרות לתת את ההחלטה באופן שימנע את הפגיעה.

איילת וולברג: הפנייה תיעשה בלא ציון שמות ופרטים מזהים, ויחולו עליה הוראות סעיף 28ה לחוק מידע גנטי, התשס"א-2000.

איילת וולברג: הוראות סעיף קטן (א) יחולו גם בהליך בפני כל בית משפט אחר או בית דין שנושא קביעת אבהות מתעורר בתביעה שבפניו במסגרת סמכותו לפי חוק".

גלי בן אור: לגבי סעיף התחילה.

גלי בן אור: אני אקריא בגדול את מה שסיכמנו כאן.

גלי בן אור: תחילה וכללים ותקנות ראשונים תחילתו של חוק זה לעניין תיקון ההגדרה בדיקה גנטית תיכנס לתוקפה לאחר אישור התקנות בעניין זה.

גלי בן אור: זה לגבי ההרחבה של הבדיקה הגנטית והצמצום שלה ואמרנו שהצמצום ייעשה בתקנות של השר שרק הן יקבעו את זה.

גלי בן אור: כל התיקון הזה בעצם לא נכנס לתוקף עד שלא מביאים לנו תקנות.

גלי בן אור: לגבי התחילה של יתר הוראות החוק, הצענו בהתחלה שיעשו את התקנות והכללים תוך שישה חודשים.

גלי בן אור: אולי נאריך את זה לשנה?

משה גפני: לשנה.

גלי בן אור: תחילתן של יתר הוראות החוק ייכנסו לתוקף תוך שנה מיום הפרסום.

אדוארד ווייס: אולי את התיקון של בתי משפט לענייני משפחה, כמה שיותר מהר להכניס את זה לתוקף.

גלי בן אור: זה לא תלוי בתקנות.

אדוארד ווייס: נכון.

משה גפני: אין לזה קשר לתקנות.

גלי בן אור: אפשר לקבוע הוראה ספציפית לגבי הסעיף הזה שזה ביום הפרסום.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: את מגבילה את התקנות בזמן?

משה גפני: אני לא בעד.

גלי בן אור: הנוסח המקורי שלנו שעבר אמר שהכללים והתקנות הראשונים ייקבעו תוך שישה חודשים מיום פרסום החוק.

גלי בן אור: השאלה אם אתה רוצה להתייחס לזה או לא.

קריאה: מצד שני, אם לא תגבילי, נקבל תקנות בעוד עשר שנים.

טליה אגמון: למשרד הבריאות יש עניין בתיקון הזה ואין לנו שום עניין לעכב אותו.

משה גפני: מה אתם מבקשים.

טליה אגמון: אני לא חושבת שיש מקום דווקא לקבוע תקופה לתקנות ראשונות.

טליה אגמון: גם המנגנון של תקנות ראשונות הוא יותר - - -

משה גפני: אתם לא בעד לקבוע?

טליה אגמון: אנחנו לא בעד לקבוע מועד.

משה גפני: הכנסת הולכת ללוות אתכם בקדנציה הבאה עם כל העניין הזה.

טליה אגמון: בשמחה רבה.

משה גפני: זאת אומרת, התקנות זה לא איזה חוק שצריך להביא ובזה נגמר העניין.

משה גפני: זה הולך להיות עם הרבה שינויים.

גלי בן אור: אנחנו עושים מדרג של שלושה שלבים.

גלי בן אור: בית משפט לענייני משפחה נכנס לתוקף מיד.

גלי בן אור: יתר הוראות החוק, תוך שנה.

גלי בן אור: התיקון של בדיקה גנטית, זה בעצם גורר אתו את כל יתר ההגדרות.

טליה אגמון: אבל עד אז זה ימשיך להיות DNA בלבד.

גלי בן אור: כן.

גלי בן אור: זה רק כששר הבריאות יביא את התקנות.

אביגיל סון פלדמן: מה לגבי העבירה הפלילית?

גלי בן אור: יתר הוראות החוק?

גלי בן אור: שנה.

טליה אגמון: לכן הסברנו.

משה גפני: אבל שינינו את הנוסח.

גלי בן אור: את רוצה שנתיים?

אביגיל סון פלדמן: כן.

אביגיל סון פלדמן: אני רוצה שנתיים.

אביגיל סון פלדמן: אנחנו רוצים שהות לתקן את חוק החיפוש.

אביגיל סון פלדמן: אין ואקום בין החוק הזה לזה.

משה גפני: אז שנה.

משה גפני: הייעוץ המשפטי במשרד המשפטים והמשטרה עובדים עכשיו.

אביגיל סון פלדמן: עובדים אבל אי אפשר לקדם שום דבר במשך תקופה ארוכה.

אביגיל סון פלדמן: אין לנו שר.

אביגיל סון פלדמן: אין לנו אפשרות להפיץ תזכיר.

גלי בן אור: את ההגדרה שהם הציעו להוסיף, אפשר לחכות עם ההוספה שלה לספר החוקים לתקופת זמן ארוכה יותר כדי שהם ייערכו.

גלי בן אור: בעצם את מציעה את הסעיף שקובע את העבירה.

אביגיל סון פלדמן: 11(ג).

גלי בן אור: לחכות אתו שנתיים.

אביגיל סון פלדמן: כן.

משה גפני: בסדר.

גלי בן אור: יש עוד סעיף אחד שמדבר על יישור קו לגבי מאגרים קיימים.

גלי בן אור: הוראות מעבר לעניין מאגרי דגימות ומידע מאגר דגימות ומידע שהיה קיים ערב תחילתו של חוק זה והוגשה לגביו בקשה להיתר לניהול והחזקה של מאגר לפי סעיף 23ב לחוק העיקרי, כנוסחו בסעיף 23 לחוק זה, בתוך שישה חודשים מיום שנקבעו תקנות לעניין התנאים להיתר והדרך לבקשתו לפי אותו סעיף, רשאי להמשיך ולפעול עד להחלטת המנהל הכלי של משרד הבריאות בבקשתו.

גלי בן אור: לא ניתן למאגר כאמור היתר לפי חוק זה, ייתן המנהל לבעלי המאגר הוראות לעניין העברת הדגימות והמידע שבמאגר או השמדתם, ורשאי הוא לתת כל הוראה כדי למנוע את אובדן המידע ולהגן על פרטיות נותני הדגימות או מי שהמידע עליו.

גלי בן אור: אני מציעה שנפנה לסעיף שמסביר מה הוא עושה כשהוא נותן צו.

גלי בן אור: זה אותו הגיון ושיהיה אותו מנגנון.

צילי נאה: בהתייעצות עם וכולי?

גלי בן אור: כן.

גלי בן אור: שם אמרנו איך הוא עושה ועם מי הוא מתייעץ על מאגר שצריך לסגור אותו.

גלי בן אור: אותו דבר על המאגר הזה.

משה גפני: בסדר.

גלי בן אור: עוד דבר אחד.

גלי בן אור: אני חושבת שקראנו קצת בדהרת קרב בהתחלה ורציתי להפנות את תשומת לבך.

גלי בן אור: התיקון הזה בסעיף 11 שהם ביקשו עכשיו שהוא ייכנס לתוקף מאוחר יותר, על ההפרה של ההוראה הזאת, לגרום לביצוע בדיקה בלי שהיא הותרה לפי החוק, משרד המשפטים מציע לקבוע עוולה אזרחית.

גלי בן אור: הם היפנו לסעיף 29א לחוק הגנת הפרטיות.

גלי בן אור: הם דיברו על זה בפעמים הקודמות והם ביקשו שזה ייכנס ועכשיו אנחנו הכנסנו את זה לנוסח.

גלי בן אור: הקראנו את זה אבל לא נתנו הסבר לדבר הזה.

משה גפני: בסדר.

צילי נאה: התקבלה התחילה בעוד שנתיים לגבי 11(ג)?

גלי בן אור: כן.

צילי נאה: זה נרשם?

גלי בן אור: כן.

גלי בן אור: ארבע דרגות של תחילה.

גלי בן אור: לגבי סקר הילודים, משרד הבריאות עדיין מפלל שאולי בכל זאת תסכים להעביר את זה במסגרת החוק.

משה גפני: לא.

משה גפני: אני רוצה שאתם תביאו את החוק ושיתקיים דיון נורמלי ולא באופן הזה.

משה גפני: זה לא קריטי.

טליה אגמון: באופן מפתיע זה הסעיף היחיד שלא היו עליו ויכוחים.

משה גפני: ויכוחים רבים.

משה גפני: מה תעשו בקדנציה הבאה?

טליה אגמון: יש לנו מספיק עבודה.

משה גפני: ברור לי שאם זה לא נכנס עכשיו בחוק, אתם תהיו חייבים מיד לעבוד על החוק כדי למצוא את הפתרונות.

משה גפני: גבירותי ורבותיי, לפני שאני מצביע, אני רוצה לסכם.

משה גפני: קודם כל, אני רוצה להודות לעורכת הדין גלי בן אור.

משה גפני: עורכת הדין גלי בן אור עבדה על החוק הזה בממשלה ולאחר מכן היא הסכימה לתת את הייעוץ המשפטי לוועדת המדע והטכנולוגיה והיא עשתה את זה עם רוח חדשה ועם באמת אווירה מצוינת.

משה גפני: אני בהתחלה בכלל לא הבנתי, עד אחרי שהיא הסבירה לי וגם אז גם לא הבנתי, אבל בסוף הבנתי.

משה גפני: באמת, היא עשתה עבודה מצוינת ואני מוצא כאן אתה מקום להודות לה על כך.

משה גפני: אני מבקש אם אפשר להזדרז עם העניין כדי שהחוק יעבור מחר במליאת הכנסת.

משה גפני: אם הוא לא יעבור מחר, הוא לא יעבור בכלל ואז גם התשתית לא תהיה קיימת.

משה גפני: יש דברים שאני נמנע מלדון בהם עכשיו בגלל קוצר הזמן וזה אמור גם לגבי הנושא הזה של סקירת ילודים, על אף שאני חייב לומר שפרופסור הרב שטיינברג שעמד בראש הוועדה דיבר אתי על כך שצריך להעביר את זה.

משה גפני: אני לא מתנגד אבל אני לא רוצה להעביר אותו באופן כזה בלי שיבואו אנשים שיתנגדו והם לא הוזמנו לדיון הזה.

משה גפני: יש כאלה שיתנגדו וטעמם ונימוקם עמם.

משה גפני: אני מעריך שאם החוק אמנם יאושר בקריאה שנייה ושלישית, זה יקל מאוד על משרד הבריאות להביא תיקונים לחוק כולל הנושא של סקר ילודים, כולל הנושאים שהועלו כאן שבאמת צריך בהם תיקונים.

משה גפני: אני רוצה לבקש, בעקבות קבלת החוק הזה, לשלב את אלה שעוסקים במידע הגנטי, את היועצות הגנטיות בבתי החולים.

משה גפני: זה הולך להיות נושא שהוא מוסדר בחקיקה, נושא שצריך עכשיו מאוד את אנשי המקצוע ואני מאוד ממליץ על העניין הזה.

משה גפני: אני מודה למתמחה, איילת וולברג, וכמובן למנהלת הוועדה, לצוות הוועדה המסור שרק בזכותם אנחנו מצליחים להביא את החוק הזה.

משה גפני: אני מבקש מכל חברי הכנסת שנוכחים בוועדה הזאת לאשר את הצעת חוק מידע גנטי (תיקון מס' 6) (התאמה להתפתחויות טכנולוגיות), התשע"ה-2014 של חבר הכנסת מאיר שטרית לקריאה שנייה ושלישית עם כל מה שנאמר כאן והתיקונים שהוקראו והוסכמו.

משה גפני: מי בעד אישור הצעת החוק לקריאה שנייה ושלישית?

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: למרבה ההפתעה אין נגד.

משה גפני: מי נמנע?

משה גפני: עוד יותר הפתעה, אין.

משה גפני: בעד – פה אחד

משה גפני: הצעת החוק אושרה פה אחד.

גלי בן אור: שאלת הבהרה.

גלי בן אור: הנושא שאתה מוציא אותו מגדר החוק זה הנושא של בדיקת סקר הילודים?

משה גפני: כן.

גלי בן אור: לא הצבענו עליו.

משה גפני: כן.

גלי בן אור: ציינת את הרב שטיינברג.

גלי בן אור: זה אומר שאתה מתכוון גם לסעיף על דגימות המחקר או שקיבלת את המחקר?

משה גפני: קיבלתי.

גלי בן אור: רק סקר ילודים.

משה גפני: כן.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: הישיבה נעולה.