ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 19, פרוטוקול מספר 433, 2014-12-03 15:00

מירי רגב: שלום לכולם.

מירי רגב: צהרים טובים.

מירי רגב: אני מתכבדת לפתוח את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה.

מירי רגב: אנחנו בהמשך דיון בהצעת החוק למניעת הסתננות ולהבטחת יציאת מסתננים ועובדים זרים מישראל (תיקוני חקיקה והוראת שעה) תשע"ה-2014, הכנה לקריאה שנייה ושלישית.

מירי רגב: אני רוצה להציג את העניין הבא.

מירי רגב: אנחנו כרגע מנסים להגיע לפשרה עם האופוזיציה כדי להעביר את הצעת החוק כמו שאנחנו רוצים, הכנסת, ולא כמו שהממשלה רוצה, אני ומזרחי, שבעצם הוא זה שמייצג את המפלגות הגדולות – יש עתיד והעבודה.

מירי רגב: אם יש לי את יש עתיד ואת העבודה, החוק הזה עובר ברוב גדול כי גם ש"ס הודיעו לנו מראש שהם אתנו בחוק הזה וגם אגודה.

מירי רגב: אנחנו נכניס סעיף נוסף בחוק שהוא חשוב בוודאי לי.

מירי רגב: לי ולמזרחי יש את אותה הצעת חוק וסיכמנו שאם אנחנו מצליחים להכניס את זה לתוך החוק, אנחנו הולכים על זה.

מירי רגב: בינתיים השר גלעד ארדן בירך.

מירי רגב: אני עוד צריכה ללכת הערב לראש הממשלה ואם אני אקבל את אישורו, האופוזיציה תחזור עם תשובה חיובית ואנחנו נלך על זה ביחד.

דוד אזולאי: מפלגת העבודה ומפלגת יש עתיד.

מירי רגב: מפלגת העבודה ומפלגת יש עתיד.

מירי רגב: יאיר אמר לי שמה שכבל מחליט, כבל אמר לי שהוא מעביר את כל הסוגיה הזאת של הגישור למזרחי, ישבתי עם מזרחי ואנחנו הבאנו משהו שמקובל על שנינו.

מירי רגב: אז נעביר את הדבר החשוב לנו שזאת חצי שנה פלוס אפקטיבי.

לחקיקה הוא: אני מזכירה שאנחנו כמובן דנו בעניין הזה מספר פעמים בוועדה ולא הצלחנו לקדם את זה כהצעת חוק.

לחקיקה הוא: מוכר לך הנושא הזה, נכון?

לחקיקה הוא: לא לחינם מוכר לך.

לחקיקה הוא: לא הצלחנו להביא את זה לחקיקה.

לחקיקה הוא: הצלחתי לקדם את זה עם השר גדעון סער אבל לצערי זה נפל בגלל האוצר.

לחקיקה הוא: מאחר שכרגע ראש הממשלה הוא שר האוצר, אני לא צריכה את האישור של פקידי האוצר.

לחקיקה הוא: אני חושבת שזאת תוספת חשובה, נכונה, מהותית ושווה לנו לקדם אותה.

לחקיקה הוא: אני אוכל להגיד לכם אם זה כן יהיה בחוק, רק אחרי שאני אקבל את אישורו של ראש הממשלה ורק אחרי שאני אקבל את האישור של מזרחי אחרי שהוא חזר מכבל ויודיע שאכן זה מקובל על סיעות יש עתיד והעבודה.

לחקיקה הוא: אז נוכל להתקדם עם החוק והיה ולא, לצערי אנחנו נעביר חוק עקר.

לחקיקה הוא: נעביר את החוק כמו שהוא, בלי התוספות של הכנסת, כי על זה יש הסכמות עם האופוזיציה.

לחקיקה הוא: נעביר חוק עקר, העיקר שחולות לא יפורק, וכאשר נחזור - נראה מה עושים עם זה.

לחקיקה הוא: אני כמובן מעדיפה לא להעביר חוק עקר.

לחקיקה הוא: אני מעדיפה להעביר חוק שיש לו שיניים.

לחקיקה הוא: אני חושבת שהתוספת הזאת מבחינתי מצוינת.

לחקיקה הוא: זה נושא שניסיתי לקדם אותו הרבה מאוד פעמים בגלל האוצר, ואם עכשיו אני יכולה להביא את זה, זה וין-וין, זאת הצעה חשוב לכולנו.

לחקיקה הוא: בכל מקרה, אני לא הולכת עם זה לראש הממשלה עד שאין לי אישור מכבל ומ-יש עתיד.

לחקיקה הוא: אני לא אעשה צחוק מעצמי.

לחקיקה הוא: כרגע את האישור הראשוני יש לי מגלעד ארדן, זה נושא חשוב וקרוב ללבנו וצריך לקדם אותו.

דוד אזולאי: התנועה מצביעה אתנו?

מירי רגב: אני עוד לא יודעת להגיד לך.

מירי רגב: צורי חוזר מחר מחוץ לארץ.

מירי רגב: אני דיברתי עם צורי וכרגע, כמו שזה נראה, כן בשינויים כאלה ואחרים.

מירי רגב: אנחנו עוברים לסוגיה של הפיקדון.

מירי רגב: עד אתמול בלילה עברנו על כל החוק, חוץ מהפיקדון.

מירי רגב: כרגע הנושא שעולה היום זה נושא הפיקדון.

מירי רגב: הבהרתי לממשלה – כנראה היא לא הבינה ולכן אני אסביר שוב - שאין לי כוונה להתעסק עם הפיקדון של עובדים זרים.

מירי רגב: אני מתעסקת רק עם הפיקדון של המסתננים.

מירי רגב: אם אני אראה שההצעה המוגשת מתחילה להיות מורכבת, מתחילה להיות מסובכת ואני לא מצליחה לקדם אותה כי יש הרבה מאוד הערות של הגורמים השונים, אני מוציאה את כל הדבר הזה מהחוק ואנחנו הולכים על החוק כמו שהוא כפי שאושר עד אתמול.

מירי רגב: חברי הכנסת קיבלו הודעה מתי להגיש את ההסתייגויות וכך נביא את זה להצבעה בוועדת הפנים.

מירי רגב: מי שאמור להציג את הפיקדון, בבקשה ונתחיל להתקדם.

תומר רוזנר: לפני הקראת הסעיפים, אנחנו רוצים לומר כמה דברים עקרוניים.

מירי רגב: אני שמחה שחבר הכנסת אזולאי נמצא כאן ואוכל לצאת בלי לעצור את הוועדה.

מירי רגב: לא היה כאן ולו חבר כנסת אחד.

דוד אזולאי: לא להרבה זמן.

מירי רגב: החוק הזה מבחינתי הוא כל כך חשוב.

מירי רגב: כולם רצים לפריימריס אבל אני כאן

מירי רגב: כי באמת חשוב לי לתת פתרון אמיתי לתושבי דרום תל אביב והמדינה.

דוד אזולאי: אל תדאגי.

דוד אזולאי: מי שעזר לנו לפרק את הקואליציה, יעזור גם לך.

תומר רוזנר: בחוות הדעת של היועץ המשפטי לכנסת כפי שהוצגה אמש בפני הוועדה וגם בכתב, אנחנו חיווינו את דעתנו כי נושא הפיקדון כולו – בין אם לגבי מסתננים ובין לגבי העובדים הזרים – ראוי לפצלו מהצעת החוק ולדון בו בנפרד הן בשל המורכבות הרבה בה מדובר, הן בשל הבעיות החוקתיות הקשות שאנחנו רואים בהצעת החוק בנושא הזה והן בשל לוח הזמנים הצפוף וכמעט בלתי אפשרי בו נכפה עלינו לדון בנושא בעקבות פסק הדין של בית המשפט העליון.

תומר רוזנר: בעיקר מתוך העובדה שהנושא של הפיקדון איננו תלוי בפסק הדין של בית המשפט העליון אלא הוא נושא בלתי תלוי ואפשר לדון בו בנפרד.

תומר רוזנר: הוועדה קיבלה את עמדתנו לגבי הנושא של העובדים הזרים ולגבי הפיקדון של המסתננים, עמדתנו לא התקבלה וזה בסדר גמור.

תומר רוזנר: אבל אנחנו חושבים שצריך - - -

מירי רגב: אמרת את דבריך.

תומר רוזנר: לגבי הנחיית הוועדה לגבי פיצול החוק בנושא של העובדים הזרים.

תומר רוזנר: לצערנו הממשלה הגישה לנו נוסח שאיננו מקיים את החלטת הוועדה ובנוסח הזה יש התייחסות נרחבת לפיקדון של העובדים הזרים.

מירי רגב: אבל אנחנו לא נדון בזה.

מירי רגב: הם יכולים לכתוב כאן

מירי רגב: מה שהם רוצים אבל אנחנו נדון רק בפיקדון של המסתננים.

מירי רגב: אני אמרתי את זה כבר.

מירי רגב: בואו נתחיל.

שי סומך: מתי אני אוכל להתייחס להיבטים החוקתיים.

מירי רגב: איזה היבטים חוקתיים?

שי סומך: מה שהעלה עכשיו תומר שדיבר על היבטים חוקתיים.

מירי רגב: מה זה משנה עכשיו מה תומר אמר?

מירי רגב: אני בסוף קיבלתי עמדה והיא שונה כאשר היועץ המשפטי לממשלה כופה את דעתו על ראש הממשלה.

מירי רגב: כאן הכנסת ונבחרי הציבור סוברניים לקבל החלטה שונה ממה שהיועץ המשפטי אומר.

שי סומך: אני מטפל רק פיקדון.

מירי רגב: הבנתי.

מירי רגב: הפיקדון, אנחנו הוצאנו את העניין של העובדים הזרים והפיקדון למסתננים, בו אנחנו דנים עכשיו.

מירי רגב: אם אני אראה שהחוקים והתהליך נעשה בסדר, ברור ואפשר לדון בו כמו שצריך – בסדר.

מירי רגב: אם נראה שלא – אני אחליט מה אני עושה עם זה.

שי סומך: אני אסביר מה הכוונה שלי.

שי סומך: עלו טענות לגבי קשיים חוקתיים.

שי סומך: אם גברתי מעוניינת, אני אציג את ההתייחסות.

מירי רגב: בסדר.

מירי רגב: כאשר נגיע לסעיפים הרלוונטיים.

מירי רגב: בוא נתחיל להקריא.

קריאה: הכללתם את העובדים הזרים.

מירי רגב: פיקדון להבטחת יציאתם של מסתננים.

תומר רוזנר: הסימונים בסגול זה מה שהממשלה מציעה לתקן והסימונים באדום מהווים את התוספת שלנו שבעצם הופכת את זה לעובדים זרים.

תומר רוזנר: לגבי התיקונים שמונחים בפני חברי הוועדה והמשתתפים.

תומר רוזנר: התיקונים שהממשלה הציעה מופיעים במסמך שלפני

תומר רוזנר: כם בצבע סגול והתיקונים באדום הם התיקונים שמנסים לפחות לשקף את החלטת הוועדה בה נאמר להוציא מגדר התיקון הזה את כל מה שקשור לעובדים זרים שאינם מסתננים.

תומר רוזנר: לא הערנו הערות מהותיות להצעת החוק.

תומר רוזנר: אנחנו חושבים שבלוח הזמנים שנכפה בנושא הזה, לא לה בידינו לגבש הערות פרטניות לסעיפי החוק ולכן לא נוכל להתייחס לדברים למרות שעל פני הדברים נראה, כפי שאמרנו, שהם בעייתיים מאוד.

מירי רגב: בסדר.

מירי רגב: אנחנו נתחיל עם הכותרת של החוק בה אנחנו מורידים את העובדים הזרים.

שושנה שטראוס: אני רוצה להסביר למה אנחנו כתבנו עובד זר.

שושנה שטראוס: הגדרה של עובד זר בחוק עובדים זרים אומרת כל אדם, לא חשוב אם הוא תייר, אם הוא מתנדב, שעובד במדינת ישראל והוא לא תושב והוא לא אזרח.

שושנה שטראוס: לכן כל ההוראות, האכיפה הפלילית על מסתננים נעשית מכורח החובות והזכויות שהוטלו בחוק לגבי עובדים זרים.

שושנה שטראוס: רצינו להבהיר כאן שמסתנן הוא סוג של עובד זר.

מירי רגב: אבל הוא לא.

שושנה שטראוס: מי שמעסיק מסתנן שאסור לו לעבוד, יוטל עליו קנס.

שושנה שטראוס: היה חשוב להדגיש.

גלעד קרן: כרגע לפי החלטת הוועדה, הפיקדון שנשאר, הוא רק להבטחת יציאתם של מסתננים ולא של עובדים זרים אחרים שאינם מסתננים.

שושנה שטראוס: נכון, אבל הפרק מתייחס - - -

מירי רגב: אין לי בעיה עם הפרק.

מירי רגב: בגלל שאתם החלטתם שמסתננים הם חלק מעובדים זרים, בסדר, אבל אנחנו עוסקים בפרק הזה רק במסתננים וכל מקום בו יהיה כתוב מסתנן/עובד זר, העובד הזר יבוטל ויישאר רק מסתנן.

גלעד קרן: אפשר להגיד עובד זר שהוא מסתנן.

מירי רגב: מה זה עובד זר שהוא מסתנן?

פרק ב': תיקון חוק עובדים זרים בחוק עובדים זרים, התשנ"א-1991 (להלן – חוק עובדים זרים) – בסעיף 1ב(א), במקום "בתוספת" יבוא "בתוספת הראשונה".

פרק ב': בסעיף 1ג(ב)(9), במקום "ולפי סעיף 1יא" יבוא "ולפי פרק ד'".

סעיף 1יא: בסעיף 1ז2(א), בהגדרה "חובת מעסיק כלפי עובד זר בענף החקלאות", בפסקה (3), במקום "לפי סעיף 1יא" יבוא "ככל שנקבעה בתקנות לפי פרק ד'".

מירי רגב: מה כתוב עכשיו עובד זר בענף החקלאות?

שושנה שטראוס: זה סעיף מפנה.

שושנה שטראוס: בסעיף 1ט(ב), במקום "לפי סעיף 1יא" יבוא "לפי פרק ד'".

ד', יבוא: "1י2.

ד', יבוא: הגדרות בפרק זה – "הממונה" – הממונה או עובד משרד הפנים שהוא הסמיכו לעניין פרק זה.

ד', יבוא: "מסתנן" – מסתנן כהגדרתו בחוק למניעת הסתננות (עבירות ושיפוט), התשי"ד-1954, בעל רישיון לפי סעיף 2(א)(2) או (5) לחוק הכניסה לישראל.

ד', יבוא: "רישיון" – רישיון ישיבה לפי חוק הכניסה לישראל.

גלעד קרן: רק פסקה (4) מתייחסת למסתננים.

שושנה שטראוס: כשאנחנו עשינו את ההפרדה של המסתננים, על מנת לקבוע פיקדון למסתננים, חייבים לקבוע הוראות כלליות מתי ישולם ואיך ישולם.

מירי רגב: לא.

גלעד קרן: לא.

גלעד קרן: רק למסתננים.

שושנה שטראוס: אנחנו הבנו שהכוונה הייתה להוציא את ההוראות היכן שכתוב במפורש עובד בניין וכולי.

גלעד קרן: לא.

מירי רגב: לא הבנת נכון.

שושנה שטראוס: לא שכל התשתית שאנחנו חייבים לשים אותה בחקיקה - - -

מירי רגב: לא הבנת נכון.

מירי רגב: את כל הסעיפים אתם צריכים למחוק ולהשאיר רק את (4) לעניין המסתננים כי אנחנו דנים רק במסתננים.

מירי רגב: כשנדון בעובדים זרים, נתעסק בעובדים זרים.

מירי רגב: את צריכה אישור ממישהו?

מירי רגב: אתם רוצים להתייעץ?

מירי רגב: אני מבינה שעכשיו האוצר מנהל אתכם.

אורי שיינין: אני אנסה להסביר את העמדה של הממשלה בהקשר הזה.

אורי שיינין: החוק, כמו ששושנה אמרה כאן לפני כמה דקות, מסתמך על חוק עובדים זרים ושם נעשה תיקון החקיקה.

אורי שיינין: בהתאם לכך אנחנו חשבנו לשמר את המבנה ולשמר את תיקון החקיקה באופן כללי מבלי להתייחס לעובדים זרים כמו שהחליטה יושבת ראש הוועדה.

אורי שיינין: לכן הוצאו הסעיפים, כל הסעיפים שאינם רלוונטיים לתיקון על מסתננים, אם אלה עובדי בניין, אם אלה טכנולוגיות ייחודיות, אם אלה עובדים סיעודיים, אם זה יחיד המעסיק עובד ייחודי.

אורי שיינין: כולם הוצאו מתוך התיקון.

אורי שיינין: עם זאת, אנחנו חושבים שכאשר עושים תיקון חקיקה בחוק עובדים זרים, עדיף לשמר את אותו מבנה שמדבר באופן כללי ורק במקומות בהם יש צורך לכתוב באופן פרטיקולרי רק על מסתנן – קרי, על כמה כסף הפיקדון יעמוד – רק שם להתייחס למסתנן בלבד.

אורי שיינין: התיקון לא משנה באופן מהותי לגבי עובדים זרים.

מירי רגב: לא.

מירי רגב: הוא משנה.

מירי רגב: תקשיבו.

מירי רגב: אם אתם רוצים להתנהל כך, אני סוגרת את הדיון ולא דנה בפיקדון.

מירי רגב: דנתי בחוק ואני אאפשר עוד יום אחד למי שרוצה לדבר ולעשות סימפוזיונים על מה שכבר דיברנו ואני אביא את זה להצבעה ביום שני.

מירי רגב: הדבר היחידי שאני אצטרך להכניס זה את מה שאמרתי קודם.

מירי רגב: אני אומרת לך שוב שהזמן שלי עכשיו יקר.

מירי רגב: כל זמן שאני יושבת כאן, עולה לי פחות קול ואני לא צוחקת.

מירי רגב: אני מתייחסת לזה ברצינות כי הנושא של המסתננים יקר ללבי ואני חושבת שצריך לטפל בו בצורה רצינית וראויה.

מירי רגב: לצערי החוק הזה שהגיע הוא לא החוק כמו שאני הייתי רוצה שיהיה, אבל זה מה שיש ועם זה ננצח.

מירי רגב: יש שתי אופציות.

מירי רגב: או שאתה מבזבז לי את הזמן ואני לא אוהבת שמבזבזים לי את הזמן כי אני אדם מאוד מאוד ענייני ומשימתי, או שאתה מבין שאני מתכוונת למה שאני אומרת, קרי, מסתננים בלבד.

מירי רגב: אם אתם רוצים ללכת להתייעצות, לכו להתייעצות, אבל זה מה שאני אומרת.

אורי שיינין: אם אפשר, חמש דקות התייעצות.

מירי רגב: אנחנו מחדשים את הדיון.

מירי רגב: מה החליטה הממשלה?

גלעד קרן: שאפשר להמשיך.

מירי רגב: נשמע את זה מהממשלה.

מירי רגב: מה הממשלה החליטה?

שושנה שטראוס: הממשלה מוכנה לעבור על הנוסח שהכינו היועצים המשפטיים של הוועדה.

מירי רגב: אתם רואים?

מירי רגב: אתם עובדים בלחץ פיזי מתון.

שושנה שטראוס: רק להסמיך את הממשלה יחד עם הייעוץ המשפטי לעבור על כל ההפניות ותיקוני הפניות כי אנחנו עושים את זה בלחץ וצריך לתקן את מספרי הסעיפים.

שושנה שטראוס: לגבי "תום התקופה לשהייה בישראל" אנחנו מבקשים שזה ייקרא "תום התקופה לשהייה בישראל של מסתנן": "המועד שבו עליו לעזוב את ישראל כפי שנקבע בפסק דין או בהודעה מאת שר הפנים או מנהל רשות האוכלוסין וההגירה".

מירי רגב: בסדר.

מירי רגב: 1י3 פיקדון לגבי עובד זר שהוא מסתנן מעסיק של עובד זר שהוא מסתנן יפקיד בעדו פיקדון בסכום השווה לארבעים אחוזים משכר עבודתו של המסתנן בעד החודש שבעדו משולם הפיקדון (בפרק זה – פיקדון עבור מסתנן).

מירי רגב: מחצית סכום הפיקדון כאמור תשולם בידי המעסיק (בפרק זה – חלק המעסיק) ומחציתו תנוכה בידי המעסיק משכר עבודתו של המסתנן בעד אותו חודש (בפרק זה – חלק העובד).

מירי רגב: ניכוי חלק העובד לפי סעיף זה יהיה לאחר ניכוי המס במקור, בידי המעסיק, משכר עבודתו של המסתנן, כאמור בסעיף 1יא(ה)(3)(א).

מירי רגב: בכפוף להוראות פרק זה ולהוראות הפרק הרביעי לחוק הכניסה לישראל, כספים המופקדים בקרן או בחשבון הבנק לפי פרק זה לא יהיו נתונים להעברה, לשעבוד או לעיקול.

מירי רגב: זאת התוספת שלנו.

שושנה שטראוס: זאת העברה ממקום.

שושנה שטראוס: 1י4 התקופה שבעדה משולם הפיקדון והמועד לתשלומו פיקדון עבור מסתנן ישולם בידי המעסיק, לקרן כאמור בסעיף 1יא(ב) או לחשבון הבנק כאמור בסעיף 1יא(ב1), מדי חודש, במועד כאמור בסעיף קטן (ב), בעד העסקתו של העובד הזר שהוא מסתנן בחודש הקודם למועד התשלום.

שושנה שטראוס: הפיקדון ישולם במועד שבו על המעסיק לשלם את שכרו של העובד הזר שהוא מסתנן בעד החודש שבעדו משולם הפיקדון.

שושנה שטראוס: על אף הוראות סעיף קטן (ב), בחודש שבו חל מועד עזיבתו של העובד הזר שהוא מסתנן את ישראל שלא לצורך יציאה זמנית ממנה, ישלם המעסיק את יתרת סכום הפיקדון בעד תקופת העסקתו של העובד הזר שהוא מסתנן עד למועד האמור, חמישה ימים לפחות לפני מועד זה, והכול ככל שהוא יודע על מועד העזיבה כאמור".

גלעד קרן: עד כאן.

גלעד קרן: עכשיו הערות.

מירי רגב: בסדר.

מירי רגב: הערות הציבור.

מירי רגב: יונתן, מה יש לך לומר על הסעיף הזה?

יונתן יעקובוביץ': אין.

חיים גורן: רציתי להתייחס למה שאמרת בהתחלה.

חיים גורן: זאת פעם ראשונה שעולה הנושא הזה של הקמת מינהלת.

מירי רגב: למה זה עניינך?

מירי רגב: אתה לא הולך לשלם על זה.

חיים גורן: להפך.

מירי רגב: אתה מרוצה מזה.

מירי רגב: ראשית, זאת לא פעם ראשונה שזה עולה אבל אל תדבר על זה כי זה לא הדיון.

מירי רגב: עוד לא קיבלתי על זה אישור.

מירי רגב: שקודם האופוזיציה תסכים לדבר הזה כי גם לזה אני צריכה את אישורה.

חיים גורן: פעם ראשונה שזה עולה בפורום כזה.

מירי רגב: לא.

מירי רגב: ממש לא.

מירי רגב: אתה כנראה לא בפורומים הנכונים.

מירי רגב: זה עלה לפחות פעמיים בדיוני ועדת הפנים.

חיים גורן: בחקיקה זה עולה פעם ראשונה.

מירי רגב: בחקיקה, נכון, אתה צודק.

מירי רגב: לא הצלחנו לקדם את זה.

מירי רגב: מבחינתי יש כאן אינטרס אדיר, חלון הזדמנויות אדיר מבחינתי לקדם את העניין הזה ולהכניס אותו.

חיים גורן: אם זה נכנס, זה עושה ממש סדר.

מירי רגב: זה ממש לא עושה סדר.

מירי רגב: זה לא קשור.

מירי רגב: צריך לטפל בדרום תל אביב ללא קשר למסתננים.

מירי רגב: צריך להחזיר את המסתננים הביתה, לטפל בפליטים ובתושבי דרום תל אביב.

מירי רגב: זה מה שצריך לעשות.

מירי רגב: עכשיו אנחנו לא מדברים על זה ולכן נתקדם הלאה.

דרור מצא: אני מייצג פחות או יותר את בתי המלון כרגע.

דרור מצא: רציתי להבהיר נקודה מאוד חשובה.

דרור מצא: בתי המלון בתקופה האחרונה עוברים טלטלה כלכלית מאוד משמעותית שהתחילה מצוק איתן.

מירי רגב: שנייה.

מירי רגב: אני מביאה את הדלי לדמעות.

דרור מצא: התחילה בצוק איתן, ממשיכה דרך העלאת שכר מינימום ועכשיו כל המצב הביטחוני הלא יציב.

מירי רגב: זאת בעיה שמעלים שכר מינימום?

מירי רגב: צריך להעלות אותו יותר.

מירי רגב: אנשים צריכים לחיות בכבוד.

מירי רגב: תאמין לי שאם הם יחיו יותר בכבוד, הם יבואו יותר לבתי המלון ותהיה לכם יותר הכנסה.

דרור מצא: מבחינת העלויות שחלות על בתי המלון היום, אנחנו לא יכולים להעלות היום מחירים של החדרים אלא להפך.

דרור מצא: מבחינת המשא הכלכלי בתקופה האחרונה, הוא מאוד כבד על בתי המלון.

דרור מצא: התפוסות מאוד ירדו.

דרור מצא: בירושלים מבטלים הזמנות.

מירי רגב: בוא תגיד מה אתה אומר.

דרור מצא: היום להטיל על מעסיק עשרים אחוזים קנס כזה, זאת עוד תוספת של עשרים אחוזים בעלויות עליו, זה פשוט – לא בדמעות – עלול להביא לסגירה של הרבה מקומות.

דרור מצא: בבתי המלון בירושלים, אם אתם לא יודעים, משתכנים לוחמי משמר הגבול ולא תיירים.

דרור מצא: היום בליאונרדו ירושלים, חצי מהמלון הם לוחמים של משמר הגבול.

דרור מצא: לאן נגיע?

מירי רגב: בסדר.

מירי רגב: שמעתי אותך.

מיכל תג'ר: אני מטעם קו לעובד ואני גם סגנית יושב ראש פורום לדיני עבודה בלשכת עורכי הדין ומבחינה זאת אני גם מייצגת את עמדת הפורום.

מיכל תג'ר: אני חושבת שיש אי הבנה אינהרנטית לגבי הסעיף הזה והתכלית של הכספים שמופקדים בקרן הפיקדון.

מיכל תג'ר: מדובר בכספים שמקורם בזכויות מגן בעבודה, בפיצויי פיטורים, בפנסיה, בקרן השתלמות.

מיכל תג'ר: לגבי כל ענף, הזכויות האלה שונות.

מיכל תג'ר: כלומר, יש שורה של הסכמים קיבוציים וצווי הרחבה שמבדילים בין עובדים בענף המלונאות לעומת עובדים בענף המסעדנות.

מיכל תג'ר: אתם קובעים כאן שיעור אחיד להפרשות כשהזכויות עצמן שונות.

מיכל תג'ר: כלומר, גם מבחינת ההיגיון של הדבר הזה, ההיגיון לקבוע סעיף אחיד של עשרים אחוזים, אני בכלל לא מדברת על העניינים החוקתיים וכולי אלא אני מדברת על הגיון – אם בענף הניקיון הפרשות המעביד, נניח, יהיו קרובות לעשרים אחוזים אם העובד מועסק במגזר הציבורי, בענף המסעדנות הן נניח עשרה אחוזים.

מיכל תג'ר: כלומר, מה ההיגיון?

מיכל תג'ר: האם מישהו בכלל חשב על המדיניות הכלכלית שעומדת מאחורי הטלת הפקדות אחידות לכל אחד מהענפים בהם המסתננים מועסקים?

מיכל תג'ר: הקרן הזאת במקורה נועדה לעובדים זרים ושימי לב שבתקנות במקור היה באמת שיעור אחיד וקבוע לגבי בניין שנובע מההסכם הקיבוצי ומצו הרחבה בבניין.

מיכל תג'ר: לגבי החקלאים זה נובע מהזכויות של העובדים בחקלאות.

מיכל תג'ר: לגבי מסתננים, זה עשרים אחוזים והם עובדים בכל.

מיכל תג'ר: אין בזה הגיון כלכלי.

מיכל תג'ר: אין כאן מדיניות כלכלית שמישהו באמת חשב עליה, ואני מדברת לא רק על העובדים אלא על מעסיקים ואני מדברת גם על הצרכים הכלכליים של המדינה.

מיכל תג'ר: מישהו חשב איזה ענף למסות יותר ואיזה ענף למסות פחות?

מיכל תג'ר: אין בזה הגיון וזאת רשלנות רבתית, וזה מעבר לזכויות העובדים.

מיכל תג'ר: אני אתייחס להפרשות העובדים עצמם.

מיכל תג'ר: כאן יש משהו שבעיני הוא חסר תקדים.

מיכל תג'ר: אלה אנשים שמנוכה להם ובעצם את כופה עליהם חיסכון.

מיכל תג'ר: ההצעה כופה עליהם חיסכון.

מיכל תג'ר: הם יחסכו כסף, ירד להם כסף מהשכר, והם יקבלו אותו להתחלת פרק החיים החדש שלהם.

מיכל תג'ר: בסדר, נניח שהמדינה רוצה לכפות חיסכון על עובדים, היא יכולה לכפות עליהם שירות כלכלי דווקא כזה?

מיכל תג'ר: איזה הטבות כלכליות בדיוק יצמחו מהחיסכון הזה?

מיכל תג'ר: לא יכול להיות שייקחו כסף מכיס של עובד כל חודש, מכיס של אדם כל חודש, יפקידו אותו בלי רווחים, בלי שהוא יכול לבחור את השירות הכלכלי שלו.

מיכל תג'ר: יש כאן פתח – באמת אני אומרת – מסוכן מאוד גם לתביעות פרטניות וגם לתובענות ייצוגיות.

מיכל תג'ר: אני חושבת שזה מנגנון שאיש לא חשב על המשמעויות הכלכליות שלו עד הסוף.

מיכל תג'ר: זה לחלוטין חסר שחר.

מיכל תג'ר: בנוסף, מעבר לכך, לוקחים את החיסכון הזה לסוף חייהם וגובים ממנו מס במקור לפני שהאנשים האלה מקבלים אותו בכלל.

מיכל תג'ר: כלומר, כל חודש האנשים ישלמו מס, יהיה כסף שישב להם בקרן ובסוף, אחרי עשר שנים או אם גברתי מאוד מאוד רוצה אחרי שנה או אחרי חודש אפילו, הם יקבלו את הכסף הזה והם עוד פעם משלמים מס לפי ההצעה הנוכחית.

מיכל תג'ר: זה לא הגיוני, זה לא חוקי, משפטית זה לחלוטין לא תקין ואני בכלל לא מתייחסת לשאלת המעמד שלהם אלא אני מתייחסת כאן לשורה של היבטים כלכליים שהם לחלוטין בלתי אפשריים ושאני באמת מרגישה שההצעה הרשלנית הזאת לא חשבה עליהם עד הסוף ואי אפשר, זה פשע להעביר אותה כמו שהיא.

מיכל תג'ר: המדינה יכולה לשלם את זה.

מיכל תג'ר: אני בכלל מדברת לא במישור החוקתי ולא במישור הבג"צי.

מיכל תג'ר: לא יכולות להיות פגיעות כלכליות בשיעור כזה שאף אחד לא נתן עליהן את הדעת והן נשלפו מהשרוול בחקיקה רשלנית.

מיכל תג'ר: זה מה שיש לי להגיד.

מירי רגב: בסדר.

מירי רגב: עודד.

עודד פלר: אני מצטרף לדברים של מיכל ואני אומר עוד.

עודד פלר: קביעת שיעור ניכויים של ארבעים אחוזים, באמת אנחנו מדברים כאן על הפרשות של עובדים של עשרים אחוזים, עובדים שמרוויחים בקושי שכר מינימום ולקחת להם מהסכום שהם מרוויחים.

מירי רגב: הם עובדים בכמה מקומות בשכר מינימום.

עודד פלר: כן, אבל זאת תהיה התוצאה בסופו של דבר.

מירי רגב: אבל עכשיו הם עובדים בכמה מקומות של שכר מינימום.

עודד פלר: לא כולם עובדים בכמה מקומות של שכר מינימום.

מירי רגב: קח שכר מינימום, תכפיל בשלוש ואז תגיד את הדברים.

עודד פלר: לא כולם עובדים בכמה מקומות של שכר מינימום.

מירי רגב: רובם.

עודד פלר: לא נכון.

עודד פלר: אף אחד לא יודע באמת את הדבר הזה ולאף אחד אין נתונים מסודרים על הדברים האלה אלא הכול תחושת בטן אולי של רשות ההגירה ובית המשפט כבר אמר פעם מה דעתו על תחושות בטן של משרד הפנים כשהוא מבסס כך החלטות.

עודד פלר: השורה התחתונה היא שלוקחים לאנשים האלה.

עודד פלר: דיברנו על זה גם אתמול.

עודד פלר: כשהעובדים האלה עניים יותר, הם נזקקים יותר לתמיכה של ארגונים קהילתיים והמשמעות היא ראש גדול יותר במקומות בו הם נמצאים.

מירי רגב: הם צריכים לעבוד יותר קשה כי הם צריכים לשלוח כסף לחוץ לארץ.

מירי רגב: הוא בא לכאן כדי לעבוד ולהרוויח כסף.

עודד פלר: אם מישהו שולח כסף לאימא שלו כדי לתמוך בה, הוא ימשיך לשלוח כסף לאימא שלו.

מירי רגב: לא.

מירי רגב: זה לא חוקי.

מירי רגב: אתה הרי אוהב את בג"ץ, לא?

מירי רגב: אתה מסמפט את בג"ץ.

מירי רגב: גם הוא מסמפט אותך.

מירי רגב: תדבר על דברים חוקיים.

מירי רגב: אסור לשלוח כסף לאימא שלו.

עודד פלר: אסור לו לשלוח.

עודד פלר: את אומרת שהוא בכל זאת שולח, כך שהחלק הזה יוצא.

מירי רגב: הוא שולח, כן.

מירי רגב: הוא בלתי חוקי כאן והוא עושה מה שהוא רוצה ואתם מסייעים לו לעשות מה שהוא רוצה.

עודד פלר: הוא ימשיך לעשות את זה והתוצאה תהיה אומללות יותר גדולה שלו ושל האנשים.

מירי רגב: אני לא רוצה לעודד עסקים להעסיק מסתננים.

מירי רגב: אני רוצה שהמסתננים האלה, שקודם כל בתי עסק לא ייתנו להם שכר מינימום, יש להם עכשיו את העובדים החדשים העניים, אלא שייתנו שכר יותר הוגן לאנשים שחיים במדינה הזאת וזקוקים לפרנסה.

מירי רגב: כל המסתננים שחררו בחזרה לארץ מוצאם.

מירי רגב: בתי עסק, המלונות והאולמות מצאו עכשיו פר זהב שיכולים לתת לו משכורת מינימום והם יעבדו שם מהבוקר ועד הלילה, זאת עבדות, אז להם זה נוח ולכן הם כאן.

עודד פלר: הדבר הזה לא מתקן את זה.

תומר רוזנר: להפך.

תומר רוזנר: הדבר הזה מחמיר

עודד פלר: מחמיר.

עודד פלר: את זה אני אומר.

מירי רגב: למה?

מירי רגב: ישלמו ארבעים אחוזים.

תומר רוזנר: במקרה הזה, בהנחה שמשלמים שכר מינימום, ינוכו לו עשרה אחוזים מס הכנסה, מה שמעובדים אחרים לא מנוכה, תנוכה לו השתתפות בהוצאות רפואיות, תנוכה לו השתתפות בהוצאות מגורים, ינוכו לו עשרים אחוזים ניכוי במקור ואנחנו נגיע לסכומים מאוד מאוד נמוכים.

עודד פלר: כאשר למעסיק יש גם תוספת שהוא צריך להוסיף של עשרים אחוזים, מלכתחילה יש לו אינטרס לקבוע את השכר הנמוך ביותר שהוא יכול כדי שגם הוא יצטרך להפריש כמה שפחות.

עודד פלר: התוצאה היא לא שהעובדים לא יעבדו אלא הם פשוט יעבדו וירוויחו הרבה הרבה פחות.

עודד פלר: האם זה יגרום להם ללכת?

עודד פלר: גברתי יודעת שלא.

עודד פלר: המשמעות היא בסופו של דבר שהדבר הזה גורם לעובדים הרבה יותר עניים, הרבה יותר אומללים, וכשהם יותר עניים, כולם סובלים יותר כי הם מועסקים פחות או שהם מועסקים בשכר יותר נמוך.

מירי רגב: כדי שהם ירגישו טוב.

עודד פלר: גברתי מדברת על מה שאני אומר.

עודד פלר: מי שאומר את זה, זה מבקר המדינה בדוח האחרון מחודש מאי.

עודד פלר: מבקר המדינה מדבר על זה במפורש בדוח מפורט ואני מזמין את גברתי לעיין בו.

עודד פלר: הוא מדבר על כך שכאשר הם מרוויחים פחות וכשהם חיים בתנאים גרועים, כשהם לא עובדים כמו שצריך, את המחיר משלמים מי שגרים בסביבתם משום שהם נסמכים יותר אחד על השני.

עודד פלר: זאת התוצאה.

עודד פלר: אני רוצה להוסיף לעניין ההפרשה של המעסיק.

עודד פלר: ההפרשה של עשרים אחוזים היא משהו שבשוק העבודה בישראל כמעט אף אחד לא מגיע אליו לגבי עובדים.

עודד פלר: מעסיקים לא מגיעים אליו לגבי עובדים.

עודד פלר: הם צריכים להיות עובדים מאוד חזקים כדי שהמעסיקים יפרישו עבורם עשרים אחוזים.

עודד פלר: מדובר כאן על משהו שהוא לגמרי לא מקובל בשום קנה מידה ולכן כל ההסדר הזה לא חוקתי.

תומר רוזנר: זה לא כל כך נכון.

מירי רגב: אתה אומר שזה לא נכון?

תומר רוזנר: זה לא כל כך נכון.

מירי רגב: שישמעו גם את הקול הזה אצלך.

עודד פלר: השורה התחתונה גברתי.

עודד פלר: ההסדר הזה לא חוקתי והוא לא יעמוד.

מירי רגב: בסדר.

מירי רגב: אז עוד הסדר לא יעמוד.

מירי רגב: אמרתי לך, בסוף אנחנו נאלץ לעשות פסקת התגברות בעניין מדיניות ההגירה של מדינת ישראל.

עודד פלר: זאת לא מדיניות הגירה.

עודד פלר: אלה דיני עבודה.

מירי רגב: בסדר.

מירי רגב: שי ברמן.

מירי רגב: רק על סעיפי החוק.

שי ברמן: אני מנכ"ל איגוד המסעדות.

שי ברמן: אנחנו ארגון שמייצג עסקים קטנים ובינוניים.

שי ברמן: אנחנו גם ארגון שאין בו הסכם קיבוצי.

שי ברמן: אנחנו מעסיקים אלפי מבקשי מקלט או מסתננים אצלנו בעסקים.

שי ברמן: אנחנו מעסיקים אותם לא בגלל שאנחנו ארגון זכויות אדם או משהו דומה לזה.

מירי רגב: אתה מדבר בכנסת ובאופן עקרוני אתה עבריין.

מירי רגב: אתה עושה דברים בניגוד לחוק.

מירי רגב: אתה יודע את זה.

שי ברמן: מה זה?

מירי רגב: אנמר כאן היועץ המשפטי של הוועדה שאתה עבריין.

שי ברמן: למה אני עבריין?

שי ברמן: תסבירי למה אני עבריין.

תומר רוזנר: כי אסור להעסיק מסתננים.

שי ברמן: אסור להעסיק מסתננים?

תומר רוזנר: כן.

שי ברמן: אני חושב שהמדינה התחייבה לבג"ץ שהיא יכולה להעסיק.

מירי רגב: זה לא אומר שזה מותר.

מירי רגב: יש חוק ולפיו אסור לך להעסיק מסתננים, אבל תמשיך בדבריך.

שי ברמן: אנחנו ארגון שאין בו הסכם קיבוצי.

שי ברמן: ההפרשות שאנחנו עושים לעובדים שלנו, ולא משנה אם הם מבקשי מקלט, מסתננים או איך שתקראו להם, עובדים ישראלים, הם בדרך כלל שישה אחוזים לפיצויי פיטורים ועוד חמישה אחוזים לפנסיה.

שי ברמן: באיזו דרך קבעתם כאן את הנושא הזה של עשרים אחוזים?

שי ברמן: האם זה לקנוס את העסקים הקטנים?

שי ברמן: אלה העסקים שאתם מדברים עליהם כל הזמן כעל אלה שצריך לעזור להם אבל אתם גומרים אותנו, אתם עם החוקים האלה ואת המלחמות האלה מנהלים על גבינו.

שי ברמן: אנחנו לא יכולים לשאת את זה.

מירי רגב: תעסיק ישראלי.

שי ברמן: אין ישראלים.

שי ברמן: זאת האגדה.

שי ברמן: אין ישראלים שעובדים בעבודות האלה.

מירי רגב: היו.

מירי רגב: קודם כל, תרגיע לפני שאני אוציא אותך.

שי ברמן: תוציאי אותי.

מירי רגב: צא החוצה.

שי ברמן: אין ישראלים שעובדים בעבודות האלה.

מירי רגב: צא החוצה, שתה מים ותחזור.

שי ברמן: אין ישראלים שעובדים בעבודה הזאת.

שי ברמן: זה קשקוש.

שי ברמן: אין ישראלים שעובדים בעבודה הזאת.

מירי רגב: תוציאו אותו בבקשה החוצה.

מירי רגב: שתה מים ותחזור.

שי ברמן: בשום מגזר של החברה הישראלית אין ישראלים שמוכנים לעבוד בעבודות ניקיון.

שי ברמן: אני אצא.

מירי רגב: במשפחה שלך תצעק ולא כאן.

קריאה: באו עולים מאתיופיה שאיבדו את העבודה שלהם.

מירי רגב: נציבות האו"ם.

קרן מיכאלי: אנחנו באמת רוצים לומר שאנחנו מכירים ביתרונות הפוטנציאליים למבקשי מקלט שטמונים בהקמה של קרן כאמור.

קרן מיכאלי: יש בה כדי להבטיח את התשלום של ההטבות שהם זכאים להם לפי החוק הישראלי והסדרים ושרק לעתים נדירות הם מצליחים לגבות.

קרן מיכאלי: יחד עם זאת, ההסדר הנוכחי, אף לאחר תיקון הצעת החוק, מפלה לרעה בין מבקשי מקלט לעובדים זרים, אינו מתיישב עם האיסור הבין-לאומי על הפליה.

קרן מיכאלי: שיעור הפרשות המעביד ללא קשר לשיעור המקובל בענף – ודיברו על זה כאן – כמו גם השיעור הגבוה של הפרשות העובד שאינו מזכה בהטבות שניתנות לעובדים הישראלים כגון אובדן כושר עבודה, פיצויים בגין פיטורים או קצבת שאירים, פוגע במעמד העובד מבקש המקלט וביכולתו להתקיים בכבוד ולשמור על רמת חיים נאותה.

קרן מיכאלי: אנחנו מזכירים למדינת ישראל שחובותיה הבין-לאומיות כוללות שמירה על רמת חיים נאותה של כל האנשים בתחומה.

קרן מיכאלי: מעבר לזה.

קרן מיכאלי: לאור השיעור הגבוה של הפיקדונות והאופי המפלה שלהן, בהתחשב באמצעים הנוספים בהצעת החוק ככלל כנגד מבקשי מקלט ואנשים ברי הגנה בין-לאומית, הסעיפים המוצעים עלולים להתפרש כאלמנט נוסף במדיניות של אי החזרה אסורה בניגוד להתחייבויותיה הבין-לאומיות של ישראל.

קרן מיכאלי: באשר לכל מי שאינו יכול לחזור וייאלץ להישאר בישראל, הוראות אלה יגררו החמרה חמורה ביכולתם הכלכלית עם השלכות חמורות עליהם ועל השכונות בהן הם מתגוררים.

קרן מיכאלי: מכיוון שכך, אנחנו ממליצים, כאמור, למחוק את סעיף 1י3 או לחילופין לתקנו באופן שמשווה את פיקדון המעסיק החל על העסקתם של מבקשי מקלט או אנשים ברי הגנה בין-לאומית לזה שקבוע למעסיקים של עובדים זרים או להתאימו לשיעור המקובל בענף הרלוונטי ולהפחית את פיקדון העובד לשיעור המשולם על ידי ישראלים ובלבד שהדבר יהיה כרוך במתן זכויות סוציאליות כגון אובדן כושר עבודה וקצבה.

מירי רגב: ואזרחות כמובן.

מירי רגב: את זה שכחת.

מירי רגב: גם אזרחות.

מירי רגב: ממשלה.

מירי רגב: אני רוצה תשובות לכמה דברים.

מירי רגב: ראשית, למה זה לא אותו גובה כמו אצל עובדים זרים ועל פי ענפים שונים, כדי לא למוטט את הענפים.

מירי רגב: מה ההבדל?

מירי רגב: ממילא אתם מתייחסים אליו כאל מסתנן, כאל עובד זר.

מירי רגב: למה לא לקחת את אותו גובה שאתם נותנים לעובד זר, אותו גובה על פי ענף, על פי הענפים השונים והמסתננים עובדים בענפים שונים.

תומר רוזנר: לפי החוק הקיים, הסכום המרבי שאפשר לגבות כפיקדון ממעסיק על עובד זר הוא עד 700 שקלים.

אורי שיינין: צמודים למדד.

מירי רגב: צמודים למדד.

אורי שיינין: עד 925 שקלים.

מירי רגב: למה לא לעשות את זה אותו הדבר?

מירי רגב: הדבר השני, למה יש כפל מס על מה שמפריש המסתנן?

מירי רגב: זאת אומרת, פעם אחת לפני ופעם אחת אחרי.

מירי רגב: למה יש כפל מס?

שושנה שטראוס: לגבי זה אני אבקש שהגופים הכלכליים יתייחסו.

אורי שיינין: לגבי השאלה הראשונה.

אורי שיינין: החוק הקיים שבאמת מתייחס לעובדים זרים קובע שיעור של 700 שקלים צמודים למדד והיום הסכום הוא 925 שקלים.

אורי שיינין: זה פלוס-מינוס אותם עשרים אחוזים.

מירי רגב: אם זה פלוס-מינוס, היא הנותנת.

מירי רגב: בוא נלך כפי שזה אצל העובדים הזרים.

מירי רגב: זה יהיה יותר נכון, יעשה את זה יותר מידתי, יראה שאנחנו עושים את זה בכל הענפים.

מירי רגב: מה הבעיה?

מירי רגב: אם זה ממילא פלוס-מינוס אותו הדבר, מה הבעיה?

אורי שיינין: כרגע זה אפילו סכום שהוא יותר גבוה ממה שאנחנו מציעים.

מירי רגב: נלך על זה.

קריאה: למה?

מירי רגב: ככה.

מירי רגב: כי אני רוצה שזה יהיה שווה.

אורי שיינין: אני אשמח להשלים את הדברים.

אורי שיינין: החלק השני לא קיים עדיין בחוק עובדים זרים וזה בעצם תיקון ייחודי למסתננים.

מירי רגב: מה הוא?

אורי שיינין: הוא בעצם חלק מהפרשות העובד והוא בשיעור של עשרים אחוזים.

תומר רוזנר: היושבת ראש אומרת קודם כל לגבי ההפרשה של המעסיק.

מירי רגב: שזה יהיה כמו אצל העובד הזר על פי הענפים השונים.

אורי שיינין: על פי הענפים השונים, כרגע זה לא מוסדר.

אורי שיינין: אין לנו עדיין שום הסדרה חוקית לגבי הענפים השונים.

מירי רגב: מה שיש כרגע לגבי העובדים הזרים, יהיה לגבי המסתננים.

קריאה: זה מוסדר בהחלט.

קריאה: זה לקחת כל ענף ולראות מה הזכויות.

אורי שיינין: אני אשמח להשלים.

אורי שיינין: במקרה אני מכיר את הנושא הזה קצת יותר טוב.

אורי שיינין: כיום אין בחוק ולא במסגרת התקנות פיקדון לעובדים זרים.

אורי שיינין: אין בפועל.

אורי שיינין: המשמעות היא שאנחנו נתחיל בתהליך עוד לפחות שנה מהיום.

מירי רגב: על מה אתה מדבר?

אורי שיינין: על הפיקדון לעובדים זרים, על החלק של המעסיק.

אורי שיינין: אם אנחנו נצמיד את זה.

מירי רגב: הבנתי את התשובה שלך.

מירי רגב: הבנתי מה אתה אומר.

מירי רגב: אני לא מקבלת את זה.

מירי רגב: אני רוצה שהעובדים הזרים והמסתננים, המעסיק ישלם עבורם אותו הדבר.

תומר רוזנר: מה שאת אומרת כרגע, זה אומר שלא צריך את הפרק הזה שמתייחס למסתננים כי החוק לגבי עובדים זרים קיים.

תומר רוזנר: אני מדבר על החלק של המעסיק.

מירי רגב: בסדר, אבל מאחר שאנחנו רוצים לעשות תיקון לגבי המסתננים בלבד, נכניס את זה לכאן.

מירי רגב: נקודתית כרגע למסתננים.

מירי רגב: המסתננים יהיו בדיוק כמו העובדים הזרים מבחינת המעסיקים.

תומר רוזנר: אין בעיה.

מירי רגב: עכשיו, לגבי העובד.

תומר רוזנר: מבחינתנו כמי שמנסח את הצעת החוק.

תומר רוזנר: אתם רוצים להחיל את ההסדר שקיים בחוק הקיים לגבי עובדים זרים.

מירי רגב: מעסיקים.

תומר רוזנר: אנחנו מדברים כרגע לגבי מעסיקים.

מירי רגב: כן, על ההפרשה של המעסיקים.

תומר רוזנר: אותו הסדר בדיוק שיש לגבי עובדים זרים יחול לגבי מסתננים.

מירי רגב: כן.

תומר רוזנר: תודה.

מירי רגב: עכשיו תענה לי על השאלה השנייה כי אני רוצה שיהיה רצף.

מירי רגב: כמה לוקחים מעובד זר?

מירי רגב: אין לו פיקדון.

אורי שיינין: אין פיקדון.

מירי רגב: לעובד זר יש בעצם מחויבות שהוא חוזר לארץ מוצאו.

מירי רגב: יש הגיון בחוק.

מירי רגב: ברגע שעובד זר חוזר לארץ מוצאו, זה פחות בעייתי.

מירי רגב: אנחנו בעצם אומרים שהמסתנן, בכל מקרה הכסף שאנחנו מפרישים ממנו חוזר אליו.

מירי רגב: בסוף עת הוא מגיע לשדה התעופה, הוא מקבל את כל הכסף.

מירי רגב: מדינת ישראל לא לוקחת ממנו שקל.

מירי רגב: מה אנחנו לוקחים ממנו?

מירי רגב: כמו כל עובד במדינת ישראל, הוא צריך לשלם מס הכנסה.

מירי רגב: מה לעשות?

מירי רגב: הוא לא גם מסתנן וגם מקבל זכויות יתר.

מירי רגב: גם כך יש לו זכויות יתר באיכילוב ובתל השומר כאשר האנשים שלנו מהפריפריה לא יכולים להגיע לשם.

מירי רגב: אנחנו אומרים שבעניין הזה הוא עובד ויהיו לו אותן זכויות כמו עובד במדינת ישראל.

מירי רגב: זאת אומרת, ייקחו ממנו מס והוא ישלם.

מירי רגב: מורידים ממנו מיסוי.

מירי רגב: נכון?

מירי רגב: אתם אומרים שהוא מפריש עשרים אחוזים ממשכורתו.

אורי שיינין: נכון?

מירי רגב: תכף נדבר על העשרים אחוזים.

תומר רוזנר: אין לזה תקדים.

מירי רגב: הבנתי, אבל אין מה לעשות, רוב העובדים בארץ הם באישור אלא אם הם משיגי גבול.

תומר רוזנר: כאן את לא יכולה להשוות אותם.

מירי רגב: הבנתי.

מירי רגב: מה שיכולתי להשוות, השוויתי עם המעסיקים.

מירי רגב: המסתנן, מה לעשות, הוא מסתנן.

מירי רגב: רוב העובדים הם או אזרחי המדינה הזאת או בהיתר.

מירי רגב: מי שבהיתר, למדינה יש שליטה לגבי מי שנכנס, מי יוצא, לאיזה ענפים הם באים ויש לה הסכמים עם מדינות כאלה ואחרות.

מירי רגב: כאן אין.

מירי רגב: כאן נכנסה קבוצה של מסתננים, מבקשי עבודה.

מירי רגב: אני לא מדברת על פליטים אלא על מבקשי עבודה שאנחנו רוצים לעזור להם להחליט לעזוב את המדינה מרצון.

מירי רגב: אחד הדברים הוא העניין של העבודה והתמריץ לעבודה.

מירי רגב: באה הממשלה ומציעה הצעה.

מירי רגב: קודם כל, המעסיק יפריש והגענו להסכמה לגבי ההפרשה.

מירי רגב: עכשיו גם העובד עצמו.

מירי רגב: העובד צריך לחיות מאיקס.

מירי רגב: העובד בא לכאורה, על פי ארגוני זכויות אדם, רק כדי להתקיים ולחיות בכבוד כי הרי יש חשש לחייו.

מירי רגב: הוא הרי לא בא להשתקע בארץ, הוא לא בא עכשיו להתחתן וללדת ילדים ולבנות בית.

מירי רגב: זאת לא הכוונה שלו.

מירי רגב: הרי הוא בא כי יש בעיה עם חייו.

מירי רגב: לכן הוא בא וכשהבעיה על חייו תיעלם, הוא יחזור באופן מהיר וולנטרי לארצו.

מירי רגב: אבל אנחנו יודעים שזה לא קורה כי הוא לא בא לכאן כי הוא פליט אלא הוא בא לכאן כי פה מאפשרים לו לעבוד ולצערי המערכת המשפטית גם מגבה את זה ולא מגבה את ממשלת ישראל שנבחרה כדי לקיים מדיניות הגירה ברורה, ולכן אנחנו אומרים שהוא צריך איקס כסף כדי להתקיים במדינת ישראל.

מירי רגב: בוא נניח שהוא עובד רק בעבודה אחת, נניח – והוא לא עובד רק בעבודה אחת אלא הוא עובד בהרבה יותר עבודות – ומשתכר משכורת מינימום של 4,300 שקלים אבל הבנתי שהגיעו לסיכום עם ההסתדרות והיא תהיה 5,000 שקלים.

מירי רגב: כמה זה עשרים אחוזים מ-5,000?

תומר רוזנר: מזה מנכים לו קודם כל מס הכנסה, מה שלעובדים אחרים לא מנכים.

תומר רוזנר: עשרה אחוזים.

מירי רגב: מנכים מס הכנסה מה-5,000 שקלים.

מירי רגב: ואחר כך?

תומר רוזנר: זה עשרה אחוזים.

תומר רוזנר: נשארים לו 4,500 שקלים.

תומר רוזנר: מהסכום הזה מנכים השתתפות בהוצאות רפואיות.

תומר רוזנר: כמה זה השתתפות בהוצאות רפואיות?

קריאה: מקסימום 120 שקלים.

מירי רגב: אתה רוצה שאני אשלם על הבריאות שלו?

תומר רוזנר: לא.

תומר רוזנר: אני אומר לך מה מנכים לו.

מירי רגב: שהוא ישלם על הבריאות שלו.

מירי רגב: אני משלמת על הבריאות שלי.

תומר רוזנר: אני אומר את העובדות.

תומר רוזנר: לא אמרתי שזה לא מוצדק.

מירי רגב: אולי פעם ביום גם נזמין אותו למסג'.

תומר רוזנר: לא אמרתי שזה לא מוצדק.

תומר רוזנר: שאלת מה מנכים לו.

מירי רגב: גם אני משלמת על הבריאות שלי.

תומר רוזנר: שאלת מה מנכים לו ואני אומר מה מנכים לו.

מירי רגב: מנכים לו מס הכנסה.

מירי רגב: זה קיים אצל כל אזרח?

תומר רוזנר: לא.

אורי שיינין: כל העובדים הזרים משלמים.

מירי רגב: מה שקורה עם העובדים הזרים, אנחנו נעשה כאן אותו דבר.

אורי שיינין: עובדים זרים, עשרה אחוזים מס הכנסה.

תומר רוזנר: אין נקודות זיכוי?

אורי שיינין: לא.

אורי שיינין: אין נקודות זיכוי.

תומר רוזנר: ביטלתם את זה?

מירי רגב: לעובדים זרים מנכים עשרה אחוזים?

אורי שיינין: כן.

מירי רגב: בסדר.

מירי רגב: כאן המצב דומה.

מירי רגב: אחר כך מורידים לו בריאות.

אורי שיינין: נכון.

אורי שיינין: אותו דבר כמו לגבי עובדים זרים.

מירי רגב: כמה?

אורי שיינין: 120 שקלים במקסימום.

מירי רגב: זה לשניהם.

מירי רגב: גם לעובדים זרים וגם למסתננים.

מירי רגב: מה עכשיו מורידים עוד מבחינת המס?

אורי שיינין: לעובד זר מנכים גם מגורים ולמסתנן לא כי הוא גר בגפו.

אורי שיינין: באזור תל אביב הסכום הוא בסביבות ה-300-400 שקלים.

קריאה: בתי מלון לא מנכים להם?

מירי רגב: לא יודעת מה עושים בתי המלון.

מירי רגב: המדינה.

מירי רגב: אני מדברת עכשיו על המדינה.

מירי רגב: מה שבתי המלון עושים, זה לא ענייני.

קריאה: המגורים הם על המעסיק.

אורי שיינין: באופן גורף.

אורי שיינין: יכול להיות שיש מעסיק אחד שדואג לזה ואז מנכים לו.

מירי רגב: המדינה שמגיעה להסכמים לגבי עובדים זרים חייבת לדאוג להם לאיקס דברים כפי שנסגרו בהסכמים מול המדינה, ביניהם גם מגורים.

מירי רגב: כאן, בגלל שהוא מגיע לא בזכות, הוא דואג לעצמו למגורים.

אורי שיינין: גם לא מנכים לו בגין המגורים.

מירי רגב: הבנתי.

מירי רגב: גם לא מנכים לו בגין המגורים.

מירי רגב: מה כן מנכים לו?

אורי שיינין: זה בגדול.

אורי שיינין: אלה הדברים בגדול.

מירי רגב: בסדר.

מירי רגב: נניח הוא מקבל 5,000 שקלים אבל כרגע הסכום הוא לא 5,000 שקלים ולכן בוא נדבר על 4,500 שקלים.

מירי רגב: בוא נראה.

מירי רגב: מנכים לו עשרה אחוזים ועוד 120 שקלים.

מירי רגב: כמה נשאר לו?

מירי רגב: 4,000 שקלים.

מירי רגב: אתם טובים בחשבון?

מירי רגב: אני לא.

מירי רגב: נשארים לו 4,000 שקלים.

מירי רגב: מה-4,000 שקלים האלה, מה אתם לוקחים לו?

מירי רגב: כמה לוקחים לו?

מירי רגב: עשרים אחוזים מ-4,000 השקלים האלה.

אורי שיינין: 800 שקלים.

תומר רוזנר: לא.

תומר רוזנר: אתם אמרתם מהשכר ברוטו.

אורי שיינין: סליחה.

אורי שיינין: 860 שקלים.

תומר רוזנר: אני יודע שמ-4,500 שקלים, עשרים אחוזים הם 900 שקלים.

אורי שיינין: סליחה.

אורי שיינין: אנחנו ב-4,500 שקלים.

מירי רגב: האוצר שכח לחשב.

מירי רגב: אתה צריך מחשבון.

מירי רגב: זאת הבעיה שלכם, פקידי האוצר.

מירי רגב: אם כן, מ-4,000 שקלים אנחנו מנכים 900 שקלים.

מירי רגב: ה-900 השקלים האלה הולכים לקרן בשבילו שתינתן לו בעת יציאתו.

מירי רגב: כל הקרן.

אורי שיינין: נכון.

מירי רגב: איפה לוקחים לו פעמיים מס?

תומר רוזנר: את ה-900 שקלים האלה לקחו לו.

קריאה: הוא מקבל את ה-900 שקלים.

מירי רגב: אבל אתם אומרים שיש ניכוי כפול.

מירי רגב: בואו תסבירו לי.

תומר רוזנר: כתבתם שיש ניכוי כפול.

מירי רגב: תסבירו לי איפה הניכוי הכפול.

אורי שיינין: צריך לחדד.

אורי שיינין: תומר, תן לי להבין.

אורי שיינין: יכול להיות שצריך לחדד את החוק כך שהכוונה היא שלוקחים לו עשרה אחוזים מהשכר - - -

מירי רגב: זה לא לחדד אלא להבהיר.

אורי שיינין: להבהיר.

מירי רגב: להבהיר את נוסח החוק.

אורי שיינין: ממה שאני שומע מתומר, זה לא מה שהתכוונו.

מירי רגב: תסביר מה התכוונתם.

אורי שיינין: עשרה אחוזים הולכים על השכר ברוטו.

אורי שיינין: מ-4,300 יורדים 430 שקלים.

מירי רגב: זאת אומרת, מה שקורה היום זה שלמסתנן מנכים את מה שמנכים לעובד הזר.

מירי רגב: עשרה אחוזים מס הכנסה.

אורי שיינין: בדיוק.

מירי רגב: אחר כך 120 שקלים ביטוח ברפואי.

אורי שיינין: נכון.

מירי רגב: אחר כך מגורים לא מנכים לו כי הוא גר עם כמה בחדר.

מירי רגב: הם הרי גרים בתנאי עבדות בחדר והם בקושי משלמים.

מירי רגב: אתם לוקחים לו מה-4,300 שקלים שנשארו לו עשרים אחוזים.

אורי שיינין: לא, מה-4,500 שקלים.

מירי רגב: מה-4,500 שקלים אתם לוקחים לו עשרים אחוזים שהם 900 שקלים.

אורי שיינין: בדיוק.

אורי שיינין: זאת המשמעות.

מירי רגב: מ-4,500 שקלים מורידים עשרים אחוזים שהם 900 שקלים ואז נשארים לו ביד 3,000 שקלים.

אורי שיינין: קצת יותר.

אורי שיינין: כן.

מירי רגב: 3,000 ומשהו שקלים.

מירי רגב: ה-900 השקלים האלה חוזרים אליו באופן מלא.

אורי שיינין: כן.

מירי רגב: למה החלטתם נניח על עשרים אחוזים ולא על עשרה אחוזים?

אורי שיינין: יש כאן שני עקרונות.

אורי שיינין: באופן עקרוני התכלית של הפיקדון, יש לו שתי תכליות כאשר האחת היא כמובן חלף פיצויי פיטורים ופנסיה וזה יותר קשור להפרשות המעסיק.

אורי שיינין: בנוגע לחלק מהעובד, ברור שככל שאנחנו יכולים לשים יותר כסף בפיקדון, כך זה מגדיל את התמריץ ליציאה שלו, וגברתי היושבת ראש דיברה על זה כבר.

תומר רוזנר: זאת התכלית העיקרית.

מירי רגב: זאת גם תכלית.

מירי רגב: מותר למדינה לעודד באופן יזום אנשים לעזוב אותה כשהם לא רצויים כאן.

אורי שיינין: תכלית שמופיעה כבר היום בחוק.

אורי שיינין: זאת לא תכלית חדשה.

תומר רוזנר: אני שואל.

מירי רגב: מה גם שהם לא לוקחים את הכסף והם לא מכניסים את זה לכיס של אף אחד אלא משאירים לו את הכסף שמור ובסוף הוא יוצא עם כמעט כמו מענק שחרור של חייל.

אורי שיינין: לשם ההמחשה.

אורי שיינין: עובד שמשתכר 5,000 שקלים, מסתנן – ומה שאנחנו יודעים, הם מרוויחים גם יותר כי כמו שאת יודעת הם עובדים יותר אבל נגיד 5,000 שקלים – בתוך שנתיים יש לו בפיקדון הזה סכומים של חמישים אלף שקלים.

אורי שיינין: היום עם מענק של 3,500 דולר יצאו לנו 6,000 אנשים.

אורי שיינין: בטווח הזמן של שנתיים-שלוש, זה אחד הכלים האפקטיביים וזאת אחת מבשורות החוק הזה.

אורי שיינין: לכן ברור שככל שהאחוזים יהיו יותר גבוהים, אנחנו נהיה בצד שיותר יגדיל את הסיכוי להבטיח את יציאתם.

קריאה: גם המשפחה.

אורי שיינין: מצד שני, אנחנו נמצאים בעולם שאנחנו רוצים להיות בסייף סייד ולא ללכת למקום שבו אנחנו מגיעים לאזורים שמשאירים למסתנן שכר נמוך מדי לעצמו.

אורי שיינין: לכן קבענו עשרים אחוזים ולא שיעורים יותר גבוהים.

אורי שיינין: אני אזכיר שעשרים אחוזים, זה לא כל כך רחוק ממה שעובד ישראלי מקביל היה צריך להפריש, שזה 5.5 אחוזים לפנסיה על פי צו ההרחבה ועוד 3.5 אחוזים לביטוח לאומי.

אורי שיינין: זאת אומרת, אנחנו כאן באיזה שהם איזונים.

אורי שיינין: ברור שאפשר היה לטעון גם להפריש שלושים אחוזים או ארבעים אחוזים כמו ההצעות שעלו - - -

מירי רגב: אפשר גם תשעים אחוזים.

אורי שיינין: אפשר הכול.

תומר רוזנר: אתה נותן לעובד הזר את הביטוח הלאומי שאתה נותן לעובד הישראלי?

אורי שיינין: אנחנו מדברים על הפרשות.

אמנון בן עמי: תומר, אנחנו נותנים לו עוד 3,500 שקלים דולר מענק כשהוא רוצה לצאת.

תומר רוזנר: מצוין.

אמנון בן עמי: זה בנוסף.

מירי רגב: בסוף תעודדו אותם לבוא כדי שיצאו.

מירי רגב: הם יבואו, יקבלו את הכספים ויצאו.

אורי שיינין: לגבי הצעתך, החלוקה לענפים.

אורי שיינין: אפשר לעשות את החלוקה כפי שהצעת כפי שיש היום בבניין, ושיהיה כתוב בחוק.

אורי שיינין: בניין, 700 שקלים.

אורי שיינין: חקלאות, אין עדיין.

מירי רגב: למה אתה מתעקש על זה?

מירי רגב: למה אתה כל הזמן חוזר אחורנית.

אורי שיינין: לא, אני לא מתעקש.

מירי רגב: אני לא יודע איך תעשו.

מירי רגב: אני רוצה שתשוו את זה לעובדים זרים.

מירי רגב: את זה סיכמתי.

מירי רגב: אל תחזור לאחור.

מירי רגב: לא כדאי לך.

אורי שיינין: אני לא חוזר לאחור.

מירי רגב: מה שסיכמתי, סיכמתי.

מירי רגב: אתה רוצה לחזור לאחור, זה רק יהיה לרעתכם.

אורי שיינין: לא, זה לא לרעתנו.

אורי שיינין: אני רוצה שזה כן יהיה ברור כדי שלא נתלה את ההסדר הזה בכך שיתקינו את תקנון פיקדון לעובדים זרים כי אז לא יהיה לנו את זה.

מירי רגב: אל תתלו את זה בתקנות של העובדים הזרים אלא קחו את מה שיש היום לגבי עובדים זרים ותכתבו בחוק.

קריאה: אבל אין.

תומר רוזנר: יש אפשרות לעשות תקנות.

מירי רגב: עד שלא יהיו תקנות, הם יקבלו עכשיו בדיוק מה שהמעסיקים מפרישים לעובדים זרים.

מירי רגב: מה הבעיה?

מירי רגב: הרי ממילא זה יהיה אותו הדבר והוא עוד מקבל יותר.

מירי רגב: למה אתה כל כך מודאג?

שושנה שטראוס: היום אין אפשרות לפיקדון.

יונתן יעקובוביץ': לא לפיקדון.

יונתן יעקובוביץ': למה אי אפשר לקבוע בחוק שגובה הפיקדון יהיה על פי מה שמגיע להם?

יונתן יעקובוביץ': על פי הזכויות הסוציאליות שלהם?

מירי רגב: אני לא מתווכחת אתכם על זה.

מירי רגב: אני סגרתי את זה.

מירי רגב: אמנון הבין אותי.

מירי רגב: אתם תסגרו את הנוסח בחקיקה.

מירי רגב: זה יהיה על פי מה שמפרישים לעובד זר.

מירי רגב: לשכת עורכי הדין, מה את אומרת על עשרים האחוזים מ-4,500 שקלים?

מירי רגב: על ה-900 שקלים?

מירי רגב: קדם כל, הבנו שאין מיסוי כפול.

מיכל תג'ר: אין מיסוי כפול אם הם ישנו את הניסוח.

מירי רגב: הם ישנו את הניסוח.

קריאה: למה לא להעלות את זה מעל עשרים אחוזים למי שמרוויח?

מירי רגב: לא.

יונתן יעקובוביץ': למה לא לקבוע מעל שכר מינימום שייקחו חמישים אחוזים אם הוא מרוויח שקל מעל שכר המינימום?

יונתן יעקובוביץ': לקבוע שמה שהוא מרוויח מעל שכר מינימום, מהשקל הבא ייקחו יותר.

מירי רגב: לא.

יונתן יעקובוביץ': מה שחלק מהארגונים לא מבינים שיש תכלית נוספת כאשר היום המרוויח העיקרי של הכסף שנשלח בחזרה, זה המשטר האריתראי.

יונתן יעקובוביץ': ככל שאנחנו נשמור יותר כסף, כך אולי נוכל לעודד שינוי מדיניות של המשטר.

יונתן יעקובוביץ': זאת תכלית לא פחות חשובה.

מיכל תג'ר: אני חושבת שלא נפתרו כמה בעיות ביחס לעשרים אחוזים האלה של העובדים.

מיכל תג'ר: דבר אחד ציין כאן מר רוזנר בצדק, שההפרשות של העובד הישראלי לקרנות הפנסיה ולביטוח הלאומי באות בצד הטבות ביטוחיות.

מיכל תג'ר: כלומר, הוא מקבל תמורה על ההפרשות.

מיכל תג'ר: הוא מקבל ביטוח פנסיוני, הוא מקבל ביטוח שאירים והוא מקבל ביטוח בגין אובדן כושר עבודה.

מיכל תג'ר: כאן יהיו הפרשות עובד והפרשות מעביד בלי שום הטבה ביטוחית.

מיכל תג'ר: כלומר, למעשה צריך לגמרי לעצור את השיח הזה שזה מקביל לעובדים ישראלים כי זה לא מקביל לעובדים ישראלים.

מיכל תג'ר: עובדים ישראלים עושים ביטוח.

מיכל תג'ר: זה כמו שתגידי שהוא יפריש כל כסף לביטוח שיניים אבל הוא לא מקבל טיפול שיניים.

מיכל תג'ר: אין להם את טיפול השיניים.

מיכל תג'ר: בסוף אין להם כאן כלום.

מירי רגב: בסהרונים יש להם הכול חינם.

מיכל תג'ר: בדיוק.

מירי רגב: בחולות.

מיכל תג'ר: אני חוזרת למינוח המתאים.

מיכל תג'ר: אלה לא הפרשות עובד.

מירי רגב: זה נכון.

מירי רגב: הם אמרו שזה תמריץ כדי שיעזבו.

מיכל תג'ר: זה לא תמריץ.

מיכל תג'ר: את אמרת אתמול בישיבה.

מיכל תג'ר: זאת תכנית חיסכון.

מיכל תג'ר: רוצים שתהיה להם תכנית חיסכון, בבקשה, תנו להם לבחור אפיקים כלכליים להשקיע.

מירי רגב: אני לא אמרתי שזאת תכנית חיסכון.

מיכל תג'ר: זאת תכנית חיסכון.

מירי רגב: הבנתי.

מיכל תג'ר: אתם מפקידים כל כסף מכיסם ולא נותנים להם שום דבר.

הילה רענן: משרד הכלכלה.

הילה רענן: נכון להיום המעסיקים של העובדים הזרים לא מפרישים כספים לפיקדון.

הילה רענן: זאת אומרת, הם אמורים לפי צו ההרחבה לפנסיה חובה אבל בפועל אין מנגנון שמסדיר את זה.

הילה רענן: זאת אומרת, להשוות את התנאים של מסתננים לעובדים זרים, בפועל זה אומר שהם לא יפקידו.

הילה רענן: צריך להבין את המשמעות.

תומר רוזנר: יש לך את התשתית החוקית.

הילה רענן: העשרים אחוזים שנקבעו, זה היה במטרה לתמרץ אותם לצאת.

הילה רענן: נכון להיום הם פשוט לא יפרישו.

הילה רענן: הם כן חייבים לפי צו ההרחבה לפנסיה חובה.

הילה רענן: חברות הביטוח לא מוכנות לבטח עובדים זרים כך שנכון להיום אין מנגנון.

הילה רענן: למעסיקים של עובדים זרים שרוצים להפריש כחוק את הכספים, אין להם לאן.

הילה רענן: המשמעות היא שחלקם מפרישים את זה לחשבון בנק וכשהעובד הזר יוצא את ישראל, הוא מקבל את הכסף הזה ויש מעסיקים רבים שלא עושים את זה.

הילה רענן: יוצא שאנחנו קצת מפספסים את המטרה.

הילה רענן: בעצם אין מנגנון כך שברגע שאת אומרת שזה יהיה כמו לגבי עובדים זרים, המשמעות היא שלא יהיה.

הילה רענן: בבניין יש, אבל זה לפי נוהל ולא בחוק.

אורי שיינין: אולי אפשר להציע הצעת פשרה.

מירי רגב: זאת אומרת, היום אין מנגנון שמסדיר.

תומר רוזנר: הם רק לא מפעילים אותו.

הילה רענן: זה לא נכון.

אורי שיינין: לא מפעילים אותו כי 14 שנים לא הצליחו לקדם.

הילה רענן: מנסים.

הילה רענן: זה בדיוק כמו שניסינו בתקנות הפיקדון ומה שניסינו עכשיו בחוק עובדים זרים.

הילה רענן: כל פעם זה בגלל הקטעים האלה אבל כן מנסים לקדם את זה.

מירי רגב: לכן צריך להיות תיקון שמסדיר את הכול ביחד.

הילה רענן: נכון.

אורי שיינין: אולי אפשר להציע הצעת פשרה.

אורי שיינין: אם אני מצליח להבין את מה שאת אומרת, את אומרת שנעשה 12 אחוזים שהם מחויבים על פי צו הרחבה ונגיד בענפים מסוימים כמו ניקיון ומלונאות אחרי שנה-שנה וחצי שמחויבים גם בקרן השתלמות, אז עוד שבעה וחצי אחוזים.

מירי רגב: נכון.

מירי רגב: זה פחות או יותר מביא אותנו לסכומים עליהם דיברנו.

אורי שיינין: אני כן אומר שרשות האוכלוסין, אם אני יכול לדבר בשמה בהקשר הזה, זה כן ייצור קושי תפעולי.

הילה רענן: קושי תפעולי ואי בהירות למעסיקים.

אורי שיינין: זה כן ייצור קושי תפעולי להתחיל לבדוק כמה זמן הוא מועסק אצל אותו מעסיק וכולי.

אורי שיינין: אנחנו הצענו עשרים אחוזים למעסיקים, לגבי חלק מהמעסיקים זה הולם את ההפרשות שהם חייבים ולגבי חלק זה אולי קצת יותר.

אורי שיינין: נציע משהו באמצע, 16 אחוזים ולא עשרים אחוזים ושזה יחול על כולם.

מירי רגב: איך זה באמצע?

אורי שיינין: בין עשרים ל-16.

מירי רגב: מי הציע 12?

אורי שיינין: 12, זאת המשמעות של מה שהם חייבים.

אורי שיינין: כולם חייבים ב-12.

הילה רענן: באופן עקרוני, כל המעסיקים בארץ, ולא משנה את מי הם מעסיקים – עובדים זרים, מסתננים, עובדים ישראלים – חייבים לפעול לפי צו ההרחבה.

תומר רוזנר: אבל זה לא לקרן פיקדון.

הילה רענן: זה לא פיקדון.

הילה רענן: זה צו הרחבה אבל הפיקדון היה אמור ליצור מנגנון שיסדיר את זה, שלמעסיקים של עובדים זרים יהיה לאן להפריש.

תומר רוזנר: אי אפשר להמשיך להטעות את הוועדה בצורה כזאת.

הילה רענן: זה לא נכון.

הילה רענן: זה לא מטעה את הוועדה.

אורי שיינין: זה לא להטעות את הוועדה.

הילה רענן: זה בדיוק המצב.

תומר רוזנר: חובה להפרשות לפי צו ההרחבה היא החובה להפרשות לקופות פנסיה או קופות גמל.

הילה רענן: אבל חברות הביטוח לא מוכנות.

תומר רוזנר: אני לא יודע מה חברות הביטוח כרגע, כן או לא.

תומר רוזנר: שאלה יושבת ראש הוועדה מה קורה עם עובדים זרים.

תומר רוזנר: התשתית הנורמטיבית לגבי עובדים זרים קיימת.

תומר רוזנר: החוק מאפשר לממשלה להציע תקנות שיסדירו את נושא הפיקדון.

אורי שיינין: תומר, בוא נציג את התמונה המלאה, אם אתה רוצה לא להטעות את הוועדה.

אורי שיינין: נציג את התמונה המלאה כדי שכל העובדות יהיו בפני הוועדה.

אורי שיינין: החקיקה לגבי הפיקדון נחקקה בשנת 2000.

אורי שיינין: עד היום לא הצליחה הממשלה והכנסת לחוקק את התקנות לגבי הפיקדון בגלל קשיים שונים.

אורי שיינין: כיום בבניין יש נוהל שמסדיר את זה.

אורי שיינין: יושב כאן איציק גורביץ והוא יכול להסביר על הנוהל הזה שמסדיר את ההפרשה ובענף הבניין הם משלמים לפיקדון לא מכוח חוק אלא מכוח נוהל שנעשה בהסכמתם.

אורי שיינין: לגבי ענף החקלאות שלא מוסדר בחקיקה.

אורי שיינין: אם היו כאן חקלאים, הם היו יכולים להסביר לך כמה תביעות הם מקבלים מצד עובדים שלא הופרשו להם הפרשות לפנסיה ופיצויים.

אורי שיינין: ביום שהם מפסיקים אתה עבודה שלהם ועולים על המטוס לתאילנד, נשלחת התביעה על ידי עורך דין שמחכה להם בשדה התעופה ומחתים אותם על תביעה על 12 האחוזים האלה.

אורי שיינין: אנחנו מציעים כאן, קודם כל את ה-12 אחוזים האלה לעגן ולתת חלף פיצויי פיטורים וחלף הפנסיה וזה לתת גם הגנה למעסיקים.

תומר רוזנר: אתם תתנו עבור זה שלושים אחוזים אגרות מיועדות?

אורי שיינין: רגע אחד.

אורי שיינין: זה חלף.

תומר רוזנר: אני שואל.

אורי שיינין: זה חלף.

אורי שיינין: אנחנו לא מדברים עכשיו על פיקדון באופן כללי.

אורי שיינין: ביקשתם להפריד את הדיון.

מירי רגב: נכון.

אורי שיינין: אנחנו סבורים – ולחוק הזה יש עוד תכליות, לחוק הפיקדון, ודיברה על כך היושבת ראש – שככל שהפיקדון יהיה יותר גבוה, הוא יהיה יותר יעיל.

אורי שיינין: חלק מהמעסיקים גם כך חייבים להפריש יותר מ-12 אחוזים.

אורי שיינין: הם חייבים להפריש כמעט עשרים אחוזים.

אורי שיינין: לכן הצעתי כאן הצעת פשרה שלדעתי היא סבירה.

אורי שיינין: אנחנו הצענו עשרים, המעסיקים רוצים 12 אחוזים לפחות כי ב-12 הם מחויבים, נקבע 16 אחוזים על כולם וזה גם יקל על האפשרות התפעולית הן של רשות האוכלוסין.

אורי שיינין: זאת נראית לי הצעה סבירה.

מירי רגב: אני מסכמת.

מירי רגב: אנחנו נלך על 16 אחוזים.

מירי רגב: אני מקבלת את זה.

מירי רגב: אם אין הסדר קבוע עם העובדים הזרים, אני לא מוכנה להתחייב על זה.

מירי רגב: אם היה הסדר והיינו מעתיקים אותו כמו שהוא, זה משהו אחר.

מירי רגב: אנחנו נלך על 16 אחוזים מעסיקים, על המסתננים עשרים אחוזים ותעשה את שינוי הנוסח כדי שלא יהיה כפל מיסוי.

אורי שיינין: נבהיר את זה.

אורי שיינין: אני רק אומר שנצטרך להתייעץ עם רשות המסים איך בדיוק לעשות את זה.

אורי שיינין: זאת לא הסמכות שלי.

מירי רגב: אתה רוצה שאני לא אאשר את החוק?

אורי שיינין: לא.

אורי שיינין: אני אומר שמבחינתי זה מאושר.

מירי רגב: עד יום שני תסיים להתייעץ אתם?

מירי רגב: יש דברים עליהם התייעצת אתם אתמול.

מירי רגב: יש דברים בהם אתם מאוד יעילים.

מירי רגב: הלאה.

מירי רגב: ממשיכים בהקראה.

תומר רוזנר: אמרנו, ואני חייב לומר שוב כי זה מה שהיועץ המשפטי לכנסת ביקש, שהפרשות העובד יחד עם הפרשות המעסיק שיכול מאוד להיות שיש להן הצדקות כאלה ואחרות, הפרשות העובד מעוררות בעיות חוקתיות קשות ביותר.

מירי רגב: אם הכסף הולך אליו אחר כך?

תומר רוזנר: זהו, שלא.

מירי רגב: זה הולך אליו.

מירי רגב: מה לא?

מירי רגב: הממשלה אומרת שזה הולך אליו וזה יהיה גם כתוב בחקיקה.

מירי רגב: הכסף הולך אליו.

מירי רגב: באופן עקרוני אתה צודק.

תומר רוזנר: השאלה שהתבקשתי לשאול בהקשר הזה היא מה קורה עם מסתננים לצורך העניין שבעצם אפשרות יציאתם מישראל איננה נראית באופן בשנים הקרובות.

תומר רוזנר: האם הפיקדון הזה יוחזק לעד בידי המדינה?

מירי רגב: בכל מקרה, זה לא משנה כמה זמן הוא יישאר כאן.

מירי רגב: הפיקדון הזה הוא שלהם.

מירי רגב: זה הכול.

מירי רגב: הפיקדון הזה הוא שלהם.

מירי רגב: כשהוא יצא מהארץ, הוא יקבל את הפיקדון.

איילת שקד: כל המטרה היא שהם יצאו מרצון בשלב מסוים.

איילת שקד: המטרה היא לעודד אותם לצאת מהארץ.

תומר רוזנר: זה ברור, אבל מה קורה אם הוא לא יצא?

יונתן יעקובוביץ': אם הוא מקבל מעמד תושב, הוא מקבל.

יונתן יעקובוביץ': מה הבעיה?

יונתן יעקובוביץ': כתוב שהוא מקבל מעמד תושב.

תומר רוזנר: מי מקבל מעמד תושב?

יונתן יעקובוביץ': כתוב שאם וכאשר הוא יקבל מעמד תושב, הוא יקבל את הכסף.

תומר רוזנר: זאת השאלה.

תומר רוזנר: הוא לא יקבל מעמד תושב כי המדינה לא רוצה יותר תושבים שהיא לא קראה להם לבוא לכאן.

תומר רוזנר: נכון?

יונתן יעקובוביץ': בסדר.

יונתן יעקובוביץ': אז עד שהוא לא יקבל, הוא לא יקבל את הכסף.

שושנה שטראוס: בנוסח הקיים נאמר לקבוע בתקנות אפשרות להעביר את הכספים לעובד זר או למסתנן לפני שהוא יוצא מישראל.

שושנה שטראוס: יש סמכות וכנראה לפי הנסיבות יפעילו את זה או לא.

שי סומך: אני אתייחס לטענות החוקתיות.

שי סומך: הטענות האלה נבחנו אצלנו על ידי אורית קורן, המשנה ליועץ המשפטי לממשלה.

שי סומך: אנחנו אמורים לבדוק אם יש מניעה חוקתית להצעה הזאת ולא מצאנו.

שי סומך: אתמול עשינו בדיקה נוספת, שמענו טענות נוספות, בדקנו את עצמנו וחזרנו לאותה מסקנה שאין מניעה חוקתית ואני אפרט.

שי סומך: קודם כל, צריך להבין את התמנה הכללית.

שי סומך: מדובר כאן בעובד ומעביד כאשר לעובד אין אשרת עבודה ולמעביד אין היתר העסקה.

שי סומך: זאת אומרת, הם נכנסו לארץ, אנחנו לא אוסרים את העבודה שלהם, יש התחייבות לבג"ץ שאנחנו לא אוכפים את האיסור וזה סוג העבודה.

תומר רוזנר: עובדתית זה לא נכון לגבי כל האוכלוסייה בה מדובר.

תומר רוזנר: חלק מהאוכלוסייה בה מדובר הם בעלי היתר, גם היתר עבודה.

תומר רוזנר: יכול לאשר את דבריי מנהל מינהל האוכלוסין.

שי סומך: אני מדבר ככלל.

שי סומך: נכון.

שי סומך: יש אשרה ב/1 ואני לא מתייחס לזה, אבל גם ב-ב/1.

שי סומך: בתחום העובדים הזרים, קל וחומר בתחום המסתננים – ואני מדבר על העובדים הזרים החוקיים - התפיסה היא שאין זכות קנויה לא להעסיק ולא לעבוד.

שי סומך: בגלל שאין זכות קנויה, יש סמכות מאוד רחבה, אפילו סמכות מינהלית לנושא עובדים זרים, היכן שיש סמכויות, לקבוע הסדרים שקשורים להעסקה שלהם בארץ, ליציאה שלהם מהארץ וכולי.

שי סומך: במצבים כאלה, המדינה קובעת את כללי המשחק של ההעסקה כמובן צריכים לקבוע כללים סבירים שלא יפגעו בזכויות חוקתיות, אבל יש סמכות מאוד רחבה לקבוע את כללי המשחק.

שי סומך: זה משליך גם על טענות ששמעתי על זכות הקניין.

שי סומך: אנחנו עושים הרבה הסדרים לגבי עובדים זרים שהם עובדים חוקיים שפוגעים גם בזכות הקניין של המעביד ושל העובד.

שי סומך: זה לא פוגע בזכות הקניין אלא זה פוגע בשכר, זה קובע שהשכר יהיה גבוה יותר כדי לעודד העסקת ישראלים ודברים מהסוג הזה.

שי סומך: הדברים האלה הם לגיטימיים וזאת התמונה הכללית.

שי סומך: כשמסתכלים, אני חושב שצריך קצת פרופורציות.

שי סומך: קודם כל, מבחינת ההפרשות של המעסיק שעכשיו הן ירדו ל-16 אחוזים, זה ממש ממש לא רחוק ממה שגובים גם מעובד ישראלי.

תומר רוזנר: ההערות עליהן דיברנו הן בעיקר לגבי הפרשות העובד.

תומר רוזנר: אני רק רוצה להבהיר.

שי סומך: אני אגיע לזה.

שי סומך: היו הערות ממקומות אחרים לגבי הפרשות המעסיק.

שי סומך: ה-16 אחוזים זה מעט יותר מהעלויות של עובד ישראלי.

שי סומך: 12 אחוזים זה לפנסיה וההפרשות האלה הן במקום הפנסיה ויש עוד הפרשה לביטוח לאומי, אני חושב בגובה של 2-2.5 אחוזים.

קריאה: וקרן השתלמות.

שי סומך: קרן השתלמות היא רק בחלק מהמקרים.

תומר רוזנר: ויש גם ביטוח בריאות שזה עוד שלושה אחוזים.

שי סומך: לא.

שי סומך: זה מהעובד.

שי סומך: ביטוח בריאות על חשבון העובד.

שי סומך: אני מדבר כרגע לגבי עובד ישראלי.

שי סומך: לגבי חלק העובד, גם לגבי העובד הישראלי, כאן הפער יותר גדול אבל עדיין יש ניכויים מעובד ישראלי כמו למשל שישה אחוזים לפנסיה.

שי סומך: לא תמיד זה לטובת העובד.

שי סומך: כופים על העובד בצו הרחבה, שזה אקט שלטוני, זה דין, להפריש לפנסיה.

שי סומך: לא לכל העובדים זה מתאים ואולי הם רוצים את הכסף עכשיו.

שי סומך: מי שרוצה את הפנסיה, צריך לשלם קנס של 35 אחוזים.

שי סומך: יש גם כפייה כזאת.

שי סומך: לפעמים יש קרן השתלמות של 2.5 אחוזים ויש דמי ביטוח לאומי.

שי סומך: זאת אומרת, גם בשכר נמוך יש ניכויים.

שי סומך: נכון, הניכויים כאן יותר גדולים בגלל התכלית אבל הדברים האלה קורים.

שי סומך: הייתה כאן התייחסות לקיום האנושי המינימלי.

שי סומך: שמעתי אותה מחוץ לדיון ופחות כאן אבל גם כאן היא הייתה.

שי סומך: אני לא מתיימר להחליט מה הקיום האנושי המינימלי של מסתננים.

שי סומך: זאת שאלה גדולה אבל זה לא אותו הדבר כמו של ישראלים.

שי סומך: בוא נראה מקרה יותר חמור של מסתנן שהוא לא עובד ואין לו הבטחת הכנסה ואין כוונה לתת לו גמלת הבטחת הכנסה.

שי סומך: אין לו זכאות היום.

שי סומך: אני לא מתיימר להגדיר אבל גם בית המשפט פסק כולל ממש בפסיקה האחרונה של ארבל שלמשל לגבי מקבלי גמלת סיעוד שנמצאים כאן שנים ארוכות, הוא לא פסק שהם יקבלו ביטוח בריאות ממלכתי או הוא קבע שיש אופציה לשפר את הביטוח הרפואי.

שי סומך: לגבי התכלית של החוק.

שי סומך: אני חושב שהתכלית מצד אחד לעודד את היציאה מהארץ ומצד שני לספק למסתנן סכום כסף אתו הוא יוכל להתמודד במדינה החדשה, שזה בעצם שני הצדדים של אותה מטבע, זאת תכלית ראויה.

שי סומך: במבחן המידתיות אנחנו חושבים שאנחנו עומדים בזה.

שי סומך: אני מדבר כרגע על חלק העובד ואומר שניכוי של עשרים אחוזים קיים גם בסעיף 8 לחוק הגנת השכר.

שי סומך: סעיף 8 לחוק הגנת השכר מתייחס לאיזון בין סכומי הבטחת הכנסה לבין מצב שיש בו נושים ויש בו עיקול.

שי סומך: במצב שבו השכר הוא נמוך מגמלת הבטחת הכנסה, אם בכלל גמלת הבטחת הכנסה רלוונטית כמובן למסתננים ובזה אנחנו בכלל לא בטוחים, אז אפשר לנכות עשרים אחוזים מהשכר במצבים כאלה.

שי סומך: עשרים אחוזים קיימים גם שם.

שי סומך: מעבר לזה, ההסדר הוא מידתי, העשרים אחוזים האלה נשארים גם אם העובד לא עוזב בזמן את הארץ, דהיינו, אם יש מועד ליציאה שלו והוא ממשיך להישאר בארץ, עשרים האחוזים נשמרים לו.

שי סומך: לעשרים אחוזים אלה מתווסף חלק המעביד שבעצם מספקים לו איזושהי תשואה של עשרה אחוזים על ההכנסה.

שי סומך: לכן אנחנו חושבים שההסדר הוא מידתי ואנחנו נגן עליו בבג"ץ אם יהיה צורך.

מירי רגב: תודה.

מירי רגב: שכנעת אותי.

הילה רענן: צריך להבין שבענף הבניין בו יש את הנוהג, היציאה היא מאוד גבוהה.

הילה רענן: זאת אומרת, אחוזי האנשים שיוצאים בזמן שמסתיים, גבוהים.

מירי רגב: הבנתי.

מירי רגב: רק לשנות את הנוסח שלא יהיה מובן שזה תקף למיסוי.

מירי רגב: אנחנו עוברים להקראה.

דרור מצא: אם אפשר, שאלת הבהרה.

דרור מצא: היום בבתי הדין לעבודה, ברגע שמסתנן או פליט זר תובע אותי כמעסיק ואני מעסיק היום הרבה מאוד עובדים, אני מחויב בפסיקה לשלם לו את הפיצויים ולשלם לו את ההפרשה.

מירי רגב: יש לך אפשרות לא להעסיק אותו.

דרור מצא: השאלה מה קורה.

מירי רגב: אני לא מתכוונת להגן על עבריינים אזרחי ישראל.

דרור מצא: השאלה אם העשרים אחוזים פיקדון תקפים.

שי סומך: כן.

שי סומך: הם במקום.

שי סומך: אני מציע להוסיף לנוסח קרן השתלמות כדי שיובהר שלא תהיו חייבים בקרן השתלמות.

שי סומך: מי שמשלם את הפיקדון, לא חייב בפנסיה, בהפרשה לקופת גמל לקצבה וגם בקרן השתלמות.

שי סומך: כדאי להבהיר את זה גם בנוסח.

תומר רוזנר: כתוב קופת גמל.

שי סומך: אין בעיה.

שי סומך: אם אתם חושבים שזה מובהר בנוסח, בסדר.

מירי רגב: תבהירו כדי שזה יהיה כתוב יותר ברור כי יש אנשים שקוראים ולא יודעים ולא מבינים.

מירי רגב: שיהיה כתוב בנוסח.

מירי רגב: אני מבקשת שבנוסח יהיה כתוב את מה שהוא אמר כאן.

מירי רגב: תודה.

מירי רגב: הקראה.

מירי רגב: סעיף (7).

שושנה שטראוס: בסעיף 1יא - בסעיף קטן (ב), במקום "(להלן – הקרן)" יבוא "(בפרק זה – הקרן)".

שושנה שטראוס: בסעיף קטן (ב1), במקום "(להלן – חשבון הבנק)" יבוא "(בפרק זה – חשבון הבנק)".

פסקה יבוא: "(3) על אף האמור בפסקאות (1) ו-(2), היה העובד הזר מסתנן, יחולו הוראות אלה: משכר העבודה של העובד הזר, לרבות חלק העובד שהופקד בקרן או בחשבון הבנק לפי סעיף 1י3 וכן מעשרה אחוזים מחלק המעסיק שהופקד בקרן או בחשבון הבנק לפי הסעיף האמור, ינכה המעסיק מס במקור בהתאם לסעיף 164 לפקודת מס הכנסה ובשיעורים הקבועים בסעיף 121 לפקודה האמורה.

פסקה יבוא: על יתרת חלק המעסיק שהופקד בקרן או בחשבון הבנק לפי סעיף 1י3, יחולו הוראות פסקה (1) ויוטל המס כאמור בפסקה (2)".

פסקה יבוא: (ד) בסעיף קטן (ט), במקום "לפי סעיף זה" יבוא "לפי פרק זה".

1יא יבוא: "1יא1 חובת דיווח לממונה מעסיק המשלם פיקדון עבור מסתנן, ידווח לממונה באופן מקוון, במעוד ביצוע התשלום, על תשלום הפיקדון כאמור לגבי כל עובד זר שהוא מסתנן המועסק על ידו, על סכום הפיקדון ששולם והתקופה שבעדה שולם, ועל פרטיו ופרטי העובד הזר, שהוא מסתנן שבעדו שולם הפיקדון.

1יא יבוא: 1יא2 הזכאות לכספי הפיקדון על אף הוראות סעיף יא(ד), היה העובד הזר מסתנן שעזב את ישראל שלא לצורך יציאה זמנית ממנה לאחר תום התקופה לשהייה בישראל החלה לגביו, יחולו הוראות אלה: המסתנן יהיה זכאי לקבל 55 אחוזים מכספי הפיקדון בתוספת הרווחים ובניכויים בניכוי דמי ניהול של הקרן או בניכוי עמלות בשל ניהול חשבון הבנק, לפי העניין, ובניכוי מס כדין בשל אותו חלק, עם עזיבתו את ישראל.

1יא יבוא: עזב המסתנן את ישראל לא יאוחר מששה חודשים מתוחם התקופה לשהייה בישראל החלה לגביו, יהיה זכאי, בנוסף לחלק מכספי הפיקדון האמור בפסקה (1), גם ליתרת כספי הפיקדון בתוספת הרווחים ובניכויים כמפורט להלן ולפי הסדר כמפורט להלן, בשל אותה יתרה.

1יא יבוא: הוצאות ההרחקה החלות על העובד הזר לפי הפרק הרביעי לחוק הכניסה לישראל.

1יא יבוא: סכום השווה למכפלת הסכם שנותר לאחר הניכוי לפי פסקה (1) בשיעור הניכוי החל לגבי העובד הזר, המפורט בטור ב' בתוספת השנייה, בהתאם לתקופה שחלפה תום התקופה לשהייה בישראל החלה לגבי העובד הזר עד למועד עזיבתו את ישראל (בסעיף זה – תקופת השיהוי), המפורטת בטור א' שבתוספת השנייה.

1יא יבוא: מס כדין על הסכום הנותר לאחר הניכוי לפי פסקה (2).

1יא יבוא: (ב) על אף הוראות סעיף קטן (א), מצא הממונה, לפי בקשה של עובד זר שהוא מסתנן, כי נבצר ממנו לעזוב את ישראל עד תום התקופה לשהייה בישראל החלה לגביו, או כי בתום לב ובשל טעות של העובד הזר שהוא מסתנן הוא לא עזב את ישראל עד תום התקופה האמורה, וכי בשל כך לא יהיה זה צודק לזקוף לחובתו את תקופת השיהוי, כולה או חלקה, רשאי הממונה להחליט על הפחתת תקופת השיהוי שתיזקף לחובתו לעניין סעיף קטן (א)(2).

1יא יבוא: (ג) הממונה לא יפעיל את סמכותו לפי סעיף קטן (ב) לגבי עובד זר שהוא מסתנן, אם חלפו מעל 18 חודשים מתום התקופה לשהייה בישראל החלה לגביו ועד המועד שבו התקבלה בקשתו במשרדי הממונה.

1יא יבוא: (ד) הגשת בקשה של עובד זר שהוא מסתנן לפי סעיף קטן (ב) כשלעצמה לא תמנע הרחקתו של העובד הזר מישראל ולא תעכב הרחקה כאמור.

1יא יבוא: (ה) שר הפנים, בהסכמת שר האוצר ובאישור הוועדה, רשאי לקבוע סוגי שמקרים ותנאים שבהתקיימם עובד זר שהוא מסתנן יהיה זכאי לקבל את כספי הפיקדון, כולם או חלקם, אף לפני המועד האמור בסעיף קטן (א).

1יא יבוא: יא3.

1יא יבוא: תשלום כספי הפיקדון לעובד הזר שהוא מסתנן על אף האמור בסעיף יא(ז), כספי הפיקדון שלהם זכאי העוד הזר שהוא מסתנן לפי סעיף 1יא2, ישולמו לידיו באמצעות הגוף המנהל את כספי פיקדון לפי פרק זה, באחת הדרכים המפורטות בפסקאות שלהן ובתנאים המפורטים בהן:

1יא יבוא: ישירות לידי העבד הזר, הוא מסתנן – לאחר שהעובד הזר עבר את ביקורת הגבולות בנמל התעופה בן גוריון או במעבר גבול אחר שקבע שר הפנים, בעת עזיבתו של העובד הזר את ישראל שלא לצורך יציאה זמנית מנה, ובלבד שהעובד הזר הגיש לממונה בקשה בכתב למשיכת כספי הפיקדון וצירף אליה צילום כרטיס וטיסה ודרכון או מסמך נסיעה תקף אחר להנחת דעתו של הממונה, שבעה ימים לפחות לפני עזיבתו את ישראל אך לא יותר משלושים ימים לפני המועד האמור.

1יא יבוא: בהעברה בנקאית לזכות חשבון בנק המתנהל על שמו של העובד הזר שהוא מסתנן – בתוך שלושים ימי עבודה מהיום שנודע לממונה על עזיבתו את ישראל שלא לצורך יציאה זמנית ממנה, ובלבד שפרטים מלאים ומדויקים אודות חשבון הבנק נמסרו למונה לפי סעיף, 1יא5.

1יא יבוא: לא מסרו פרטים כאמור, תתבצע ההעברה הבנקאית לפי פסקה זו, בתוך שלושים ימי עבודה מיום מסירת הפרטים כאמור.

1יא יבוא: שר הפנים, בהסכמת שר האוצר ובאישור הוועדה רשאי לקבוע דרכים ותנאים נוספים להעברת כספי הפיקדון לעובד זר שהוא מסתנן.

1יא יבוא: 1יא4 זכאות לכספי הפיקדון ותשלומם לאחר פטירת העובד הזר שהוא מסתנן נפטר עובד זר שהוא מסתנן בטרם עזב את ישראל, והממונה אישר שהעובד הזר היה זכאי לכספי הפיקדון לפי סעיף 1יא2 אילו היה עוזב את ישראל ביום פטירתו, יועברו כספי הפיקדון שלהם היה זכאי אילו עזב כאמור, בהעברה בנקאית לזכות חשבון הבנק התנהל על שמו בהתאם להוראות פסקה (2) של סעיף 1יא3(א).

1יא יבוא: לא מסר העובד הזר שהוא מסתנן פרטי חשבון בנק המתנהל על שמו לפי סעיף 1יא5, יועברו כספי הפיקדון כאמור בסעיף קטן (א) למי שהוכח שהוא בן זוגו ובאין בן זוג – למי שהוכח שהוא ילדו.

1יא יבוא: לא מסר העובד הזר שהוא מסתנן פרטי חשבון בנק המתנהל על שמו לפי סעיף 1יא5 ולא הוכח כי לעובד הזר בן זוג או ילד כאמור סעיף קטן (ב), יועברו כספי הפיקדון למי שנקבע שהם יורשי העובד הזר, בהחלטה שיפוטית סופית או בהחלטה רשמית סופית אחרת שניתנה על פי דין הירושה החל על העובד הזר ואושרה כדין בישראל.

1יא יבוא: על אף הוראות סעיף זה, רשאי שר הפנים לקבוע כי כספי הפיקדון של עובד זר שהוא מסתנן שנפטר כאמור בסעיף זה, יועברו למוטב שהוא בן משפחה מדרגה ראשונה של העובד הזר.

1יא יבוא: קבע השר כאמור יקבע הוראות לעניין מסירת פרטי המוטב בידי העובד הזר, לממונה.

1יא יבוא: 1יא5 פרטי חשבון הבנק של העובד הזר שהוא מסתנן העובד הזר שהוא מסתנן ימסור לממונה פרטים מלאים לגבי חשבון בנק המתנהל על שמו לצורך קבלת כספי הפיקדון לפי סעיפים 1יא3 ו-1יא4 באמצעות תצהיר כמשמעותו בסעיף 15 לפקודת הראיות (נוסח חדש), התשל"א-1971, או בתצהיר שניתן בפני גורם מוסמך מחוץ לישראל בהתאם לסעיף 30 לפקודה האמורה.

1יא יבוא: 1יא6 שימוש בכספים שלא הוצאו על ידי עובד זר שהוא מסתנן על אף האמור סעיף יא(ז)(2), כספי פיקדון שלא הוצאו על ידי עובד זר שהוא מסתנן מהקרן או מחשבון הבנק לפי סעיף 1יא2 ובכלל זה סכומים שנוכו לפי סעיף קטן (א)(2) של הסעיף האמור בשל שיהוי בעזיבה לאחר תום התקופה לשהייה בישראל, ניתן לעשות בהם שימוש לצרכים בריאותיים של עובדים זרים השוהים כדין בישראל, בתום שנתיים מתום התקופה לשהייה בישראל החלה לגבי העובד הזר שהוא מסתנן.

1יא יבוא: 1יא7 סייג אין בהפקדת סכום הפיקדון בקרן או בחשבון בנק לפי פרק זה או בדיווח לממונה לפי סעיף 1יא1 משום אישור לחוקיות העסקתו של עובד זר שהוא מסתנן בידי מעסיק או לחוקיות שהייתו או עבודתו של העובד הזר בישראל.

1יא יבוא: בסעיף 2(ב)(8), במקום "סעיף 1יא" יבוא "פרק ד'".

1יא יבוא: בסעיף 6א(ב), במקום "סעיף 1יא" יבוא "פרק ד'".

1יא יבוא: בסעיף 6ג - בסעיף קטן (א), במקום "עד 1יא" יבוא "עד 1יא8".

1יא יבוא: בסעיף קטן (ב), אחרי "1ח" יבוא "1י3" ובמקום "אי תחולת סעיף" יבוא "אי תחולת סעיפים 1י3".

1יא יבוא: בסעיף קטן (ג), בכל מקום לפני "ו-1יא(ב) עד (ז) יבוא "1יא1 עד 1יא8".

1יא יבוא: בסעיף 8(ב), לפני "1יא(ב) עד (ז), יבוא "1י8, 1י5 ו-יא1 עד יא7".

8 יבוא: 8א.

8 יבוא: שינוי התוספת השנייה שר הפנים, בהסכמת שר האוצר, לאחר התייעצות עם השר ובאישור הועדה, רשאי, בצו, לשנות את התוספת השנייה".

8 יבוא: בתוספת, במקום הכותרת "תוספת" יבוא "תוספת ראשונה".

הראשונה יבוא: "תוספת שנייה (סעיף 1יא2(ב)(2)) שיעור הניכוי בשל שיהוי בעזיבה טור א' טור ב' תקופת השיהוי שיעור הניכוי עד חודשיים 25 אחוזים מעל חודשיים עד שלושה חודשים 35 חודשים מעל שלושה חודשים עד ארבעה חודשים 50 אחוזים מעל ארבעה חודשים עד חמישה חודשים 65 אחוזים מעל חמישה חודשים עד שישה חודשים 80 אחוזים"ץ.

מירי רגב: אנחנו עוברים להתייחסויות.

יונתן יעקובוביץ': לגבי 1יא7.

יונתן יעקובוביץ': אני לא מומחה לדיני עבודה, אבל אם אפשר לקבל התייחסות.

יונתן יעקובוביץ': אולי כדאי להבהיר שאם מפטרים אותו, הוא לא חייב שימוע וכל הדברים הללו.

יונתן יעקובוביץ': זה לא מקנה לו זכויות.

יונתן יעקובוביץ': אם רוצים להוציא לו צו גירוש ועכשיו הוא יכול לעכב את זה בגלל איך שהוא פוטר מהעבודה.

יונתן יעקובוביץ': אני חושש שהכנסת הנושא הזה לחוק עובדים זרים מקנה לו זכויות בחוקי עבודה שעלולות ליצור בעיות.

יונתן יעקובוביץ': האם יש כאן התייחסות מספקת?

יונתן יעקובוביץ': אני לא אומר שהסעיף הזה נותן לו אבל אני אומר שהסייג הזה נכנס בגלל שאנחנו מבינים שבפעם הראשונה אנחנו בעצם נותנים התייחסות חוקית להעסקת מסתנן.

יונתן יעקובוביץ': אני חושב שאולי הסייג הזה הוא לא מספיק וצריך לתת את הדעת לגבי כל הזכויות שיכולות לעכב גירוש של אדם כזה אם הוא עובד, זכויות שימוע ודברים כאלה שברגע שהפכנו אותו לעובד זר - - -

מירי רגב: לא הפכנו אותו לעובד זר.

יונתן יעקובוביץ': אבל כשהוא עובד ואנחנו נותנים לזה איזושהי הכרה, הוא תוקע כאן יתד ויכולים לנסות דרך בתי דין לעבודה להחיל עליו זכויות.

יונתן יעקובוביץ': אני רוצה לוודא שהסעיף הזה יבהיר בצורה שאינה משתמעת לשתי פנים ותתייחס ותטפל בדברים האלה כדי שלא אחר כך יוצא צו גירוש והמסתנן יגיד בבית דין לעבודה שלא עשו לו שימוע לפני פיטורים.

מירי רגב: צודק.

מירי רגב: זה נותן לגיטימציה להעסקה בלתי חוקית.

יונתן יעקובוביץ': הסעיף הזה בא לומר שאנחנו לא נותנים.

יונתן יעקובוביץ': אני אומר שיעגנו את זה.

תומר רוזנר: אמרה השופטת חיות פעם וחזרה על כך וגם השופט פוגלמן שמדיניות הממשלה להמשיך – ועכשיו גם בפסק הדין האחרון בנושא הזה – בעמימות הנורמטיבית לגבי מעמדם של השוהים הבלתי חוקיים לא יכולה להימשך.

תומר רוזנר: אכן ההוראות שאת מציעה כאן לממשלה מעגנות בהחלט את זכותם של האנשים האלה לעבוד.

תומר רוזנר: ייכתב מה שייכתב בסעיף המוצע 1יא7, זה ברור שהסעיף הזה מעגן את הזכות לעבוד.

תומר רוזנר: הוא למעשה מעגן את העובדה שהמדינה מעורבת בעבודה הזאת, מכירה בה, יודעת עליה, מנהלת פיקדונות עבור העובדים.

מירי רגב: אין לה ברירה.

תומר רוזנר: אין בעיה אבל הכנסת צריכה לדעת.

מירי רגב: אי אפשר להעמיס את כולם בצורה מסודרת על מטוסים.

מירי רגב: היא הייתה עושה את זה אבל אין לה ברירה.

תומר רוזנר: בסדר גמור, אבל הכנסת צריכה לדעת שככל שאנחנו מערבים את המדינה, ייכתב מה שייכתב בסעיף, שכאילו זה לא עושה את זה, ברור שזה עושה את זה.

תומר רוזנר: זה מחליש את הטיעון שאסור להם לעבוד.

תומר רוזנר: אתם צריכים לקחת את זה בחשבון.

יונתן יעקובוביץ': גברתי, אם אפשר, בלי דרמה.

יונתן יעקובוביץ': בחקיקה ראשית אפשר להחליט שמסייגים את הזכויות שנוגעים לעובדים זרים.

תומר רוזנר: זה לא מה שאמרתי.

יונתן יעקובוביץ': צריך לתת את הזכות שלא ישחילו את זה אחר כך בפסיקה.

יונתן יעקובוביץ': אפשר בהחלט לקבוע שאם הוא מקבל צו גירוש, זה לא נחשב פיטורים של המעסיק.

יונתן יעקובוביץ': אפשר לפתור את זה יחסית בקלות.

יונתן יעקובוביץ': אני רק מבקש שיפתרו את זה עכשיו.

גלעד קרן: עצם הקביעה שיש הסדר לגבי העסקת מסתננים - - -

תומר רוזנר: שמדווחים עליו למדינה והמדינה יודעת.

מירי רגב: כי אין ברירה.

יונתן יעקובוביץ': השאלה אם אפשר להעביר את כל הסעיפים האלה לחוק למניעת הסתננות.

יונתן יעקובוביץ': זה מלכתחילה היה פותר ואני לא מבין למה עשו את המישמש הזה.

יונתן יעקובוביץ': אם היו עושים בתחילה סעיף ייעודי, לדעתי זה היה יוצר פחות בעיות.

הילה רענן: אנחנו חתומים על אמנות בין-לאומיות שמחייבות להשוות תנאי עבודה.

יונתן יעקובוביץ': אפשר להכניס סעיף.

הילה רענן: אתה אומר שלצורך העניין לא צריך לעשות להם שימוע.

יונתן יעקובוביץ': אם היה אפשר להכניס אותו הדבר לחוק למניעת הסתננות, זה היה יותר פשוט לדעתי אבל אני אומר בלי קשר שאפשר להכניס שצו גירוש לא נחשב פיטורים של המעסיק אלא הוא מתפטר.

יונתן יעקובוביץ': יחסית, הנה, בקלות פתרתי את זה.

הילה רענן: אני לא בטוחה שפתרת את זה כל כך בקלות.

הילה רענן: אתה העלית רעיון שבכלל לא בוודאות הוא חוקי.

הילה רענן: אתה פשוט זרקת משהו לאוויר ואתה חושב שזה פתר את הבעיה, אבל זה לא כי אנחנו חתומים על אמנות בין-לאומיות.

יונתן יעקובוביץ': אני מצטער אבל אני רוצה להזכיר שמדובר בחקיקה ראשית.

יונתן יעקובוביץ': אם זה יהיה בחקיקה ראשית, זה יהיה חוקי.

הילה רענן: לא.

הילה רענן: זה לא יהיה חוקי כי יש חוק שנוגד אמנות בין-לאומיות שישראל היא צד להן.

הילה רענן: אתה לא יכול לעשות כל מה שאתה רוצה.

יונתן יעקובוביץ': שאלתי אם מותר לנו לעשות את זה.

יונתן יעקובוביץ': אני לא אומר.

הילה רענן: לא בדקת את זה ואתה לא יכול להגיד דברים בלי לדעת.

תומר רוזנר: איך את מתייחסת לעובדה שכאן מפלים ביניהם לבין העובדים האחרים?

הילה רענן: יש עם זה בעייתיות.

תומר רוזנר: אולי כדאי שזה ייאמר לפרוטוקול.

תומר רוזנר: את אומרת שיש עם זה בעייתיות.

יונתן יעקובוביץ': אין בזה שום בעייתיות כי אתה לא מפלה אותו לרעה, כי אתה לא מוריד מהשכר שהוא מרוויח.

יונתן יעקובוביץ': אל תעלי בעיות שלא קיימות.

מירי רגב: תעביר לי איזשהו נוסח.

יונתן יעקובוביץ': אין בעיה כי אתה לא מוריד לו בשכר.

יונתן יעקובוביץ': השכר שהוא מקבל, אתה לא נוגע בו.

יונתן יעקובוביץ': זאת ממש לא בעיה.

מירי רגב: ממשיכים.

מיכל תג'ר: יש לי שתי הערות, כאשר האחת היא בעניין חובת הדיווח לממונה של המעסיק.

מיכל תג'ר: אני חושבת שראוי להוסיף חובת דיווח של הממונה לעובד.

מיכל תג'ר: כלומר, אם מנוהלים כאן כספים שיתכן שינוהלו במשך שנים ארוכות, מן הראוי שהעובד ידע מה הסכומים ואם המעסיק לא הפריש לו את הכסף.

מיכל תג'ר: תחשבי על זה שמנוכה כסף משכר העבודה שלו כל חודש, והעובד צריך לדעת אם המעסיק לא העביר את זה.

מיכל תג'ר: יכול להיות מצב, ואנחנו רואים מקרים כאלה, שמנכים שכר מעובדים, גם בגין הפרשות פנסיוניות, אבל לא מעבירים אותם לקרן הפנסיה, לגבי עובדים ישראלים.

מיכל תג'ר: קרנות הפנסיה מחויבות בדיווח רבעוני ביחס לכספים האלה.

מיכל תג'ר: חייבים להציג כאן חובת דיווח על ניהול הכספים האלה.

מיכל תג'ר: השאלה היא אם הכסף הזה שירד לו מהמשכורת באמת עבר לקרן הפיקדון לא לכיס של המעסיק.

מיכל תג'ר: מהבחינה הזאת בעיני הכרחי לכלול חובת דיווח של הממונה לעובד בדיווחים מקבילים לתקנות שחלות על קרנות הפנסיה כי אחרת זאת גם רשלנות רבתי של המדינה כי העובד יכול לבוא אחרי עשר שנים ולטעון גרמתם לי נזקים כלכליים, המעסיק גנב אותי לאורך שנים.

מירי רגב: אז המדינה תגן על עצמה, העובד יגן על עצמו וילכו לבית משפט.

מירי רגב: בתי המשפט אוהבים להתעסק בנושאים האלה ובית המשפט יקבע את מה שהוא יקבע.

מיכל תג'ר: אני חושבת שגברתי לא מבינה משהו.

מיכל תג'ר: זה מעבר להפרשות הסוציאליות.

מיכל תג'ר: זה כסף שיורד להם כל חודש מהמשכורת.

מירי רגב: אנחנו מבינים את זה.

מיכל תג'ר: המעסיקים יכולים במשך שנים לגנוב אותם ולא להעביר את הכספים האלה.

מיכל תג'ר: זאת תהיה רשלנות של המדינה, של מי שניהל את הקרן צריך לקבוע כאן חובת דיווח לקרן הפיקדון הזאת בדומה לחובת הדיווח שחלה על קרנות פנסיה וקרנות השתלמות.

מיכל תג'ר: לא יכול להיות שתהיה חובת דיווח של המעסיק לממונה אבל לא תהיה איזושהי חובת דיווח של הכסף של העובד שמורידים משכרו.

מירי רגב: תבדקו את זה ותתנו לי תשובה, אם יש חובת דיווח.

מיכל תג'ר: לעניין הניכויים מהשכר.

מיכל תג'ר: רוצים ליצור כאן תמריץ שהעובדים האלה, האנשים האלה, המסתננים, יעזבו את ישראל.

מיכל תג'ר: יהיה הון כסף בקרן הפיקדון אם היא תוקם.

מיכל תג'ר: בשביל מה צריך את הניכויים האלה?

מיכל תג'ר: באמת, בשביל מה צריך את זה?

מיכל תג'ר: אז הם השתהו בחודשיים, אז הם השתהו בשלושה חודשים, יש שם הון כסף.

מיכל תג'ר: שייתנו להם מאה אחוזים מהשכר, ייקחו את המס.

מיכל תג'ר: מספיק שלא נתתם להם רווחים על כל הדברים האלה, מספיק שזה נוהל באופן כזה.

מיכל תג'ר: באמת.

מיכל תג'ר: מספיק שהם לאורך שנים חיו - - -

מירי רגב: את כבר מכינה את התזה לבית המשפט.

מירי רגב: אלה לא קרנות.

מירי רגב: זה פיקדון שלהם.

מיכל תג'ר: פיקדון.

מיכל תג'ר: מאיזה פיקדון מורידים 25 אחוזים אחרי חודש איחור?

מירי רגב: הבנתי מה שאמרת.

מירי רגב: תודה.

מיכל תג'ר: זה מפלצתי לגמרי.

מירי רגב: עודד.

עודד פלר: בהמשך לזה, שתי הערות.

עודד פלר: האחת, אנחנו לא מכירים מנגנון כזה שבמנגנון מינהלי, בסוג של סנקציה מינהלית אוכלים לאנשים זכויות סוציאליות בצורה כזאת, זאת אומרת, בהחלטות של פקידים בלי שהדבר הזה נבחן בשום דרך אחרת.

מירי רגב: אלה לא פקידים.

מירי רגב: עכשיו אלה הנבחרים.

עודד פלר: הנבחרים מחליטים.

עודד פלר: אני אומר שההחלטה לקצץ למישהו מהזכויות הסוציאליות שהוא צבר לאורך השנים תהיה לפי סנקציה על כמה זמן עבר מאז שהוא יצא או לא יצא.

עודד פלר: מעבר לזה, נקראו כאן אין ספור סעיפים שרבים מהם כוללים אין ספור הוראות שבאמת הציבור לא יכול לעמוד בהן.

עודד פלר: זאת אומרת, כל מיני דברים כמו להביא תצהיר, ללכת להביא פסק דין של זה ולעשות כל מיני דברים, או אם הוא רוצה את הכסף מתי שהוא רוצה, לא יאוחר משבעה ימים ולא יותר משלושים ימים.

עודד פלר: כל מיני פרוצדורות שבכלל לא ברור איך יתבצעו ואיך אפשר בכלל להגיע למצב שבו בשלב שבו העובד כבר עוזב, וגברתי רוצה שהוא יעזוב, איך הוא לוקח אתו את הכסף בסופו של דבר.

תומר רוזנר: אכן יש כאן חשש.

תומר רוזנר: בעצם כל המנגנונים שנותרים כאן של כן מחזירים לו או לא מחזירים לו, הוא יכול לטעון טענות של השתהות בתום לב וכולי, וזה מה שמוצע כאן.

מירי רגב: איך אפשר לפשט את הבירוקרטיה?

עודד פלר: זה בהחלט עלול לעכב את יציאתו מהארץ.

מירי רגב: הבנתי.

מירי רגב: איך אפשר לפשט את זה?

מירי רגב: תציע איך אפשר לפשט את זה שהוא יצא יותר מהר.

עודד פלר: אני רואה כאן אין ספור סעיפים.

עודד פלר: לא ברור לי הדבר הזה, איך מפשטים את הדבר הזה.

עודד פלר: הכסף שלו, צריך לקבל אותו אבל יש לו אין ספור מנגנונים שהוא צריך לעמוד בהם כדי לעשות את זה.

עודד פלר: באמת, לא ברור.

עודד פלר: הוא ישתהה חודשים כדי לקבל את הכסף.

עודד פלר: אני יכול להגיד יותר מזה.

עודד פלר: משרד הפנים יודע, אמנון יודע, היינו במגעים עם משרד הפנים תקופה ארוכה, על העניין הזה של כמה זמן צריך לתת לעובדים זרים – למשל בסיעוד או בחקלאות או בבניין – שעבדו כאן

עודד פלר: כדי לעזוב את הארץ אחרי שהם סיימו לעבוד, כדי שהם יצליחו לפחות לסדר את הדברים שהם צריכים לסדר לפני שהם הולכים.

עודד פלר: ידע אמנון ובסופו של דבר קיבל החלטה להאריך את התקופה כי לאנשים נדרש זמן להתארגן.

מירי רגב: אמנון, מה הם צריכים להביא?

שושנה שטראוס: היום עובד זר שאין לו פיקדון, נותנים לו שישים ימים כשהוא מפסיק לעבוד ואסור לו לעבוד אלא הוא יכול ללכת ולסדר את כל ענייניו לפני שהוא יוצא.

שושנה שטראוס: ההחלטה של אמנון הייתה שכשיהיה הסדר פיקדון, התקופה הזאת תקוצר לשלושים ימים כי בפיקדון נותנים לו שירות כאשר חלק מהדברים, פיצויי פיטורים וכולי, כבר נמצאים כאן.

מירי רגב: אמנון, מה אתה אומר על זה?

מירי רגב: עד שהוא יביא את כל הדברים ואת כל ההסדרים?

תומר רוזנר: הוא ילך לבית משפט.

עודד פלר: גברתי, אם את רוצה פתרון, יש פתרון.

עודד פלר: תנו לו את הכסף.

מירי רגב: אחוז.

מירי רגב: תגיע לשדה ותראה את הכסף.

עודד פלר: לא.

עודד פלר: אל תנכו לו.

עודד פלר: תנו לו את הכסף כשהוא יוצא.

אמנון בן עמי: אבל אם אומרים לו לצאת והוא לא יוצא?

עודד פלר: תמצא דרך.

עודד פלר: תעמיד אותו לדין.

מיכל תג'ר: הוא מפסיד הון עתק אם הוא לא יוצא.

קריאה: רק שילך.

מיכל תג'ר: בסדר.

מיכל תג'ר: הוא רוצה לצאת עם הכסף הזה.

מיכל תג'ר: זה תמריץ אדיר.

מיכל תג'ר: יש לכם תמריץ.

מירי רגב: אבל הוא רוצה לצאת.

מירי רגב: תנו לו את הכסף ושילך.

הילה רענן: בהנחה שהוא לא יוצא בזמן?

הילה רענן: יש פסק דין שהוא צריך לצאת ב-1 בינואר אבל הוא לא יצא.

תומר רוזנר: אבל עכשיו הוא יוצא.

תומר רוזנר: תנו לו ושילך.

הילה רענן: אף אחד לא לוקח מהכספים שהוא הפריש מהשכר שלו.

תומר רוזנר: לא משנה.

תומר רוזנר: זה כסף שלו.

הילה רענן: לא פוגעים בשכר שהוא הרוויח.

תומר רוזנר: גם קרן הפנסיה שלך היא לא שלך.

תומר רוזנר: נכון?

תומר רוזנר: אם לוקחים לך, זה לא לוקחים.

תומר רוזנר: באמת.

הילה רענן: אבל זאת לא קרן פנסיה.

עודד פלר: זה מאוד בעייתי.

עודד פלר: זה חלק שאפילו יכול לפגוע במטרה אותה אתם רוצים.

הילה רענן: אני חושבת שלהפך, זה מתמרץ אותם לצאת בזמן ולא להתעכב כי הם יודעים שכל יום שהם יתעכבו, מתחיל לרדת להם כסף.

תומר רוזנר: המנגנון כאן הוא מנגנון כלכלי.

מיכל תג'ר: לגבי המסתננים יצרתם כאן תמריץ שאין על עובדים זרים.

מיכל תג'ר: המדינה מתעקשת על הניכויים האלה, כי הם נכונים ביחס לעובדים זרים שעליהם היה הרבה פחות כסף.

מיכל תג'ר: לגבי חקלאות, 400 שקלים בחודש, זה לא הרבה כסף כעבור חמש שנים.

מירי רגב: העובד הזר בא במטרה לחזור לארץ מוצאו.

מירי רגב: הוא לא בא כדי להשתקע במדינת ישראל.

מיכל תג'ר: אבל את יצרת כאן עוד תמריץ.

מיכל תג'ר: יש את העשרים אחוזים.

מיכל תג'ר: יש כאן ארבעים אחוזים.

מיכל תג'ר: זה הון עתק.

מיכל תג'ר: זה תמריץ כשלעצמו.

עודד פלר: אם החליטו שהוא צריך ללכת, תסמכי גברתי על אמנון ואנשיו שאם הם החליטו שהוא צריך ללכת, הם ידאגו שהוא ילך.

יונתן יעקובוביץ': יש תשעים אלף עובדים זרים שנמצאים כאן באשר תייר ואמנון החליט שהם יצאו והממשלה החליטה שהם יצאו והם עדיין כאן.

מיכל תג'ר: אתם יצרתם תמריץ בזה שאתם מורידים כמעט ארבעים אחוזים מהשכר, 36 אחוזים.

מיכל תג'ר: זה תמריץ.

הילה רענן: את מדברת על מצב אידיאלי בו אמרו למסתננים מתי לצאת והם יצאו.

הילה רענן: אנחנו מדברים על מצב שבו נקבע להם לצורך העניין מועד יציאה והם לא יצאו.

מיכל תג'ר: אם יהיה להם שם מאה אלף שקלים, הם יצאו.

מיכל תג'ר: את יודעת כמה כסף זה 36 אחוזים בחודש?

שושנה שטראוס: הממשלה מוכנה לתקן את ההגדרה של תום התקופה לשהייה של מסתנן.

מירי רגב: מהתחלה.

שושנה שטראוס: בסעיף ההגדרות יש הגדרה של תום התקופה לשהייה בישראל של מסתנן.

שושנה שטראוס: היום כתוב "המועד שבו עליו לעזוב את ישראל כפי שנקבע בפסק דין או הודעה" ואנחנו מוכנים לומר "שלושים ימים מהמועד שבו נקבע שעליו לעזוב את ישראל".

שושנה שטראוס: זאת אומרת, הניכויים יתחילו רק אחרי שלושים ימים.

תומר רוזנר: אם אינני טועה, ההצעה המקורית שלכם היא שזה יתחיל רק אחרי שלושה חודשים.

מירי רגב: זאת אומרת, כל ההסדר הזה יתחיל שלושים ימים אחרי פסק הדין.

שושנה שטראוס: כן.

תומר רוזנר: לגבי ההודעה.

תומר רוזנר: שוב, על פני הדברים מבלי שנכנסנו להערות שכפי שאמרתי לא היה סיפק בידינו להכינן, ברור שהודעה צריכה להיות הודעה שהומצאה לאותו אדם כי על כנף הציפור הוא לא ישמע עליה.

הילה רענן: ואם לצורך העניין שר הפנים פרסם הודעה?

תומר רוזנר: איך הוא ידע על זה?

הילה רענן: הוא יפרסם את זה בתקשורת.

הילה רענן: אני לא חושבת שהם כל כך מנותקים מהסביבה שלהם.

מירי רגב: גם יש אנשים שמאוד מעדכנים אותם כדי שיהיו מעורים בסביבה.

מירי רגב: אל תדאגי.

מירי רגב: תאמיני לי שאני לא מעורה כמו שהם מעורים.

מירי רגב: הם יודעים הכול.

מירי רגב: הממשלה, מה אתם אומרים?

שושנה שטראוס: אפשרות אחרת היא לתקן את זה בצורה אחרת, בטבלה.

מיכל תג'ר: לעג לרש.

מיכל תג'ר: אתם עשיתם ניכויים יותר גדולים.

מיכל תג'ר: צריך לאזן את זה - - -

קריאה: זה רק לגבי ה-16 ולא לגבי ה-20.

מירי רגב: אם הוא יצא בזמן, לא ייקחו לו כסף.

מיכל תג'ר: זה לא מספיק זמן בשביל כל הבירוקרטיות שיש.

מירי רגב: בסדר.

מירי רגב: ההצעה של הממשלה מקובלת.

מירי רגב: היא יפה.

מירי רגב: הבנו את מה שאמרת.

מירי רגב: את כל התיקונים אתם תעשו במקביל.

מירי רגב: מי עוד רצה לדבר?

מיכה סול: איגוד המסעדות.

מירי רגב: יש לך מה להגיד על הסעיף הזה?

מיכה סול: כן.

מיכה סול: ראשית, לגבי העשרים אחוזים.

מיכה סול: חלק מהעובדים האלה מרוויחים שכר שהוא גבוה משכר מינימום.

מירי רגב: יש כאלה?

מיכה סול: ודאי.

מירי רגב: כי החבר'ה מארגוני זכויות אדם לא מכירים אותם.

מיכה סול: אני יכול להראות לך את אלה שעובדים אצלי, איך הם מקבלים שעות חג וימי חג וכולי.

מירי רגב: ואם יש פעמיים, גם שישי, גם שבת וגם ראשון בחלק מהמקומות.

מיכה סול: אם המדינה רוצה לפתור את הבעיה הזאת – כי אני מסעדן עשרים שנים ואצלי במטבחים אני לא זוכר ישראלי אחד שנולד בארץ שעבד בניקיון.

מירי רגב: מה עשיתם עד שהם הגיעו?

מירי רגב: מה עשיתם לפני שהגיעו המסתננים?

מיכה סול: אני אגיד לך.

מיכה סול: הייתה תקופה שהייתה עלייה מרוסיה והעולים החדשים עבדו עד שהם נקלטו.

מירי רגב: אתה יודע שהרוסים בחלקם ישראלים.

מירי רגב: סתם אמרתי בחלקם.

מירי רגב: הם ישראלים.

מיכה סול: אמרתי נולד בישראל ולא אמרתי אזרח ישראלי.

מיכה סול: נולד בישראל.

מיכה סול: תמיד, בכל המסעדות בעולם, המהגרים שזה עתה הגיעו עוסקים בעבודות הקשות האלה אם המדינה רוצה לפתור את הבעיה ואם היא רוצה שיהיו מסעדות במדינה הזאת ולא הכול יהיה מבוסס על פאסט פוד וכולי – ואני חושב שהקולינריה הישראלית, מתגאים בה מאוד – עד שזה מגיע לעובדים שלה ואז קוראים לנו עבריינים כאשר לא מציעים לנו דרך אחרת מאשר לא להיות עבריינים ואנחנו מאוד מעוניינים לא להיות עבריינים.

מיכה סול: יש חוק שעות עבודה ומנוחה במדינת ישראל שאינו תואם את הענף שלנו והעסקה של המקצועות הקשים האלה, לא נותנים לנו שום אפשרות כדי לעזור למדינה שלא יהיה תמריץ לעובדים כאלה להגיע.

מיכה סול: זה הפתרון האמיתי כי יש חוק כלים שלובים שכזה.

מיכה סול: אני לא מומחה, אני רק יודע מי עובד אצלי במטבחים ותמיד מגיע זה שהיגר לא מזמן בדרך זו או אחרת ובסוף עובדה שאני לא עבריין, עובדה שבאים אלי ביקורות של משרד העבודה והרווחה והן בעיקר מתעסקים במסתננים.

מיכה סול: הם לא בודקים את תנאי ההעסקה של הישראלים ולזה הם מתייחסים כמובן מאליו.

מיכה סול: הם בודקים בזכוכית מגדלת ויש אכיפה חמורה מאוד ואני אף פעם לא הגעתי לא לקנסות ולא לאזהרות כי אני מעסיק אנושי גם של העובדים האלה כי אני תלוי בהם.

מיכה סול: כל המשק שלנו, מלונאות ומסעדנות, כל עוד אין פתרון אחר, תלוי בעובדים כאלה.

מירי רגב: מזל שהיו מלונות ומסעדנות לפני שהמסתננים הגיעו, אבל טוב שאתה אומר את זה.

מיכה סול: לפני כן היו פלשתינאים.

קרן מיכאלי: אנחנו כמובן מבקשים למחוק את סעיף 1(2)א(י)2(ג).

קרן מיכאלי: יש שאלה אחת שרציתי להפנות בעניין סעיף 1יא6 בעניין כספי פיקדון שלא הוצאו מהקרן על ידי העובד הזר שהוא מסתנן, אז ניתן לעשות בהם שימוש לצרכים בריאותיים של עובדים זרים השוהים כדין בישראל.

מירי רגב: אני לא מבינה את זה.

קרן מיכאלי: אני לא מבינה מה נשאר עכשיו מסעיף 1יא6.

קרן מיכאלי: האם זה אומר שעכשיו הכספים שלוקחים ממסתננים ילכו לצרכים בריאותיים של עובדים זרים?

מירי רגב: מה פתאום?

תומר רוזנר: כן.

תומר רוזנר: זה מה שמציעה הממשלה.

קרן מיכאלי: זה מה שנשאר עכשיו מהתיקון.

תומר רוזנר: זה מה שמציעה הממשלה.

מירי רגב: מהתחלה.

שושנה שטראוס: מסתנן שיוצא באיחור ומנכים לו לפי השיעורים בטבלה.

מירי רגב: מי שיוצא באיחור.

תומר רוזנר: היא לא שאלה על זה.

שושנה שטראוס: או עובד שלא דרש את הכספים לפי הנוסח הזה, הכספים ילכו לצרכים הבריאותיים.

קריאה: זה כיסוי חובות אבודים?

תומר רוזנר: התשובה היא כן.

קרן מיכאלי: צרכים בריאותיים של עובדים זרים השוהים כדין בארץ או של מי שאתם קוראים לו מסתנן?

קרן מיכאלי: האם אתם לוקחים כספים ממסתננים בשביל צרכים בריאותיים של עובדים עם אישור?

תומר רוזנר: כן.

תומר רוזנר: את זה הממשלה מציעה.

שושנה שטראוס: זאת ההצעה של הממשלה.

קרן מיכאלי: אני רוצה לוודא.

קרן מיכאלי: סליחה שאני שואלת כמה פעמים.

מירי רגב: כתוב למסתננים.

מירי רגב: למה לעובדים זרים?

מירי רגב: הכסף ילך למסתננים.

שי סומך: אלה התאמות שצריך לעשות.

מירי רגב: ראשית, תודה.

מירי רגב: הערה טובה.

מירי רגב: הערה שאני בהחלט מקבלת.

יונתן יעקובוביץ': דווקא זה מקבע איזשהו חיוב של המדינה לטפל במסתננים.

יונתן יעקובוביץ': אני לא רואה סיבה שזה יהיה בחוק.

מירי רגב: כולם מבינים, גם בתי המשפט, שאנחנו נמצאים כאן במצב בעייתי, עד שנפתור את הבעיה הזאת.

יונתן יעקובוביץ': אל תקבע בחוק שיש לך איזשהו חיוב לטפל במסתננים.

תומר רוזנר: בבית החולים חייבים לטפל בהם.

יונתן יעקובוביץ': מטפלים בהם אבל אל תכניס בחוק שאתה כאן מחויב לטפל בהם.

יונתן יעקובוביץ': אתה מקים קרן ייעודית לזה.

מירי רגב: זה מראה שאתה אנושי, זה מראה שאתה מבין שיש כאן מצוקה, זה מראה שאתה מבין שגם אם זה זמני, אתה צריך לטפל בהם.

יונתן יעקובוביץ': אני בעד לחלוטין מה שתכניסי עכשיו לחוק אבל יהיו אנשים שידאגו לעשות מזה מה שאת לא מתכוונת שיהיה.

מירי רגב: מה שהם יעשו מזה, זאת לא בעיה שלי.

מירי רגב: בסוף יש פרשנות החוק.

מירי רגב: מי שמפרש את פרשנות החוק, זה היועץ המשפטי של הממשלה.

יונתן יעקובוביץ': גברתי, כבר יש מרפאה לטיפול בפליטים.

יונתן יעקובוביץ': הכול בסדר.

יונתן יעקובוביץ': לא להכניס לחוק.

יונתן יעקובוביץ': אין בזה שום צורך.

מירי רגב: אני מציעה לממשלה לשקול את הסעיף הזה.

מירי רגב: היועץ המשפטי של הוועדה, אני מציעה לשקול את הסעיף הזה בכלל.

מירי רגב: בכל מקרה, אין שום סיבה שהכסף של המסתננים ילך לעובדים זרים.

מירי רגב: אם הוא ילך לקרן טיפול בהיבט ריפוי, זה צריך ללכת למסתננים.

מירי רגב: שוב, אם בכלל.

קריאה: יכול להיות שי לך למינהלת של דרום תל אביב.

מירי רגב: נכון.

קריאה: מסתננים זה איזה מגזר?

קריאה: זה לא מגזר.

מירי רגב: תחשבו על זה.

שי סומך: אנחנו נשקול.

מירי רגב: עוד הערות?

מיכל תג'ר: אני חוזרת אחורה אבל לא התייחסנו – והאיש מהמסעדנות הזכיר לי את זה – לרכיבי השכר עליהם יהיו הפרשות.

מיכל תג'ר: לכל העובדים הישראלים וגם לכל העובדים הזרים, רכיבי ההפרשות הם מהשכר הקובע ולא מהשכר שהוא שעות נוספות, חג, יום מנוחה וכולי.

מיכל תג'ר: זה משנה מאוד משמעותית את שיעור הניכויים.

מיכל תג'ר: כלומר, כאן צריך לקבוע שההפרשות יהיו מהשכר הקובע.

מירי רגב: נכון.

מירי רגב: מקבלת את זה.

שי סומך: זה רק הופך את ההסדר ליותר מורכב לאכיפה.

מירי רגב: כל ההסדר הזה הוא בעייתי.

מירי רגב: זה שהמסתננים כאן, זה עוד יותר בעיה ואנחנו מנסים עכשיו למצוא פתרון שיהיה משהו מידתי.

מירי רגב: מה לעשות?

מירי רגב: זה הרע במיעוטו מה שקורה לנו כאן.

מירי רגב: לכן, אם אנחנו רוצים להיות הגונים ואנושיים, צריך לראות מה שאפשר להשוות ומה אי אפשר כי אנחנו עושים משהו במיוחד לקבוצה שנמצאת כאן לא באישור אבל כרגע יש בעיות משפטיות כאלה ואחרות.

מירי רגב: נראה איך אנחנו עושים את זה בצורה הכי נכונה שאפשר.

מירי רגב: לכן זה צריך להיות מהשכר הקובע.

מירי רגב: אני מקבלת את ההערה הזאת בדיוק כמו שאני מקבלת את ההערה הקודמת.

שי סומך: רציתי להתייחס לנושא הקודם, אם אפשר.

שי סומך: אם יש כוונה להשתמש בכספים לכיסוי עלויות של בתי חולים ממשלתיים, זה מעורר שאלה.

שי סומך: אם זאת הכוונה, היא תצטרך להיבדק אצלנו.

מירי רגב: אמרתי לכם.

מירי רגב: אני לא יודעת למה אתם אובר חכמים כאלה.

מירי רגב: אמרתי לכם ללכת עם הסעיף הזה ותתייעצו בממשלה.

מירי רגב: לאחר מכן תחזרו אלי עם תשובה.

מירי רגב: מצדי, תורידו את הסעיף הזה.

אמנון בן עמי: אנחנו נתייעץ.

מירי רגב: בכל מקרה, אמרתי, אם הסעיף הזה נשאר, זה ילך לטובת המסתננים.

מירי רגב: זה מה שאמרתי.

מירי רגב: לא הגיוני שזה ילך לעובדים הזרים.

שי סומך: אני מסכים.

עודד פלר: מה עם חובת הדיווח?

עודד פלר: גברתי יודעת, אני מקבל כל שלושה-ארבעה חודשים מקרן הפנסיה שלי דיווח על מה יש בה.

מירי רגב: מי מדווח?

מירי רגב: למי ידווח?

מירי רגב: הוא כל שני וחמישה עובר דירה.

מירי רגב: עכשיו אני צריכה צוות מיוחד שילך למצוא לאיזה דירה הוא עבר כדי לדווח לו?

עודד פלר: לא.

עודד פלר: צריך להיות מצב שבו הוא לפחות יכול לבקש.

עודד פלר: צריך להיות מנגנון שמסוגל לבדוק שהמעסיק הפריש לשם את הכסף.

מיכל תג'ר: קובעים את המנגנון מקוון.

מיכל תג'ר: אפשר לתת גישה, סיסמה.

מיכל תג'ר: זה לא כל כך מורכב.

מיכל תג'ר: העניין הוא לא בכתובת היום אלא זה יכול להיות וירטואלי.

מיכל תג'ר: זאת סתם היתממות.

תומר רוזנר: אפשר לקבוע שאם הוא מבקש, ייתנו לו.

מירי רגב: ממי הוא מבקש?

תומר רוזנר: לא באופן יזום.

מירי רגב: מה פתאום באופן יזום?

תומר רוזנר: אמרתי לא באופן יזום.

תומר רוזנר: בגלל שאנחנו לא יודעים היכן הוא גר, אם הוא פונה ומבקש.

מירי רגב: ממי הוא מבקש?

תומר רוזנר: מהממונה, מזה שמנהל את הקרן.

מירי רגב: אני לא רואה עם זה בעיה.

מירי רגב: אני לא רוצה שהממשלה תבוא ותתחיל עכשיו לחפש אותם, עכשיו הוא עבר לחדרה ומחדרה הוא עבר לאילת ומאילת הוא עבר למקום אחר.

מירי רגב: עכשיו המדינה תתחיל ליצור קבוצה של פקידים שיחפשו את המסתננים, את מהגרי העבודה.

מירי רגב: אני רוצה ליצור מצב שמנהל הקרן, הכתובת שלו מן הסתם תהיה בצורה מסודרת במשרד הפנים, רשות ההגירה, תהיה כתובת ומי שיפנה אליה, יוכל לקבל.

מירי רגב: מי שלא יפנה, לא יקבל.

תומר רוזנר: תוך כדי קריאה אני רואה שיש כאן פגיעה בעסקים קטנים ובינוניים בנושא של הדיווח המקוון.

תומר רוזנר: הנושא הזה נמצא על שולחן הכנסת בוועדת הכספים, ויודעת על כך חבר הכנסת שקד ואחרים.

תומר רוזנר: כדי להגן על העסקים הקטנים ולאפשר להם את העבודה, לא מטילים עליהם חובת דיווח מקוון עד מחזור כספי מסוים.

תומר רוזנר: כאן מדברים על חובת דיווח מקוון על כל העסקים.

תומר רוזנר: קחו את זה בחשבון.

מירי רגב: תוסיפו בבקשה את חובת הדיווח למי שפונה ומבקש.

מירי רגב: זאת אומרת, יפורסם אתר וכולם יפנו, לא בעצמם אלא באמצעות אחרים.

קרן מיכאלי: שאלה אחרונה.

קרן מיכאלי: בעניין תום תקופה לשהייה בישראל לעניין מסתנן, המועד שבו עליו לעזוב את ישראל כפי שנקבע בפסק דין או בהודעה מאת שר הפנים או מנהל רשות האוכלוסין וההגירה.

קרן מיכאלי: מה קורה כשיש ערעור על ההחלטה?

שושנה שטראוס: לפי ההגדרה זה או מועד פסק דין או מועד לפי הודעה.

שושנה שטראוס: אם הוא יפנה לבית המשפט ובית המשפט ייתן לו צו - - -

קרן מיכאלי: צו, לא פסק דין.

שושנה שטראוס: הוא ימתין לפסק הדין.

קרן מיכאלי: אבל זה יהיה צו ולא פסק דין.

קרן מיכאלי: אם הוא פונה למשרד הפנים, משרד הפנים בדרך כלל נותן סירוב תוך איקס זמן לעזוב או 14 ימים.

קרן מיכאלי: אני אומרת שצריך להיות כתוב כאן שזה יהיה בצו של בית משפט או בהודעה מחודשת של משרד הפנים.

קרן מיכאלי: לא יודעת אבל שלא יהיה מצב שהוא יערער והוא לא יוכל להישאר בשביל הערעור כי אחרת יקזזו לו את הכסף.

קריאה: אם הוא קיבל צו ביניים, זה בסדר.

קרן מיכאלי: צו ביניים זה לא פסק דין.

קרן מיכאלי: כאן כתוב פסק דין.

קריאה: צו הביניים יאפשר לו להישאר.

שושנה שטראוס: בסופו של דבר הוא יקבל פסק דין.

מירי רגב: ברגע שהוא מקבל פסק דין, אם פסק הדין מחייב אותו לצאת, ברור שצריך לקחת ממנו את הכול אבל אם פסק הדין לא חייב אותו, צריך לראות איך במקרה הזה אפשר לעשות את ההתאמות.

שושנה שטראוס: מהמועד שנקבע בפסק הדין ליציאה.

מירי רגב: כן.

מירי רגב: זה לדעתי אחד הדברים שמי שיכול לשקול את זה, זה או ראש הרשות או להקים איזשהו מנגנון של ערר או בקרה על העניין הזה.

שושנה שטראוס: כן.

שושנה שטראוס: יש סעיף.

מירי רגב: לתוכו אפשר להוסיף את העניין הזה.

שושנה שטראוס: יש סעיף שאומר שהוא רשאי לבקש שיחזירו לו את הניכוי או לא יחשיבו תקופה מסוימת.

תומר רוזנר: גם על זה אנחנו מסבים את תשומת לב הוועדה שאין כל מנגנון ביקורת שיפוטי.

מירי רגב: יש עליהם את הביקורת השיפוטית הכי גדולה שיכולה להיות.

מירי רגב: דווקא עליהם יש את הביקורת השיפוטית הכי קשה שיכולה להיות.

מירי רגב: את מה שקיבלתי, כתבתם.

תומר רוזנר: כן.

מירי רגב: לגבי ההערה האחרונה, צריך לראות איך מכניסים את זה פנימה.

מירי רגב: יש גורמים נוספים שרצו להעיר מה שהוקרא?

הילה רענן: אני יכולה להגיד בעניין האישור על חוקיות שהמשמעות לא לכתוב שזה לא מהווה אישור ולא להכניס את המסתננים לתוך ההסדר הזה, המשמעות היא - - -

מירי רגב: זה ברור.

מירי רגב: לכן אנחנו כאן.

יונתן יעקובוביץ': לא אמרתי לא לכתוב.

שושנה שטראוס: אני מבקשת שהסעיף שאומר שהדיווח לא יהווה אישור לחוקיות, גם אישור שהממונה נותן על הכספים שהופקדו, גם הוא לא מהווה אישור לחוקיות השהיה.

תומר רוזנר: אתם יכולים להגיד מה שאתם רוצים אבל ברור שזה אישור.

תומר רוזנר: באמת, מספיק עם הכאילו הזה.

מירי רגב: אתם צריכים למצוא איזשהו סעיף להכניס את זה.

מירי רגב: אני מציעה לכם למצוא סעיף להכניס את זה בחקיקה.

מירי רגב: הרי זה יגיע לבג"ץ עד שבסוף תהיה פסקת התגברות.

מירי רגב: בסוף תהיה פסקת התגברות וזה ברור.

מירי רגב: בינתיים זאת רק הורדת ידיים אבל ברור מי בסוף ינצח כאן.

מירי רגב: עד שזה יגיע, אני מציעה שיהיה כתוב סעיף בפרק הזה שאומר שבמצב הרגיל, כל הדבר הזה, לא היינו באים לנהל את הדבר הזה אבל בגלל שזאת מציאות שנכפתה עלינו, היינו רוצים לראות את כולם בחוץ, אבל זה בלתי אפשרי ולכן אנחנו יוצרים איזשהו מודל זמני אמנם, זמני אבל בחקיקה, כדי לאפשר איזה שהם חיים סבירים כדי לתמרץ אותם החוצה אבל בלי לתת לזה גושפנקה שזה הדבר הנכון.

שושנה שטראוס: לכן יש את דברי ההסבר.

מירי רגב: דברי ההסבר לא מספיקים.

מירי רגב: צריך להכניס את זה לתוך החוק.

מירי רגב: זה נושא שצריך להיות בתוך החוק.

מירי רגב: תכניסו את זה לתוך החוק.

מירי רגב: דרך אגב, זה יעזור לנו גם מול בג"ץ כי זה מבהיר את העניין.

מירי רגב: נגיד שאנחנו לא רוצים אבל אין לנו ברירה.

מירי רגב: זאת המציאות.

מירי רגב: רצינו שהיא תהיה אחרת אבל כרגע המציאות היא מורכבת ולכן אנחנו מנסים לעשות הכול בצורה הכי אנושית שיכולה להיות.

מירי רגב: מצד אחד כן כמדינה לדאוג שכל אותם מסתננים ואנשים בלתי חוקיים יחזרו לארץ מוצאם, ומצד שני אנחנו צריכים לבצע את הנחיות הדרג המשפטי, את הנחיות היועץ המשפטי.

מירי רגב: לכן אנחנו מנסים לעשות את זה בצורה הכי טובה שיכולה להיות.

מירי רגב: זה הרע במיעוטו.

מירי רגב: אני כן הייתי מכניסה את זה לתוך איזה סעיף מטרה, לתוך חקיקה.

מירי רגב: אני כן הייתי מכניסה את זה פנימה.

מירי רגב: אנחנו מחדשים את הדיון.

אמנון בן עמי: גברתי היושבת ראש, ביקשת שנחשוב על כמה דברים.

מירי רגב: אני מבקשת מהממשלה, כי איך שזה נראה, אנחנו הולכים לסיים את החוק היום.

מירי רגב: כדי לא לכנס את הוועדה במיוחד רק כדי לקבל תשובות, תנו תשובות עכשיו ואנחנו נקבל או לא נקבל אבל נודיע את זה לטובת הפרוטוקול כדי שנוכל להמשיך עם זה.

אמנון בן עמי: אנחנו מבקשים שהכסף שייוותר בקרן יופנה לטובת פעילות במתקן חולות.

גלעד קרן: פעילות רווחה ובריאות.

אמנון בן עמי: פעילות רווחה ובריאות.

מירי רגב: מקובל עלי.

אמנון בן עמי: במתקן חולות.

אמנון בן עמי: דבר שני.

אמנון בן עמי: אני מבקש, לגבי הפיקדון, שזה לא יהיה מהשכר הקובע אלא משכר ברוטו.

אמנון בן עמי: זה יוצר לנו קושי תפעולי.

אמנון בן עמי: הפקחים שלי הם לא פקחי מס והם לא יודעים לעשות את החישובים האלה.

אמנון בן עמי: אני צריך שיהיה כלי עבודה לאנשים שהם יכולים לבצע אותו.

מיכל תג'ר: כל תכניות השכר בישראל עושות את זה היום.

מיכל תג'ר: כך עובדות כל ההפרשות לגבי ישראלים.

מיכל תג'ר: אין היום תוכנת שכר שלא יודעת לעשות הפרשות מהשכר הקובע.

מיכל תג'ר: כך זה עובד לגבי כל המשק בשוק העבודה.

גלעד קרן: חצי שנה מהיום שהקרן מופעלת, זה יכול לקחת גם יותר מחצי שנה.

גלעד קרן: יש לכם הרבה זמן להתארגן בעניין הזה.

אמנון בן עמי: זה לא רק עניין של להתארגן.

אמנון בן עמי: זה יוצר קושי תפעולי בעבודה.

מירי רגב: למה?

מירי רגב: מה ההבדל?

מיכל תג'ר: להפך.

מיכל תג'ר: היום תוכנות השכר, כדי לעצב אותן כך שההפרשות יהיו גם על השעות הנוספות, גם על החגים וגם על שעות שבת, יהיה צורך לערוך שינויים משמעותיים בתוכנות האלה.

מיכל תג'ר: היום זה עובד באופן אוטומטי רק על השכר הקובע.

מיכל תג'ר: כל ההפרשות, כל שוק העבודה, כל תכניות השכר.

מיכל תג'ר: אני מזמינה אתכם לבדוק את זה.

אמנון בן עמי: בסדר.

אמנון בן עמי: אנחנו נבדוק את זה.

מירי רגב: תבדקו את זה ותנו לנו תשובה עד יום ראשון.

גלעד קרן: נשארו לנו שני סעיפים.

גלעד קרן: סעיף 4 להצעת החוק שמדבר על תיקון חוק למניעת הסתננות (עבירות ושיפוט) (הוראת שעה) התשע"ג-2013 שעוסק באיסור הוצאת כספים.

גלעד קרן: הסעיף האחרון הוא סעיף התחילה.

מירי רגב: בסדר.

מירי רגב: נקריא.

שושנה שטראוס: 4.

שושנה שטראוס: תיקון חוק למניעת הסתננות (עבירות ושיפוט) (הוראת שעה) בחוק למניעת הסתננות (עבירות ושיפוט) (הוראת שעה), התשע"ג-2013, בסעיף 1, בסעיף 7א המובא בו, בסופו יבוא: "(ה) הוראות סעיף זה לא יחולו על כספי פיקדון שעובד זר שהוא מסתנן זכאי להם לפי סעיפים 1יא2 או 1יא4 לחוק עובדים זרים, התשנ"א-1991".

גלעד קרן: עכשיו אנחנו עוברים לעמוד 20, סעיף 8.

גלעד קרן: למעשה נשאר רק תחילה.

גלעד קרן: 8.

גלעד קרן: חוק עובדים זרים – תחילה, תחולה והוראות מעבר תחילתו של סעיף 1י3 לחוק עובדים זרים, כנוסחו בסעיף 4 לחוק זה, ב-1 בחודש שלאחר תום שישה חודשים מהמועד שבו הוקמה קרן או קיים חשבון בנק כאמור בסעיף 1יא(ב) או (ב1) לחוק עובדים זרים ושעליו הודיע שר האוצר, בצו.

מירי רגב: למה מתום שישה חודשים?

שושנה שטראוס: זה משום שהזמן שייקח למי שינהל את זה ולעשות את כל ההתאמות המיחשוביות והזמן שייקח לרשות כדי גם להודיע לציבור ולהתארגן כדי לקבל את ההפרשות.

שושנה שטראוס: זה אחרי שהגורמים המקצועיים דיברו והגיעו למסקנה שצריך תקופה מינימלית בה אפשר להתארגן ולהתחיל לגבות.

מירי רגב: זה המון זמן.

מירי רגב: למה חצי שנה?

מירי רגב: למה אי אפשר לעשות את זה בלוח זמנים יותר קצר?

שושנה שטראוס: אנחנו מדברים כאן על ארבעים אלף מסתננים.

שושנה שטראוס: צריך להתארגן לעשות את זה טוב וכמו שצריך.

שושנה שטראוס: לצורך כך נדרשת התקופה הזאת.

שושנה שטראוס: זה אחרי שניסינו לצמצם כמה שיותר.

מירי רגב: יש על זה הסתייגות.

מירי רגב: נכון?

גלעד קרן: כן.

גלעד קרן: הוצע שזה יהיה חודשיים במקום שישה חודשים ובכל מקרה לא יאוחר משישה חודשים מיום פרסומו.

מירי רגב: למה צריך שישה חודשי התארגנות?

אמנון בן עמי: צריך להתארגן.

אמנון בן עמי: אין לנו היום היערכות מתאימה לזה.

אמנון בן עמי: מטילים עלינו מטלות נוספות.

אמנון בן עמי: הזכרתי קודם כמה המטלות האלה הן מורכבות.

אמנון בן עמי: צריך להכשיר את העובדים, צריך להכין את העובדים, צריך להכין את המערכת.

אמנון בן עמי: הלוואי והייתי יכול לעשות את זה ממחר.

מירי רגב: אי אפשר לקצר את זה לשלושה חודשים?

אמנון בן עמי: אנחנו נעשה כמיטב יכולתנו.

אמנון בן עמי: מי כמונו רוצים לעשות את זה, אבל.

מירי רגב: שישה חודשים זה המון זמן.

יונתן יעקובוביץ': גם אם התקופה היא לא קריטית, מה שקריטי זה שעד ששר האוצר לא נותן את הצו, זה לא קורה.

יונתן יעקובוביץ': עכשיו יש בחירות ואם זה שר אוצר שיבוא אחר כך והוא לא משתף פעולה.

יונתן יעקובוביץ': גם אם נותנים שישה חודשים, להגביל את זה לא יאוחר מיום שהחוק עובר כי אם לא, תיאורטית, כל הקיום של כל החוק הזה תלוי בצו של שר האוצר.

יונתן יעקובוביץ': צריך להגביל את הזמן.

גלעד קרן: יכולים להגיד תוך שישה חודשים אבל אם אין קרן, היא לא הוקמה בששת החודשים האלה, מה עשינו?

גלעד קרן: בסדר, זה ייכנס לתוקף אבל אין קרן.

יונתן יעקובוביץ': אבל אתה מחייב את שר האוצר.

יונתן יעקובוביץ': אתה מגביל תאריך יעד ששר האוצר חייב עד אז להוציא את הצו.

יונתן יעקובוביץ': אתה אומר איקס חודשים מיום שקיים הצו ובכל מקרה לא יאוחר מאיקס חודשים מיום תחולת החוק.

אמנון בן עמי: כל הסיפור הזה גם כך הוא כל כך בעייתי וכאן ההצעה היא שנעשה את זה נורא נורא מהר, את כל הדבר המאוד מורכב הזה.

יונתן יעקובוביץ': בסדר, לא מהר, שיהיו תשעה חודשים אבל שיהיו תשעה חודשים ולא יאוחר מתשעה חודשים מיום תחולת החוק.

מירי רגב: למה תשעה חודשים מיום תחולת החוק?

מירי רגב: גם שישה חודשים ועוד שלושה חודשים.

יונתן יעקובוביץ': אני שמח לקצר, אבל אני אומר שבכל מקרה לא יצא שכל החוק הזה, קיומו תלוי בהחלטה של שר האוצר, מי שיהיה אחרי הבחירות.

איילת שקד: זאת ההסתייגות שהגשתי, שנתחום את שר האוצר שיהיה חייב תוך שישה חודשים מקסימום להגיש את התקנות.

איילת שקד: אין כאן מקסימום.

גלעד קרן: ההסתייגות שלך לא אומרת בדיוק את זה.

גלעד קרן: ההסתייגות שלך אמרה שהסעיף ייכנס לתוקף מקסימום תוך שישה חודשים אבל זה לא מחייב את השר להתקין תקנות תוך שישה חודשים.

מירי רגב: אבל אם החוק נכנס לתוקף תוך שישה חודשים, אז התקנות חייבות להיכנס לתוקף עד אז.

איילת שקד: לא.

איילת שקד: השר יכול גם לא לתקן את התקנות.

איילת שקד: אני רוצה לשים הסתייגות שיחייבו את השר לתקן תקנות שישה חודשים מיום חקיקת החוק.

איילת שקד: מקסימום עד שישה חודשים מיום חקיקת החוק.

איילת שקד: שלא יהיה מצב שיעל גרמן שרת האוצר ולא יהיו תקנות.

מירי רגב: אל תדאגי.

מירי רגב: זה לא יקרה.

מירי רגב: היא לא תהיה בכנסת.

איילת שקד: בכל מקרה, חייבים להגביל את הזמן.

מירי רגב: תומר, מה נראה לכם סביר?

תומר רוזנר: אני יודע מה יהיה עם המכרז שלהם?

תומר רוזנר: הם עושים שם מכרז.

מירי רגב: מה נראה לכם סביר?

תומר רוזנר: הממשלה לא תהיה לפני מאי.

גלעד קרן: בכל מקרה רק בעוד שישה חודשים מהיום יהיה שר אוצר.

איילת שקד: למה?

איילת שקד: תמיד יש שר אוצר.

איילת שקד: ראש הממשלה.

מירי רגב: נכון שיש מנכ"ל והיום הם לא עסוקים בתקציב.

איילת שקד: שר האוצר שיהיה ממלא מקום, הוא יכול לחתום על התקנות האלה.

גלעד קרן: ודאי.

גלעד קרן: זה בעצם ראש הממשלה.

איילת שקד: אתם רוצים לכתוב - בגלל הלחץ לגבי ראש הממשלה או מי שיחליף אותו - שמונה חודשים?

מירי רגב: לא.

מירי רגב: נכתוב שישה חודשים.

מירי רגב: אני רציתי להוריד לשלושה.

שי סומך: אם לא תהיה הסכמה במכרז, שום דבר לא יעזור.

שי סומך: חייבים גוף שיפעיל את זה.

איילת שקד: נשאיר את זה על שישה חודשים.

איילת שקד: רק להוסיף, לא יאוחר משישה חודשים מיום קבלת החוק.

תומר רוזנר: שר האוצר ייתן את הצו לא יאוחר משישה חודשים.

איילת שקד: כן.

שי סומך: אולי אפשר לקבל אפשרות הארכה באישור ועדה או משהו כי אם לא יהיה גוף שיזכה במכרז, כלום לא יעזור.

איילת שקד: תדאגו שיהיה.

שי סומך: זה לא אני.

שי סומך: זה משרד האוצר.

תומר רוזנר: אנחנו עושים את זה הרבה.

מירי רגב: בסדר.

איילת שקד: באישור ועדת הפנים.

מירי רגב: בסדר.

מירי רגב: יש הערות?

מירי רגב: אין.

מירי רגב: אם כך, סיימנו את הדיונים על החוק בוועדה.

מירי רגב: חשבתי שיהיו כאן יותר חברי כנסת אבל כנראה כולם רצים לפריימריס ואף אחד לא בא.

מירי רגב: מחר לא יהיו דיונים.

מירי רגב: אין שום סיבה שנכנס את האנשים אבל אני משאירה את יום ראשון כיום פתוח.

מירי רגב: בכל מקרה, ביום שני יהיו הצבעות בשעה 10:00 עד 12:00.

מירי רגב: אני מבקשת את אמנון ותומר אלי לחדר.

מירי רגב: תודה רבה.

מירי רגב: שיהיה לכולם סוף שבוע טוב.

מירי רגב: הישיבה נעולה.