ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 19, פרוטוקול מספר 332, 2014-11-26 09:30

חיים כץ: בוקר טוב.

חיים כץ: יום רביעי בשבוע, ד' בכסלו, ה-26 בנובמבר 2014 ואני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

חיים כץ: על סדר היום הצעת חוק האומנה, התשע"ג-2013 של חברות הכנסת קארין אלהרר, אורלי לוי אבקסיס וחבר הכנסת חיים כץ.

חיים כץ: החתימו אותי, אני לא יודע למה, לא עבדתי על זה יותר מדי אבל אני אעזור לקדם את הצעת החוק.

חיים כץ: יתר חברי הכנסת לא נמצאים כאן ולכן אני לא מציין את שמותיהם.

חיים כץ: גברתי היועצת המשפטית, תגידי לנו היכן אנחנו עומדים ומה קורה.

<נעה בן שבת: בדיון הקודם הסברנו שאנחנו מגיעים לכאן עם נוסח שהוא מעט שונה מהנוסח המקורי של הצעת החוק.

<נעה בן שבת: עשינו עיבודים ראשוניים לפני הדיון בוועדה כדי להביא את הנוסח.

<נעה בן שבת: לא רואים אותם כאן אבל אפשר להשוות אותם בקלות לנוסח בקריאה הראשונה.

חיים כץ: היו כבר הצבעות.

<נעה בן שבת: כן.

<נעה בן שבת: היו הצבעות.

<נעה בן שבת: הוועדה הצביעה על סעיפים 1, 3, 4 – לדעתי לא הצביעו אבל אישרו אותו – ו-5.

<נעה בן שבת: סעיף 2, סעיף ההגדרות, נשאר פתוח בשלב הזה.

<נעה בן שבת: עלו לגביו כמה שאלות וגם אמרנו שיישאר פתוח כי אולי יחולו בו שינויים.

חיים כץ: אם כן, אישרנו את סעיף 1.

חיים כץ: 3, 4 ו-5.

<נעה בן שבת: כן.

חיים כץ: לאור דבריה של היועצת המשפטית, מאחר שדנו בסעיפים 4 ו-5, אנחנו נצביע על סעיפים 4 ו-5.

חיים כץ: מי בעד?

חיים כץ: בעד – פה אחד

חיים כץ: שני חברי הכנסת שנמצאים כאן ויש להם זכות הצבעה, אישרו את סעיפים 4 ו-5.

חיים כץ: נעבור לסעיף 6.

חיים כץ: אם למישהו יש הערה, יאמר שהוא מתנגד או משהו כזה.

חיים כץ: אם לא, אנחנו מצביעים ומתקדמים.

<נעה בן שבת: סימן ד' – זכויות ילדים 6.

<נעה בן שבת: זכויות באומנה ובבחירת משפחת אומנה ילד באומנה זכאי, בין השאר, לזכויות לפי סימן זה לשם הבטחת יכולתו לחיות במסגרת משפחתית חלופית לבית הוריו, המספקת לילד את מכלול צרכיו, פועלת לשמירת וטובתו ומיישמת את זכויותיו לפי חוק זה, ובחירת משפחת האומנה עבורו תיעשה מתוך חתירה למימוש זכויות אלה.

<נעה בן שבת: משפחת האומנה ומנחה האומנה – פונקציה שנכללה כבר בהגדרות ונראה אותה אחר כך יותר בפירוט - יפעלו לקידום מיצוי זכויותיו של הילד על פי כל דין, בתחומי חייו השונים.

<נעה בן שבת: 7.

<נעה בן שבת: הזכות להתפתחות זכותו של ילד לחיות בתנאים ובסביבה אשר יאפשרו לו, במרב המידה האפשרית, התפתחות אישית ומימוש היכולות והפוטנציאל שלו, לרבות התפתחות גופנית, נפשית, רגשית, שכלית וחברתית.

<נעה בן שבת: 8.

<נעה בן שבת: הזכות להגנה זכותו של ילד להיות מוגן מפני כל צורה של ניצול ופגיעה, לרבות פגיעה פיזית, נפשית, הזנחה, והתעללות, וכן להיות מוגן מפני כל צורה שלך טיפול אכזרי, בלתי אנושי או משפיל, ושל ענישה גופנית, נפשי או משפילה.

<נעה בן שבת: 9.

<נעה בן שבת: הזכות לקשר עם הורים ובני משפחה זכותו של ילד לדעת מי הם הוריו, להכיר את הוריו ואת בני משפחתו, ולשמור על קשר אישי עמם.

<נעה בן שבת: אנחנו מדגישים את זה גם בנושא של אומנה בגלל שהוא עובר למסגרת משפחתית אחרת, אבל הקשר עם ההורים הוא מאוד יסודי וחשוב.

חיים כץ: אם הוא רוצה.

<נעה בן שבת: אני חושבת שמטפחים את זה במכלול הנסיבות.

חיים כץ: אם הוא רוצה.

<נעה בן שבת: אחרי כן נראה את פירוט ההוראות ואת היישום שלהן.

<נעה בן שבת: 10.

<נעה בן שבת: הזכות ליציבות זכותו של ילד כי ייעשה מאמץ מרבי למניעת העברתו בין מסגרת השמה חוץ ביתית אחת לאחרת.

<נעה בן שבת: המטרה היא שהוא יישאר במקום שיהיה מקום יציב ומוגן עבורו.

<נעה בן שבת: 11.

<נעה בן שבת: הזכות להשתתפות זכותו של ילד להביע את רצונו, רגשותיו, דעותיו ועמדתו ולהישמע בחופשיות, בכל עניין הנוגע לו, לאחר שניתן לו מידע כאמור בסעיף 13.

<נעה בן שבת: אופן ההבעה ודרכי השמיעה יהיו בהתאם לגילו, לכשריו המתפתחים ולצרכיו המיוחדים.

<נעה בן שבת: זכותו של ילד כי לרצונו, לרגשותיו, לדעותיו ולעמדה שגיבש בעניין הנדון יינתן משקל ראוי בהתאם לגילו ולכשריו המתפתחים.

<נעה בן שבת: על אף האמור בסעיפים קטנים (א) ו-(ב) רשאי גורם מוסמך הדן בעניינו של ילד, שלא לשמוע את הילד, מנימוקים מיוחדים שיירשמו, אם שוכנע כי תיגרם לילד פגיעה ממשית מהבאת הנושא בפניו, העולה על הפגיעה שתיגרם לו משלילתה.

<נעה בן שבת: נדרש גורם מוסמך להחליט בעניינו של ילד, רשאי היושב בראשו – של הגורם המוסמך - מנימוקים מיוחדים שיירשמו, שלא להביא בפני מי מן הצדדים או המוזמנים לדיון דברים שהביע הילד לגבי רצונו, רגשותיו, דעותיו ועמדתו, כפי שהביעם, כולם או חלקם, אם שוכנע כי הפגיעה שתיגרם לילד אילו יובאו הדברים עולה על הפגיעה מאי הבאתם.

<נעה בן שבת: הילד אמר שהוא מעדיף להיות כאן הוא במקום אחר, אם הנסיבות הן כאלה – אפשר לא להביא אותם בפני מי מן הצדדים.

<נעה בן שבת: 12.

<נעה בן שבת: הזכות לזהות ולרציפות תרבותית זכותו של ילד כי בחירת משפחת האומנה תיעשה תוך חתירה לשמירת רציפות ויציבות בקשריו הרגשיים, בחינוכו, ברקעו האתני, הדתי, התרבותי והלשוני, ובמאפייניו הייחודיים האחרים.

<נעה בן שבת: זכותו של ילד במסגרת ההשמה לזהות אישית ותרבותית, לרבות זכות לשמירת שמו, שפתו והדת והתרבות שלו.

<נעה בן שבת: זאת אומרת, זה שהוא נכנס למסגרת תרבותית אחרת, לא מנטרל אותו.

חיים כץ: אנחנו מצביעים על סעיפים 6 עד 12 כולל.

חיים כץ: מי בעד.

חיים כץ: בעד – פה אחד

חיים כץ: סעיפים 6 עד 12, אושרו על ידי כל חברי הכנסת שנמצאים כאן והם שניים במספר.

<נעה בן שבת: 13.

<נעה בן שבת: הזכות למידע זכותו של ילד לקבל, בעת ההשמה – גם במהלך התהליך שהוא מושם במשפחה וגם בעת שהותו במשפחה - ובכל שלב של ההשמה והשהות במשפחת האומנה, מידע בהתאם ליכולתו להבין, על מצבו, צרכיו, הליכים שמתקיימים בעניינו, תכניות הנוגעות אליו, החלטות שנתקבלו לגביו, משפחת האומנה שבה הוא מושם, וכן על מנגנוני תלונה אליהם הוא יכול לפנות ועל זכויותיו לפי חוק זה.

<נעה בן שבת: אנחנו לא עומדים מעל ראשו של הילד.

<נעה בן שבת: הוא צריך להיות שותף לתהליך ולקבל מידע על כך.

<נעה בן שבת: על מסירת המידע לילד יהיה אחראי מנחה האומנה או גורם מקצועי אחר הנוגע בדבר, שיסביר לילד את המידע, בשפה המובנת לו ובאופן התואם את גילו, את כשריו המתפתחים ואת צרכיו המיוחדים.

<נעה בן שבת: על אף האמור בסעיף זה, לא יימסר המידע במלואו לילד שאינו מעוניין לקבלו, או במקום שהגורם האחראי על מסירת המידע, שוכנע, מנימוקים שיירשמו, כי לילד תיגרם פגיעה במימוש זכותו למידע העולה על הפגיעה שתיגרם לו משלילתה.

<מוריה כהן בקשי: משרד המשפטים.

<מוריה כהן בקשי: אני רוצה להיות בטוחה שהסעיף של חובת הנמקה חל כאן או שאולי כדאי כאן לציין במפורש שהגורם המוסמך ינמק מדוע.

<נעה בן שבת: נדמה לי שכתוב, מנימוקים שיירשמו.

חיים כץ: בסדר.

<נעה בן שבת: גם בסעיף 11(ג) שקראנו קודם, שמאפשר לשלול ממנו את הזכות לא לשמוע אותו.

<נעה בן שבת: 14.

<נעה בן שבת: הזכות לפרטיות זכותו של הילד לפרטיות ולשמירת צנעת חייו על פי כל דין לרבות בכל הנוגע למידע אודותיו, בכפוף למגבלות הדרושות לשם שמירה על טובת הילד או טובתם של ילדים אחרים הנמצאים במשפחת האומנה.

<נעה בן שבת: 15.

<נעה בן שבת: הזכות לחינוך זכותו של ילד כי בבחירת משפחת האומנה המתאימה עבורו יינתן משקל ראוי לאפשרותו להגשים את זכותו לחינוך על פי כל דין.

<נעה בן שבת: זכותו של ילד שלא להיות מופלה במימוש זכותו לחינוך על פי כל דין, מחמת היותו מושם במשפחת אומנה, ובכלל זה לא להיות מופלה בידי מוסד חינוך או רשות מקומית בשל השתייכותו למסגרת של משפחת אומנה, לרבות בכל הנוגע לכל אחד מאלה: רישום תלמיד, קבלתו או הרחקתו ממוסד חינוך.

<נעה בן שבת: תכנית לימודים.

<נעה בן שבת: זכויות וחובות התלמידים במוסד החינוך לרבות כלי המשמעת במוסד והפעלתם.

<נעה בן שבת: לעניין סעיף זה, "מוסד חינוך" – כהגדרתו בחוק לימוד חובה, התש"ט-1949.

<יצחק קדמן: הסעיף הזה נראה כאילו שלמישהו יש איזשהו מקום לחשוב שילד באומנה לא זכאי לחינוך.

<יצחק קדמן: יש עוד הרבה דברים שילדים זכאים להם.

חיים כץ: יענה חבר הכנסת מרגי.

חיים כץ: כבוד הרב מרגי.

יעקב מרגי: בתוך עמי אנוכי יושב.

יעקב מרגי: גם ב-2014 שהסתיימה ומתחילה שנת 2015, יש עדיין מוסדות חינוך שיסתכלו גם על זה ויכולים להפלות אותו בגלל שהוא בא ממשפחת אומנה.

יעקב מרגי: אם אתה רוצה פירוט יתר, ראה מגזרים, לצערי הרב ואני אומר את זה בצעד.

חיים כץ: אם אתם רוצים להתחיל דיון ולא לקדם, בסדר.

מיקי רוזנטל: אתה לא מכיר את זה?

מיקי רוזנטל: אתה לא יודע את זה?

חיים כץ: אנחנו רוצים לקדם ולא לשרוף שעה על השאלה.

חיים כץ: אם זה היה משהו שמזיק או מרע, הייתי אומר ששווה להקדיש את הזמן.

מיקי רוזנטל: אם אתה אומר שזה מובן מאליו אבל זה לא מובן מאליו.

חיים כץ: ממשיכים.

<נעה בן שבת: 16.

<נעה בן שבת: הזכות לפנאי זכותו של ילד באומנה לפנאי ולמנוחה, וזאת בין השאר וככל שניתן, באמצעות יצירת מגוון אפשרויות לילד ליהנות מפעילויות תרבות, ספורט ואמנות.

חיים כץ: אנחנו מצביעים על אישור סעיפים 13 עד 16, כולל.

חיים כץ: מי בעד?

חיים כץ: בעד – פה אחד

חיים כץ: שלושת חברי הכנסת הנוכחים שיש להם זכות הצבעה, אישרו את סעיפים 13 עד 16.

<נעה בן שבת: 17.

<נעה בן שבת: הזכות להגיש תלונה זכותו של ילד להגיש תלונה באופן חופשי בכל עניין הנוגע לו לפי חוק זה, בדרך אשר תואמת את כשריו המתפתחים ואת צרכיו, ותוך שמירה על פרטיותו.

<נעה בן שבת: בהמשך יוסדר המנגנון לכך.

<נעה בן שבת: 18.

<נעה בן שבת: זכויות ילדים עם מוגבלויות זכותו של ילד עם מוגבלות שנקבע לגביו כי טובתו מחייבת את השמתו באומנה, שמשפחת האומנה תספק לו את מכלול צרכיו ותדאג למימוש זכויותיו בשים לב למוגבלותו ולהתאמות ככל שיידרשו, ותוך חתירה לבחירת משפחת אומנה אשר תאפשר נגישותו לשירותים התואמים את מוגבלותו, והכול ברוח עקרוניות חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, התשנ"ח-1998.

<נעה בן שבת: 19.

<נעה בן שבת: זכות לשירותים ולהטבות ילד במשפחת אומנה זכאי לכל הזכויות, השירותים וההטבות להם זכאי ילד שהינו תושב הרשות המקומית שבה מתגוררת המשפחה האומנת לרבות בכל הנוגע לשיוכו למוסדות חינוכיים ברשות המקומית ולפעילויות העשרה, פנאי ונופש בה ולרבות שירותי בריאות.

<נעה בן שבת: אמנם משפחתו הביולוגית באה מרשות מקומית אחרת, אבל הוא שייך למשפחת האומנה ומקבל את הזכויות.

חיים כץ: אנחנו מצביעים על אישור סעיפים 17 עד 19.

<מוריה כהן בקשי: שאלה להבהרה שאני לא בטוחה בה.

<מוריה כהן בקשי: האם לא יובן מזה שזכויות מסוימות שנמצאות ברשות המקומית של מקום המוצא שלו יישללו?

<רינת וייגלר: אחר כך יש לזה התייחסות.

<רינת וייגלר: זה נשמר לו.

<מוריה כהן בקשי: זה יינתן ברשות החדשה ואנחנו יודעים שהילדים האלה לפעמים נמצאים אצל ההורים.

<רינת וייגלר: זה כתוב בהמשך.

חיים כץ: לא שאת את זה עת ישבתם יחד?

<רינת וייגלר: זה בחוק.

<רינת וייגלר: בהמשך זה כתוב שלא ייגרעו זכויותיו עת הוא מגיע לחופשות הביתה במקום מגוריו.

<נעה בן שבת: נבדוק אם צריך להבהיר בנוסח.

<נעה בן שבת: זה כמובן לא גורע מזכויותיו בעת שהוא שוהה עם משפחתו.

חיים כץ: בזמן העתידי, עת תשבו על הנוסחים, תבדקו ואם חלילה יקרה שפגענו בחלק מזכויותיו, אנחנו נעשה רביזיה על הסעיף ונאשר אותו כפי שצריך להיות.

<נעה בן שבת: כרגע אנחנו מסכימים על העיקרון.

חיים כץ: כן.

חיים כץ: אנחנו מצביעים על אישור סעיפים 17 עד 19, כולל.

חיים כץ: מי בעד?

חיים כץ: בעד – פה אחד

חיים כץ: שלושת חברי הכנסת שנמצאים אישרו את סעיפים 17 עד 19.

<נעה בן שבת: פרק ב': רישוי אומנה 20.

<נעה בן שבת: איתור אומנים והכשרתם המשרד או מי מטעמו יפעל לאיתור, גיוס והכשרת אומנים.

<נעה בן שבת: 21.

<נעה בן שבת: ממונה על רישוי אומנה ומאגר מידע השר ימנה עובד מבין עובדי משרדו אשר יהיה אחראי על מערך רישוי האומנה, ועל מאגר המידע.

<נעה בן שבת: 22.

<נעה בן שבת: מאגר מידע השר יקים מאגר מידע ממוחשב שיכלול מידע בדבר בקשות למתן רישיון אומנה ורישיונות אומנה שניתנו, סוגיהם ותנאיהם, לרבות תוקף הרישיון או הרישיון הזמני, לפי העניין.

<נעה בן שבת: השר יקבע הוראות בדבר מאפייני מקבל הרישיון שייכללו במאגר, ובדבר ניהול המאגר, אבטחת המידע שבו, ותנאים לעיון במידע ולמסירת מידע מהמאגר למפקחים ולגופים המפעילים.

<נעה בן שבת: כמובן אנחנו נדבר אחר כך על ההוראות הנדרשות לאבטחת המידע.

<נעה בן שבת: זה כמובן מידע רגיש שנוגע לילדים ולמשפחות האומנה.

<נעה בן שבת: אני רוצה לציין שהנושא של רישוי האומנה הוא נושא חשוב ומהותי.

<נעה בן שבת: גם היום נבחנות משפחות האומנה אבל הדבר הזה יוסדר כעת.

<נעה בן שבת: 23.

<נעה בן שבת: בקשה לשמש כאומן אדם המעוניין לשמש כאומן (להלן – המבקש), יגיש למונה על רישוי האומנה בקשה לקבלת רישיון אומנה, לפי חוק זה.

<נעה בן שבת: השר יקבע הוראות לעניין בקשה לרישיון אומנה ובקשה לחידוש רישיון אומנה, לרבות הפרטים שתכלול והמסמכים שיצורפו אליה, ולעניין שינוי רישיון אומנה או ביטולו.

<נעה בן שבת: היה למבקש בן זוג המתגורר עמו, תוגש הבקשה גם על ידי בן הזוג ויחולו כל הוראות חוק זה המתייחסות למבקש על שני בני הזוג, יחד ולחוד, לפי העניין.

<נעה בן שבת: זאת אומרת, לא יכול להיות מצב שבו שני בני זוג מתגוררים בבית אחד ואחד הוא הורה אומנה והשני לא קשור לנושא.

<נעה בן שבת: הם צריכים שניהם להיות מחויבים לנושא הזה.

<מוריה כהן בקשי: במצבים של נישואים שניים במהלך האומנה, זה נמצא בהתאמה?

<נעה בן שבת: אני חושבת שזה אחד מהשינויים.

<רינת וייגלר: צריך ליידע.

<רינת וייגלר: זה כתוב בהמשך.

<נעה בן שבת: 24.

<נעה בן שבת: תנאים לקבלת רישיון אומנה רישיון אומנה יינתן למבקש לאחר שעבר הכנה והכשרה לתפקיד, חוות דעת בדבר הערכת כשירות שנערכה לו מעידה על התאמתו לתפקיד, והתקיימו בו התנאים הבאים: זאת אומרת, הוא גם צריך לעבור הכנה והכשרה, גם צריכה להיות חוות דעת שתומכת בכשירותו ומעידה על התאמתו לתפקיד וגם מתקיימים בו התנאים הבאים.

<נעה בן שבת: הוא תושב ישראל.

<נעה בן שבת: מלאו לו 25 שנים וטרם מלאו לו 56 שנים.

<יצחק קדמן: השאלה אם צריך לסגור את עצמנו במגבלות כאלה.

<נעה בן שבת: יש ועדת חריגים.

<נעה בן שבת: החלטות חריגות.

<רינת וייגלר: בהמשך יש רישיון אומנה חריג.

<נעה בן שבת: הוא יודע קרוא וכתוב ובעל השכלה של עשר שנים לפחות.

<נעה בן שבת: אין לו, או לכל אדם המתגורר עמו, לקות נפשית, מגבלה או מחלה אשר יש בהם כדי לפגוע בילד בצורה כלשהי או כדי לפגוע ביכולתו לשמש כאומן.

<נעה בן שבת: הוא וכל אדם המתגורר עמו אינם סובלים מהתמכרות לסמים או לאלכוהול.

<נעה בן שבת: הוא בעל הכנסה קבועה, ואם מדובר בבני זוג, לפחות אחד מהם בעל הכנסה קבועה כאמור.

<נעה בן שבת: למבקש מקום בביתו אשר יש בו בכדי לאפשר את התפתחותו התקינה של ילד ואת מימוש זכויותיו לפי חוק זה.

<נעה בן שבת: ילדו של המבקש לא הוכרז קטין נזקק כמשמעותו בסעיף 2 לחוק הנוער.

<נעה בן שבת: המבקש לא הוכרז פסול דין ולא מונה לו אפוטרופוס.

קארין אלהרר: הבנתי שהולכים לשנות את המינוח פסול דין.

<מוריה כהן בקשי: נעשה תיקון עקיף.

<נעה בן שבת: על אף האמור בסעיף קטן (א), לא יינתן רישיון אומנה לאדם שהוא או אדם המתגורר עמו, הורשעו בעבירה שמפאת מהותה, חומרתה או נסיבותיה לא ראוי כי יקבלו רישיון אומנה, ולא תלויים ועומדים נגדם הליכים בשל חשד לביצוע עבירה כאמור.

<נעה בן שבת: זה סעיף יותר כללי.

<נעה בן שבת: אנחנו מדברים על אנשים שאו הורשעו או תלויים ועומדים נגדם הליכים בנושא כזה, אבל כמובן רק עבירות שמעוררות חשש לתפקוד שלהם כאומנים.

<יצחק קדמן: הסעיף הכללי הזה הוא בסדר גמור.

<יצחק קדמן: אני חושב שבנפרד מהסעיף הזה צריך להחיל סעיף מיוחד מפורש האומר שמי שהורשע בעבירת מין ומי שהורשע באלימות כלפי ילדים.

<יצחק קדמן: ביתר יכול להיות שיקול דעת אבל בשניים האלה, לא יכול להיות שיקול דעת.

<קריאה: אתה צודק.

<קריאה: בלי שיקול דעת.

חיים כץ: בסדר.

<מוריה כהן בקשי: יש לנו נוסח כזה שאפשר להלביש אותו כאן.

<נעה בן שבת: שהוא גם כולל הוראה כללית וגם את העבירות האלה.

<מוריה כהן בקשי: עשינו את זה בחוק הפונדקאות.

<נעה בן שבת: אדוני, זה יצורף לנוסח.

<נעה בן שבת: על אף האמור בסעיף קטן (א), לא יינתן רישיון אומנה למבקש שיש לו בן זוג המתגורר עמו, אלא אם כן יינתן רישיון אומנה כאמור גם לבן הזוג.

<נעה בן שבת: הממונה על רישוי האומנה רשאי לסרב לתת רישיון אומנה, מנימוקים שימסור למבקש הרישיון ולאחר שנתן לו הזדמנות לטעון טענותיו, אף אם מתקיימים התנאים שבסעיף קטן (א), אם מצא כי קיימות נסיבות שבשלהן אין הוא ראוי לשמש כאומן.

<נעה בן שבת: כלומר, הרשימה הזאת היא לא הממצה את כל השיקולים אלא יש גם שיקול דעת מעבר לכך וכמובן צריך לתת הזדמנות לטעון את הטענות.

<נעה בן שבת: 25.

<נעה בן שבת: רישיון אומנה חריג התקיימו נסיבות מיוחדות הקשורות בטובת הילד המצדיקות הענקת רישיון אומנה למבקש שלא עמד בתנאי מהתנאים לרישיון שבסעיף 24, או שלא התקיימה לגביו הוראה אחרת מהוראות חוק זה, רשאי הממונה על רישוי האומנה, בהמלצת המפקח הארצי על האומנה, לתת למבקש רישיון אומנה חריג, ורשאי הוא לקבוע בו תנאים ולהתנות את תוקפו.

<נעה בן שבת: זה לעניין הגבלות הגיל, לעניין הגבלות אדם אחר במשפחה.

<יצחק קדמן: אני מבקש שהחריג הזה לא יחול על העבירות שהזכרתי קודם.

<נעה בן שבת: נכון.

<נעה בן שבת: זה כתוב לנו בסעיף קטן (ג) בו אנחנו מדברים על התנאים.

<נעה בן שבת: לבקשה תצורף חוות דעת של מנחה אומנה בדבר התאמתו של האומן לתפקיד בהתחשב בנסיבות המיוחדות לפי סעיף 26.

<נעה בן שבת: לא יינתן רישיון אומנה חריג למבקש שלא התקיים בו תנאי מהתנאים שבפסקאות (1) – תושב ישראל - (4) – יש אדם עם לקות נפשית שיכול לגרום לפגיעה בילד או ביכולת לתפקד כאומן - (5) – אלכוהול וסמים - (6) – הכנסה קבועה - (8) – הקטין הנזקק - (9) – פסול דין - של סעיף 24(א) או שהתקיים בו תנאי מהתנאים שבסעיפים קטנים (ב) ו-(ג) של הסעיף האמור.

<רינת וייגלר: בתקופה האחרונה יש לנו מספר מקרים בהם אנחנו מבקשים לשקול חריגה מתנאי מספר (1), שהוא תושב ישראל, שלא חשבנו על זה בעבר.

<רינת וייגלר: אנחנו כן מבקשים להכניס אפשרות לחרוג ברישיון אומנה חריג ובנסיבות שמצדיקות כמו שמפורט, גם את סעיף (1).

מיקי רוזנטל: למה?

<יצחק קדמן: כדאי.

<רינת וייגלר: יש לנו על השולחן כמה דוגמאות.

<שלווה ליבוביץ: בהצעת החוק של אימוץ חוץ לארץ יש הגדרה שלדעתי מאוד מתאימה לנו.

קארין אלהרר: תני דוגמה.

<שלווה ליבוביץ: אני אתן דוגמה.

<שלווה ליבוביץ: יש לנו היום סיפור של ילדים מגאנה והמשפחה מגאנה שיש לה תעודת זהות כתומה ובעוד שלוש שנים, כאשר הבת שלהם תהיה בצבא, הם יקבלו תעודת זהות כחולה.

<שלווה ליבוביץ: הם מתאימים להיות משפחה אומנת לילד הזה מבחינת מסורת, תרבות וכולי, אבל נכון להיום הם עם תעודת זהות כתומה ואני חושבת שנכון לאשר אותם.

<שלווה ליבוביץ: יש לנו בעיה עם מזרח ירושלים שם יש הפרדה בין אזרחות ותושבות.

חיים כץ: לנדון כחריגים אבל לא בחוק הראשי.

חיים כץ: לאפשר ועדת חריגים.

<נעה בן שבת: נכניס את זה בסעיף של ועדת חריגים.

חיים כץ: בוועדת חריגים ולא בחוק הראשי.

<נעה בן שבת: אנחנו רק אומרים שאנחנו מורידים כאן את ההגבלה.

מיקי רוזנטל: את יכולה להוריד את פסקה (1).

<נעה בן שבת: הורדנו את פסקה (1).

חיים כץ: אנחנו מצביעים על אישור סעיפים 20 עד 25, כולל.

חיים כץ: מי בעד אישור הסעיפים עם השינויים שהכנסנו לגבי עבירות מין ואלימות?

חיים כץ: בעד – פה אחד

חיים כץ: קארין אלהרר מחליפה את עדי קול.

חיים כץ: אנחנו כבר ארבעה חברי כנסת שמאשרים את הסעיפים.

<נעה בן שבת: 26.

<נעה בן שבת: הערכת כשירות לשמש כאומן מנחה אומנה יעריך את כשירותו של המבקש לשמש אומן.

<נעה בן שבת: מנחה האומנה ייתן חוות דעת בכתב, על פי ממצאי הערכת הכשירות, שה יקבע את התאמת המבקש לתפקיד ואת סוג האומנה בה מתאים המבקש לשמש כאומן.

<נעה בן שבת: מה זה כשאתם אומרים סוג האומנה?

<רינת וייגלר: צרכים מיוחדים, גילים.

<נעה בן שבת: חוות הדעת תועבר למפקח על האומנה לצורך בדיקה ומתן המלצה בדבר מתן הרישיון לממונה על רישוי האומנה.

<נעה בן שבת: המלצת המפקח על האומנה תועבר לממונה על רישוי האומנה, אשר יחליט בדבר מתן רישיון האומנה, תנאיו ותוקפו, ויודיע על החלטתו למבקש בתוך חודש ימים מעת הגשת הבקשה.

<נעה בן שבת: זאת אומרת, יש לנו החלטה של הממונה על פי המלצה של המפקח וחוות דעת של מנחה האומנה.

<נעה בן שבת: 27.

<נעה בן שבת: הודעה על שינוי האומן יודיע לממונה על רישוי האומנה, על כל שינוי שחל בנסיבות חייו או על כל דבר אחר שיש בו כדי להשפיע על רישיון האומנה שניתן לו, לרבות פרטים המהווים תנאי לרישיון לפי חוק זה.

<נעה בן שבת: הודיע האומן על שינוי כאמור, יבדוק הממונה על רישוי האומנה את המידע ואת הצורך לערוך עיון מחודש ברישיון, בהתאם לחוות דעתו של מנחה האומנה.

<נעה בן שבת: זאת אומרת, זה מחייב אותו להתייחס לשינוי ולבחון מה זה מחייב מבחינתו.

<נעה בן שבת: 28.

<נעה בן שבת: תוקף רישיון אומנה, בקשה לחידושו ורישיון אומנה זמני רישיון אומנה תקף לשלוש שנים, אלא אם כן נקבע בו מועד קצר יותר.

<נעה בן שבת: אומן או מי שבידו רישיון אומנה תקף המעוניין בכך, יגיש בקשה לחידוש הרישיון לא יאוחר משישה חודשים לפי תום תוקפו.

<נעה בן שבת: לבקשה תצורף חוות דעת של מנחה האומנה לעניין קיום התנאים לחידוש רישיון האומנה.

<נעה בן שבת: לא הסתיימו הליכי חידוש רישיון האומנה לפני תום תקופת הרישיון, ומנחה האומנה תמך בחוות הדעת בחידוש הרישיון כאמור, יינתן לאומן רישיון אומנה זמני אשר תוקפו לא יעלה על שישה חודשים.

<נעה בן שבת: 29.

<נעה בן שבת: תנאים לחידוש רישיון אומנה הוגשה בקשה לחידוש רישיון אומנה כאמור בסעיף 28(ב), יחודש רישיון האומנה בדרך שבה ניתן, אם התקיימו כל אלה: לא התהוו נסיבות אשר היו שוללות, לפי סעיף, 24(א) עד (ד), מתן רישיון לאומן במועד חידושו.

<מוריה כהן בקשי: הערה לסעיף 29(1), לא התהוו נסיבות אשר היו שוללות.

<מוריה כהן בקשי: לפעמים, בדיעבד, למשל מונה אפוטרופוס לאחד מבני הזוג.

<מוריה כהן בקשי: אני לא רוצה שאי אפשר יהיה לחדש את הרישיון שבדיעבד הילד כבר נמצא אצל המשפחה.

<נעה בן שבת: יש סעיף חריגים.

<מוריה כהן בקשי: יותר גמיש מאשר החריגים הרגילים.

חיים כץ: בסדר.

<נעה בן שבת: אולי נוכל לשקול את זה.

חיים כץ: כן.

חיים כץ: תשקלו את זה ביחד עם המציעה.

<נעה בן שבת: אולי לקריאה שנייה ושלישית.

חיים כץ: בסדר.

חיים כץ: תסמני לך.

חיים כץ: אחרי הקריאה הראשונה.

חיים כץ: אנחנו צריכים להעביר את זה בקריאה ראשונה כי הכנסת מתפזרת בעוד שלוש שעות ואם לא נעשה זאת, כל העבודה של קארין ירדה לטמיון כי ראיתי בסקרים ש-יש עתיד מגיעה לארבעה מנדטים בכנסת הבאה.

קארין אלהרר: התכוונת ל-14.

חיים כץ: לא.

חיים כץ: ארבעה.

מיקי רוזנטל: אם זה כך, העבודה במינוס שתיים.

חיים כץ: לא, העבודה עולה.

חיים כץ: צריך להעביר את הצעת החוק בקריאה ראשונה כי הכנסת מתפזרת.

חיים כץ: אם ההצעה עוברת קריאה ראשונה, יש רציפות.

<יצחק קדמן: כשאתם דנים על הסעיף הזה, צריך גם לדאוג שכל עוד הילד נמצא אצל המשפחה, התשלומים המגיעים לה ימשיכו להגיע.

<יצחק קדמן: גם היום אנחנו ערים לפעמים למצב כזה שאומרים שבינתיים הילד יהיה שם, אבל.

חיים כץ: אתה הבנת מה אמרנו לגבי הקריאה הטרומית והראשונה?

חיים כץ: כמה זמן עובדים על החוק הזה?

<יצחק קדמן: למעלה מעשר שנים.

חיים כץ: בוא נעביר בקריאה ראשונה כך שיחול עליה דין רציפות.

<בלה רדונסקי: אני מהלשכה המשפטית של משרד החינוך.

<בלה רדונסקי: אני מתנצלת, הודעתי שאני אאחר בגלל תאונה.

חיים כץ: לכן איחרת.

<בלה רדונסקי: נכון.

<בלה רדונסקי: יצאתי שעתיים מקדם ביטחון, אבל זה לא עזר.

<בלה רדונסקי: יש לנו איזושהי בקשה כללית.

<בלה רדונסקי: אין לנו התנגדות להצעת החוק.

<בלה רדונסקי: אני יודעת שעברתם על הסעיפים ולכן סליחה שאני מחזירה אתכם אחורה.

<נעה בן שבת: של הזכות לחינוך ושל אי האפליה במשרד החינוך.

<בלה רדונסקי: כן.

<בלה רדונסקי: יש לנו בעיה במערכת.

חיים כץ: תדברי בסוף הישיבה.

חיים כץ: אנחנו לא חוזרים חזרה.

<בלה רדונסקי: זה ברמה העקרונית.

חיים כץ: לא חוזרים בחזרה.

חיים כץ: אם זה היה ברמה העקרונית, היית צריכה להיות כאן ב-7:00.

חיים כץ: אני הייתי כאן ב-7:00.

חיים כץ: קראנו את החומר.

<בלה רדונסקי: זה משהו מאוד חשוב.

חיים כץ: בסדר.

חיים כץ: תודה לך.

<נעה בן שבת: אם הושם אצל המבקש ילד, התקיימו כל אלה: הוכח כי האומן פועל בדרך קבע להבטיח את שלום הילד שהושם אצלו, רווחתו והתפתחותו.

<נעה בן שבת: האומן הביע את רצונו להמשיך ולשמש כאומן לילד שהושם אצלו ונתן את התחייבותו לכך.

<נעה בן שבת: מנחה האומנה שמע את הילד שהושם אצל האומן, לעניין השמתו במשפחתה אומנה.

<נעה בן שבת: זה בגלל שאנחנו נמצאים במשפחה שמבקשת חידוש רישיון אחרי שהילד כבר נמצא אצלה.

<נעה בן שבת: יש כאן הערה שקיבלנו ממרכז השלטון המקומי לפיה צריך לדרוש גם את חוות הדעת של עובד סוציאלי במחלקה לשירותים חברתיים ששמעה גם את הורי הילד.

קארין אלהרר: אבל אין צורך.

יעקב מרגי: אני לא רואה עד כאן שהמועמד לאומנה עובר איזה בדיקות רפואיות כלשהן, מעבר לאמירה כללית שהוא כשיר.

יעקב מרגי: קשה לי עם זה.

<רינת וייגלר: אחד מהתנאים הוא ויתור סודיות על מצב בריאותי ומקבלים את המידע מרופא המשפחה.

יעקב מרגי: איפה זה מופיע?

יעקב מרגי: אני יכול להיות כשיר מבחינה שכלית ויכול להיות שיש לי מחלה או מדבקת או גופנית שמגבילה אותי.

מיקי רוזנטל: צודק.

מיקי רוזנטל: לגמרי צודק.

<נעה בן שבת: לקבוע בתקנות את הבקשה ואת המסמכים שיצורפו אליה.

<רינת וייגלר: אני אומרת שכתוב.

<רינת וייגלר: כלומר, כן כתוב לו מגבלה או מחלה אשר יש בהם כדי לפגוע בילד.

<רינת וייגלר: יש כאן בדיוק את העניין של הבדיקות הרפואיות.

יעקב מרגי: איפה הבדיקה?

קארין אלהרר: מי בודק?

<רינת וייגלר: דיברנו קודם על התהליך של בדיקת המשפחה האומנת.

<רינת וייגלר: דיברנו על הערכת כשירות ועל התנאים.

<רינת וייגלר: בכלל להיכנס למסלול של בדיקת הכשירות, צריך לעמוד בתנאים.

<רינת וייגלר: לגבי מועמדים, זה בסעיף קטן 24.

<רינת וייגלר: העובדה שבודקים נמצאת בסעיף 4.

יעקב מרגי: ציינתי שראיתי אבל זה לא מספק אותי.

יעקב מרגי: איך הפרוצדורה?

יעקב מרגי: תצהיר?

יעקב מרגי: בדיקות?

<רינת וייגלר: אני משערת שאת פרוצדורה נקבע בכללים או בתקנות.

<רינת וייגלר: הפרוצדורה לא צריכה להיות בחוק.

יעקב מרגי: בסדר.

יעקב מרגי: תודה.

חיים כץ: יבוצע בתקנות.

<נעה בן שבת: יש לכם היום תקנות לגבי הבקשה לאומנה והמסמכים.

<נעה בן שבת: אולי צריך לומר המסמכים והאישורים שיצורפו לבקשה.

מיקי רוזנטל: צריך הצהרת בריאות.

מיקי רוזנטל: זה צריך להיות חיובי.

מיקי רוזנטל: זה גם ויתור על סודיות רפואית וצריכה להיות שם גם הצהרת בריאות.

מיקי רוזנטל: מרגי לגמרי צודק.

<נעה בן שבת: המבקש עמד בהכשרות ובהדרכות שנקבעו לו כאמור בסעיף 47(ג).

<נעה בן שבת: המבקש שיתף פעולה עם המשרד והגוף המפעיל או עם מי מטעמם במהלך כל תקופת הרישיון.

<נעה בן שבת: 30.

<נעה בן שבת: ביטול רישיון הודיע אומן על שינוי שיש בו כדי להשפיע על רישיון האומנה שבידו כאמור בסעיף 27, או התקבל מידע כאמור בידי הממונה על רישוי האומנה, יבחן הממונה אם נדרש ביטול רישיון האומנה, ורשאי הוא להורות כי תיערך הערכת כשירות מחודשת לאומן על ידי מנחה האומנה.

<נעה בן שבת: מצא הממונה על רישוי האומנה כי מתקיימות נסיבות המצדיקות את ביטול הרישיון, יבטלו, לאחר שנתן לאומן הזדמנות לטעון את טענותיו ויודיע לאומן על החלטתו ועל האפשרות לערור עליה לפי סעיף 68.

<נעה בן שבת: הממונה על רישוי האומנה רשאי להורות בנוהל על דרכי ביטול רישיון וכללים בדבר חידוש רישיון שבוטל.

<יצחק קדמן: יש באיזשהו מקום סנקציות על מי שהיה צריך להודיע על שינויים שחלו ולא הודיע?

<נעה בן שבת: יש.

<נעה בן שבת: בסעיף העונשין.

חיים כץ: נגיע לזה.

חיים כץ: אנחנו מצביעים על אישור סעיפים 26 עד 30, כולל.

חיים כץ: מי בעד?

חיים כץ: בעד – פה אחד

חיים כץ: ארבעה חברי הכנסת הנוכחים אישרו את סעיפים 26 עד 30.

<נעה בן שבת: פרק ג': השמה סימן א': תהליך ההשמה 31.

<נעה בן שבת: תהליך השמה חוץ ביתית אולי עדיף לקרוא לזה תהליך השמה באומנה.

<נעה בן שבת: השמת ילד באומנה תהיה בהחלטה של גורם מוסמך להשמתו במשפחה שאינה בית הוריו שלא על פי חוק האימוץ.

<נעה בן שבת: החלטה כאמור של גורם מוסמך שאינו בית משפט או ועדת אבחון טעונה אישור בית משפט או הסכמת הורי הילד.

<נעה בן שבת: בדיון הקודם העירו לנו שלא צריך לומר שלא על פי חוק האימוץ ולכן אנחנו נמחק את המלים האלה.

<נעה בן שבת: קיבלנו את הערת משרד המשפטים.

חיים כץ: בסדר.

<נעה בן שבת: תהליך ההשמה יימשך כל עוד הוא בגדר ילד ונמצא במשפחת אומנה, וטרם ניתן לגביו אחד מאלה: החלטת גורם מוסמך על החזרת הילד לבית הוריו.

<נעה בן שבת: החלטת גורם מוסמך על העברת הילד למסגרת חוץ ביתית שלא באומנה.

<נעה בן שבת: צו אימוץ לפי חוק אימוץ ילדים.

<נעה בן שבת: כל התקופה הזאת הוא נחשב בהשמה, עד שקורה לגביו אחד מאלה, שהוא מפסיק להיות ילד.

<מוריה כהן בקשי: לפי סעיף 12(ג) של האימוץ.

<מוריה כהן בקשי: יכול להיות מצב שאנחנו עוברים מאומנה למצב של השמה.

<נעה בן שבת: אבל גם לפי חוק האימוץ, סעיף 12(ג)?

<מוריה כהן בקשי: זה לא צו אימוץ.

יעקב מרגי: אנחנו מחוקקים חוק אומנה ואת אומרת צו אימוץ.

יעקב מרגי: הוא ילך לאימוץ.

<נעה בן שבת: בסדר גמור.

<נעה בן שבת: חוק אימוץ ילדים.

<נעה בן שבת: לשם מימוש זכותו של ילד לפי סעיף 3(א), לגדול בבית הוריו, על בית משפט או ועדת תכנון וטיפול לשקול אפשרות לפתוח בהליכי אימוץ לפי חוק אימוץ ילדים, אם נראה כי לא ניתן להחזיר ילד לביתו על אף מאמצים סבירים שנעשו לשם כך.

<נעה בן שבת: יש לנו כאן אמירה שאם יש אפשרות להעביר את הילד לאימוץ, בעצם ישקלו גם את האפשרות הזאת.

<רינת וייגלר: אנחנו מבקשים להבהיר משהו לפרוטוקול.

<רינת וייגלר: לפי הצעת החוק המוצעת, ילד מוגדר ילד עד גיל 18.

<רינת וייגלר: מאחר וכן יש אומנות לילדים עם מוגבלות, החוק בעצם, לפי החלטת המשרדים בשלב זה, יחול על ילדים עד גיל 18 אבל לא ימנע את המצב שהוא קיים גם היום לגבי ילדים בגירים.

<רינת וייגלר: האומנה מתמשכת עד בגירות מאוחרת.

<רינת וייגלר: לכן להבהיר לפרוטוקול שזה לא שאי אפשר יהיה לשים ילד עם מוגבלות באומנה אלא שהחוק הזה כרגע יחול רק על ילד עד גיל 18.

<קריאה: ויש את או שטרם מלאו לו עשרים והוא לומד במוסד חינוך.

<רינת וייגלר: זה נכון.

<רינת וייגלר: בגדול, פשוט כדי להבהיר, זה לא אמור לפגוע במצב הקיים לגבי ילדים עם מוגבלות באומנה.

<שלווה ליבוביץ: חוץ מזה, אומנה טיפולית תהיה עד גיל 21.

<נעה בן שבת: אבל זה רק בפוסט אשפוזית.

<רינת וייגלר: לא.

<רינת וייגלר: אנשים עם מוגבלות יכולים להיות באומנה עד גיל מאוד מבוגר כי זה בעצם המצב.

<רינת וייגלר: החוק חל על ילד כהגדרתו ילד בחוק.

<רינת וייגלר: פשוט להבהיר, כדי שלא יהיה מצב שייטען כאילו זאת לא משפחת אומנה.

<נעה בן שבת: אדוני, אם זה לא מובהר בנוסח, אנחנו נבהיר.

חיים כץ: קיבלתי.

<רינת וייגלר: בדקנו, חשבנו שכן, אבל אם צריך להבהיר – נבהיר.

חיים כץ: בסדר.

<נעה בן שבת: לפי הסעיף הזה, אתם בעצם מבקשים שהליכי האימוץ יישקלו תמיד.

<נעה בן שבת: שתמיד תישקל האפשרות של אימוץ.

<רינת וייגלר: כן.

<יצחק קדמן: יש משהו לא לוגי בסעיף הזה.

<יצחק קדמן: הוא מתחיל ואומר מימוש זכותו של ילד לגדול בבית הוריו ואז הוא אומר שלכן הוא ילך לאימוץ.

<יצחק קדמן: זה לא הגיוני.

<יצחק קדמן: מימוש זכותו לבית הוריו צריכה לאפשר לשקול מדי פעם בפעם אם הילד יכול כאפשרות ראשונה לחזור לבית הוריו.

<יצחק קדמן: זה לא כתוב כך.

<יצחק קדמן: אם הוא יכול לחזור הביתה, צריך להחזיר אותה הביתה.

<יצחק קדמן: אפשרות שנייה, אם הוא לא יכול לחזור, אז ההמשך.

<נעה בן שבת: כתבנו את זה בסעיף 3(א) ואולי כדאי להדגיש את זה שוב, את זכותו להיות בבית הוריו או לחזור אליו אם הוא יצא ממנו, ואם הדבר לא אפשרי, ללכת לאימוץ כדי שיגדל בבית הורים שהם מאמצים, ואם לא, אנחנו הולכים למשפחת אומנה.

<נעה בן שבת: (1) הסכמת הורי ילד להשמתו, ככל שניתנה, תינתן בכתב.

<נעה בן שבת: (2) ניתנה הסכמת הורי ילד להשמתו – הכוונה להשמתו באומנה - והודיעו ההורים בכתב על חזרתם מהסכמה כאמור, תעמוד השמתו של הילד בתוקפה למשך שלושים ימים ממועד ההודעה, ועניינו של הילד יובא להחלטת גורם מוסמך בתוך התקופה אמורה.

<נעה בן שבת: אם ההשמה של הילד באומנה ניתנה רק על סמך הסכמת ההורים, ההורים יכולים לחזור בהם מהסכמתם אבל יש לנו תקופת ביניים עד שהם מביאים את העניין בפני גורם מוסמך שיכול בפני עצמו להורות על ההשמה במשפחת אומנה.

יעקב מרגי: למה שלושים ימים?

יעקב מרגי: אם ההורים חוזרים בהם וטוענים שהם מסוגלים, וטובת הילד נשקלת כאן, כדאי שהגורמים המוסמכים והנוגעים בדבר יעשו הכול כדי שזה יהיה מהר, במידה האפשרית.

<שלווה ליבוביץ: אבל צריך בית משפט ולפעמים עד שמגיעים לדיון בבית משפט, עובר זמן.

יעקב מרגי: בהסכמת הוריו.

יעקב מרגי: למה אתם הולכים לבית משפט?

<שלווה ליבוביץ: אם ההורים חוזרים בהם מהסכמתם, הגורם המוסמך - - -

יעקב מרגי: בסעיף הקודם נתנו אפשרות, אם הבנתי נכון, או לבית משפט או להסכמת הורים.

<שלווה ליבוביץ: נכון.

יעקב מרגי: למה את אומרת לי שבמצב שזה בהסכמת הוריו, את מחזירה אותי לבית המשפט?

<שלווה ליבוביץ: לא.

<שלווה ליבוביץ: כשהם חוזרים בהם מהסכמתם.

<שלווה ליבוביץ: אז צריך יהיה ללכת לבית המשפט.

יעקב מרגי: מתוך שאיפה לקצר את התהליך.

<מוריה כהן בקשי: במצב שהילד מראש היה בחוק נוער, צריך להבהיר שאז שלושים הימים האלה לא יחולו.

<נעה בן שבת: ברור.

<נעה בן שבת: זה רק במצב שעצם ההשמה התבטלה בהסכמה מראש.

יעקב מרגי: כאן אומרים שעצם ההשמה הייתה בהסכמת ההורים.

<יצחק קדמן: במשך שלושים ימים תאמר לתקופה שלא תעלה על שלושים ימים.

יעקב מרגי: נכון.

יעקב מרגי: שלא תעלה על שלושים ימים.

<נעה בן שבת: נבהיר שאנחנו מדברים על מצב שבו האומנה הייתה בהסכמת ההורה.

<נעה בן שבת: 32.

<נעה בן שבת: בחירת משפחת אומנה בחירת משפחת אומנה עבור ילד תיעשה תוך חתירה למציאת מסגרת האומנה המתאימה ביותר לצרכי הילד המסוים, ותוך שמירה על זכויותיו לפי סימן ד' לפרק א' ועל העקרונות שלהלן, ובלבד שהדבר תואם את טובת הילד: ההשמה תהיה ככל שניתן, בקרב קרובי משפחתו.

<נעה בן שבת: כאשר מתקיים צורך בהשמה באומנה של ילד ושל אחיו, תיבחר ככל שניתן מסגרת השמה אשר תוכל לקלוט את כל האחים יחדיו, ושתמנע את הצורך בהפרתם.

<נעה בן שבת: משפחת האומנה תהא ככל שניתן בקרבה גיאוגרפית להוריו או לבני משפחה עמם יש לו קשרים משמעותיים.

<נעה בן שבת: ההשמה של ילד שטרם מלאו לו שלוש שנים תהיה, ככל הניתן, אצל אומן שהפרש הגילאים בינו ובין הילד אינו עולה על 48 שנים.

<נעה בן שבת: שוב, זה ככל הניתן.

<נעה בן שבת: אם אין משפחה מתאימה ושאר הגורמים מחייבים, אפשר יהיה לחרוג מכך.

יעקב מרגי: סתם שאלה.

יעקב מרגי: למה 48 שנים ולמה לא 39?

<שלווה ליבוביץ: זה בגלל חוק האימוץ.

<שלווה ליבוביץ: ילד לא יכול לחזור הביתה, יצטרכו לחשוב על בית קבוע ולכן אנחנו צריכים לעמוד על כך שהמשפחה תעמוד בתנאי חוק האימוץ ושם מדובר על 48 שנים.

<טלי חלף: לסעיף (3) הייתי מגדירה כל זמן שזה לא נוגד את צרכי הילד.

<טלי חלף: יש לנו מקרים.

<נעה בן שבת: אמרנו.

מיקי רוזנטל: כל החוק הזה הוא לצרכי הילד.

חיים כץ: זה כתוב.

חיים כץ: היא הקריאה לך.

חיים כץ: זה לא נוגד את צרכי הילד.

<נעה בן שבת: אמרנו בראש סעיף 32.

<זכי זכריה חרוב: לפעמים הסבים לוקחים את הילדים ואז הגיל הזה הוא בעייתי.

<נעה בן שבת: זה נמצא מתחת לשיקול הראשוני, ככל הניתן בקרב בני משפחתם.

<נעה בן שבת: אנחנו מדברים על מכלול של שיקולים, אבל הכול בכפוף לטובת הילד.

<מוריה כהן בקשי: הפרש הגילאים, 48 שנים, זה מתוך חתירה למנוע מצב שבו ילד שבסופו של דבר אחרי תקופה באומנה, מגיעים למסקנה שהוא חייב ללכת לאימוץ, לא תהיה פתאום בעיה שאי אפשר ללכת לאימוץ.

חיים כץ: עשר שנים עובדים על החוק הזה.

קארין אלהרר: הוא אף פעם לא עבר ועדת שרים.

חיים כץ: היינו צריכים את יש עתיד.

חיים כץ: אם אני הייתי מגיש את זה, ואני מהליכוד, זה היה עובר?

חיים כץ: בחיים לא.

יעקב מרגי: יש הרבה חוקים שעברו בקדנציה הזאת.

קארין אלהרר: קודם לא הצליחו להעביר אותם.

חיים כץ: בגלל יש עתיד.

חיים כץ: אני רואה כאן את החקיקה.

חיים כץ: ועדת שרים מעבירה חוקים של יש עתיד.

<יצחק קדמן: צדיקים, מלאכתם נעשית בידי אחרים.

קארין אלהרר: בוא נדבר אחר כך על כל החוקים שלי שלא עברו.

חיים כץ: אבל חלק עברו.

קארין אלהרר: חלק.

קארין אלהרר: תודה.

חיים כץ: אצל אחרים הם לא עברו בכלל.

יעקב מרגי: חלקם לא היו צריכים להיכנס לספר החוקים.

<יצחק קדמן: ולי הוא אומר לא לסטות מהנושא.

חיים כץ: לי מותר.

<נעה בן שבת: נזכיר שאנחנו בפרק ההשמה.

<נעה בן שבת: עד עכשיו דיברנו על תהליך ההשמה ועכשיו אנחנו מדברים בתוך תהליך ההשמה על מעמד ההורים הביולוגיים.

<נעה בן שבת: 33.

<נעה בן שבת: מעמד ההורים, השתתפות וקבלת מידע אחריותו, חובתו וזכותו של הורה שילדו הושם באומנה, לקיים קשר אישי עמו, בכפוף לתכנית הטיפול שנקבעה לילד ולהחלטת בית המשפט.

<נעה בן שבת: כל פעולה או החלטה בנוגע להשמת ילד באומנה ולילד באומנה ייעשו מתוך הכרה באחריותם, חובותיהם וזכויותיהם של ההורים כלפי ילדם ובשותפות אתם, ככל שניתן.

<נעה בן שבת: בהתאם לכך להוריו של ילד זכות להביע דעתם בתהליכי תכנון והחלטה לגבי ילדם, ויינתן משקל ראוי לדעתם.

<נעה בן שבת: (1) להוריו של ילד שהושם באומנה הזכות לקבל מידע לגבי ילדם בנוגע לכל אלה:

<נעה בן שבת: פרטים אודות משפחת האומנה שבה הושם ילדם.

<נעה בן שבת: מצבו של ילדם באומנה לרבות מידע הנוגע למצבו הנפשי והגופני, הישגיו הלימודיים, תפקודו, התנהגותו והתפתחותו.

<נעה בן שבת: (2) המידע יימסר להורים בשפתם ובצורה המובנת להם.

<נעה בן שבת: המידע יימסר על ידי הגורם המוסמך או מנחה האומנה, לפי העניין.

<נעה בן שבת: (3) לא יועבר מידע כאמור להורים אם קיים חשש ממשי כי מסירת המידע עלולה לגרום לילד פגיעה נפשית, רגשית או גופנית, או אם נקבע סייג להעברת המידע בהוראות כל דין או בהחלטת בית משפט, לרבות לעניין אומנה חסויה.

<נעה בן שבת: (ד) השמת ילד תיעשה מתוך חתירה, ככל הניתן ובזמן סביר, להסכמת הוריו להוצאתו מהבית, להשמתו במשפחת האומנה, ולתכנית הטיפול.

<נעה בן שבת: (ה) (1) הושם הילד במשפחת אומנה, לפי הסכמת הוריו, ייערך, ככל הניתן ובזמן סביר, הסכם בין ההורים והמחלקה לשירותים חברתיים, שבו יפורטו, בין השאר, כל אלה: עיקרי תכנית הטיפול הכללית.

<נעה בן שבת: מידע בדבר האחריות, החובות והסמכויות של משפחת האומנה כלפי הילד כמפורט בסעיף 42.

<נעה בן שבת: הייתה כאן הערה של מרכז השלטון המקומי שצריך ליידע אותם גם על אחריות חובות וזכויות של הגורם המפעיל ושל המפקח על האומנה.

<נעה בן שבת: אני חושבת שדבר כזה יכול להיות.

קארין אלהרר: אני לא מתנגדת.

קארין אלהרר: זה נראה ראוי.

<מוריה כהן בקשי: חלק מהיידוע של הורים יהיה גם על הזכויות והחובות של הגורם המפעיל ושל המפקח.

<רינת וייגלר: אנחנו בכל מקרה צריכים לנסח את הסעיף.

קארין אלהרר: אין מניעה לכתוב את זה בחוק.

<נעה בן שבת: מפקח האומנה, גם הוא שייך?

<נעה בן שבת: הסמכויות של מפקח האומנה?

<נעה בן שבת: אלה סמכויות שמכוח החוק.

<שלווה ליבוביץ: ליידע.

<שלווה ליבוביץ: זה צריך לחול גם כשזה לא בהסכמה.

<שלווה ליבוביץ: רק יידוע על הזכויות והחובות, גם כשזה בבית משפט.

<בלה רדונסקי: יש כאן טעות בסעיף.

<בלה רדונסקי: ההסכם הוא לא בין ההורים.

<בלה רדונסקי: זה סעיף על ההורים האומנים.

<יצחק קדמן: לא.

<יצחק קדמן: על ההורים הביולוגיים.

<שלווה ליבוביץ: זה הסכם בין ההורים הביולוגיים למחלקה.

<נעה בן שבת: אנחנו רואים אותו גם בסעיף קטן (ג), הגבלות שחלות על סמכויות ההורים בעת שהילד שוהה אצלם.

<נעה בן שבת: זאת אומרת, אנחנו מודיעים להורים הביולוגיים איזה הגבלות מוגבלות הסמכויות הבלתי מוגבלות שלהם כהורים בעת שהילד שוהה אצלם.

<שלווה ליבוביץ: אולי זה לא חלק מההסכם אלא סעיף של מידע שיינתן.

<שלווה ליבוביץ: אז אנחנו לא מסתבכים בשאלה למי ומתי.

<שלווה ליבוביץ: זה לא ההסכם עצמו אלא זה מידע שיינתן להורים כחובה אבל הוא לא חלק מההסכם.

קארין אלהרר: לא אמרנו שזה יהיה חלק מההסכם.

<נעה בן שבת: את רוצה שפרטי המידע יהיו מידע כללי שיימסר תמיד.

<שלווה ליבוביץ: כן, תמיד.

<בלה רדונסקי: לעניין ההסכם, אנחנו רוצים לבקש, לגבי כל הנושא של העברת מידע בין מוסדות חינוך.

<בלה רדונסקי: אני יודע שאחר כך יש איזשהו סעיף לגבי שני נושאים בלבד אבל זה לא לכל דבר ועניין של העברת מידע בין מוסדות החינוך לבין משפחות אומנה.

<בלה רדונסקי: היום מוסדות החינוך מחויבים להעביר כל מידע להורים.

<בלה רדונסקי: כאשר אנחנו לא מצליחים להגיע אליהם ולהחתים אותם על הסכמה, יוצא שאו שיש הורה אפוטרופוס לדין או שההורים צריכים להביע הסכמה.

<בלה רדונסקי: אנחנו לא יכולים להעביר מידע למשפחת האומנה.

<בלה רדונסקי: לכן זה לא רק טיולים כמו שנמצא אחר כך בהמשך, אלא זה כל דבר.

<בלה רדונסקי: אלה תעודות, ציונים, התנהגות והרבה מאוד דברים שתהיה סמכות גם למשפחת האומנה לקבל מידע לטובת הילד.

<בלה רדונסקי: אם אין הסכמת הורים, כרגע אני לא יכולה להעביר מידע למשפחת אומנה.

יעקב מרגי: אם אני מחייב בחוק.

<בלה רדונסקי: זה לא מספיק.

יעקב מרגי: לפעול לטובת חינוכו, כישוריו, הצלחתו, בריאותו, אני חייב לתת גם את זה.

<יצחק קדמן: הוזכר טיול ודברים אחרים.

<יצחק קדמן: אתה אומר שאתה רוצה חתימת הורים.

<יצחק קדמן: מי לצורך העניין הזה הוא ההורים מבחינת הספר?

<רינת וייגלר: יש לנו בהמשך.

<נעה בן שבת: בתוספת.

<נעה בן שבת: בפרק ד' אנחנו מתייחסים למעמד האומן.

<נעה בן שבת: אנחנו תכף נגיע לסעיף של מעמד האומנים ונראה מה חסר בו.

<קריאה: יש לנו כבר סעיף כזה שעוסק במידע.

<קריאה: סעיף 48(ב).

<נעה בן שבת: אני יודעת.

<נעה בן שבת: נגיע לזה.

<נעה בן שבת: הגבלות שחלות על סמכויות ההורים בעת שהילד שוהה אצלם.

<נעה בן שבת: פירוט החובות והזכויות של ההורים כלפי המחלקה לשירותים חברתיים והגוף המפעיל, לרבות התשלומים עבור שהותו של הילד במשפחת האומנה והטיפול בו.

<נעה בן שבת: אנחנו מדברים כאן על התשלומים שמחויבים בהם ההורים הביולוגיים בקשר לכך.

<נעה בן שבת: התאמות הנדרשות לצרכי הילד ומאפייניו, שיוסכמו בשיתוף כל הצדדים.

<נעה בן שבת: זה כמובן נוגע להסכם.

<נעה בן שבת: זה לא מידע.

<נעה בן שבת: (2) הוארכה בהסכמת ההורים תקופת ההשמה לפי תכנית הטיפול, יוארך תוקפו של ההסכם.

<נעה בן שבת: חלו שינויים מהותיים במשפחת האומנה או בתכנית הטיפול, יותאם ההסכם בחתימת הצדדים.

<נעה בן שבת: (3) הסכם כאמור בפסקה (1) עם הורי הילד ייערך, ככל הניתן, גם כאשר ההחלטה על השמת הילד הייתה באישור בית המשפט או ועדת אבחון וללא הסכמת הוריו.

<נעה בן שבת: זה מתקרב לעניין שאנחנו מוסרים את המידע.

<קריאה: בכל מקרה צריך להגיע להסכם.

<נעה בן שבת: בכל מקרה הוא ימסור את המידע.

<נעה בן שבת: אין באמור בחוק זה כדי לגרוע מאחריות ההורים מחובותיהם, מזכויותיהם ומסמכויותיהם כלפי ילדם בהתאם להוראות כל דין.

<יצחק קדמן: הערה טכנית.

<יצחק קדמן: הכותרת של הסעיף, כדי למנוע אי הבנה, צריכה לכלול את המלים "מעמד ההורים הביולוגיים".

<יצחק קדמן: דיברנו עד עכשיו על משפחת האומנה.

<יצחק קדמן: כדי שלא יהיה בלבול.

<נעה בן שבת: ננסה להבהיר.

יעקב מרגי: זה לא מוגדר בהגדרות?

חיים כץ: לא הגענו להגדרות.

חיים כץ: דילגנו על ההגדרות.

<נעה בן שבת: אולי נבהיר שכאשר אנחנו אומרים הורים, זה מדבר על ההורים הביולוגיים ואומנים מדבר על משפחת אומנה.

<מוריה כהן בקשי: אני חושבת שזה בחוק כי האומנים תמיד הם משפחת אומנה.

<נעה בן שבת: 34.

<נעה בן שבת: אומנה חסויה אומנה חסויה היא אומנה אר מיקומה הגיאוגרפי או רפטים מזהים אחרים הנוגעים לה חסויים מפני הורי הילד המושם בה או מפני גורמים אחרים, שנקבעו על ידי גורם מוסמך.

<נעה בן שבת: קביעת חיסיון משפחת האומנה והאנשים שמפניהם תהיה חסויה תיעשה על ידי בית המשפט, על ידי עובד סוציאלי לפי חוק הנוער (טיפול והשגחה) לפי סעיף 11 לחוק הנוער, או על ידי עובד סוציאלי לפי חוק הסעד (טיפול במפגרים) לפי סעיף 16 לחוק הסעד (טיפול במפגרים).

<נעה בן שבת: על ההשמה החסויה יחולו הוראות חוק זה, בשינויים המתחייבים מתוקף היותה חסויה, ומהוראות בית המשפט.

<נעה בן שבת: כלומר, כל המידע שיימסר, יימסר כפוף לכך שזאת אומנה חסויה.

<נעה בן שבת: הגורמים הפועלים והמחליטים בהתאם לחוק זה יתנו דעתם להיות ההשמה חסויה בפעולותיהם ובהחלטותיהם, וינקטו את כל הפעולות הנדרשות לשם שמירת חסיונה, לרבות יידוע גורמים נוספים על חיסיון ההשמה, אם הדבר נדרש.

<נעה בן שבת: למשל, יידוע מוסד החינוך על כך שההשמה היא חסויה.

<נעה בן שבת: 35.

<נעה בן שבת: אפוטרופסות הוראות סעיפים 31 ו-33 לעניין הורי הילד – יחולו על אפוטרופוס שמינה בית המשפט, שלא לפי הוראות חוק זה.

<נעה בן שבת: לא יחולו לגבי הורה שאפוטרופסותו נשללה, או לגבי הורה שאפוטרופסותו הוגבלה – במידה שהוגבלה, והכול ככל שלא נקבע אחרת בתכנית הטיפול או בהחלטת בית משפט.

<נעה בן שבת: זה במקרה שיש לנו החלטות אפוטרופסות קודמות ששוללות את מעמד ההורים או מגבילות אותו.

חיים כץ: אנחנו מצביעים על אישור סעיפים 31 עד 35, כולל.

חיים כץ: מי בעד?

חיים כץ: בעד – פה אחד

חיים כץ: אנחנו עכשיו שישה חברי כנסת שמצביעים בעד אישור הסעיפים.

<נעה בן שבת: סימן ב': תכנית טיפול, איתור משפחת אומנה וליווי אישי 36.

<נעה בן שבת: תכנית טיפול קבע גורם מוסמך כי ילד יושם במשפחת אומנה, תוכן עבור הילד תכנית טיפול כללית שתכלול פירוט בכתב לגבי כל אלה: מרכז שלטון מקומי ביקש שהתכנית תוכן בתיאום עם המחלקה לשירותים חברתיים ובהתחשב בתכנית הטיפול של ההורים.

<רינת וייגלר: כל הרעיון הוא בוודאי שהמחלקה מעורבת בשלב קבלת ההחלטה.

<רינת וייגלר: כלומר, בשלב ועדות טיפול שהן אחד הגורמים המוסמכים לקבל החלטה לגבי הילד.

<רינת וייגלר: שם מופיעה מעורבות המחלקה בעניין הזה.

<רינת וייגלר: לכן אין צורך בפירוט ספציפי.

<רינת וייגלר: יש להם גם הערות בהמשך שנוגעות למעורבות שלהם בשלב קבלת ההחלטות וזה ברור מכוח היותם חלק מאותה ועדת תכנון טיפול שמוגדרת כגורם מוסמך.

<בלה רדונסקי: יותר מזה.

<בלה רדונסקי: לגבי ילד בגיל הרך, פעמיים בשנה מתקיימת ועדת תכנון טיפול ולגבי ילדים בגילים יותר מבוגרים פעם בשנה.

<בלה רדונסקי: שם ועדת תכנון טיפול קובעת את המסגרת של התכנית הטיפולית.

<נעה בן שבת: אם כן, ממילא זה כבר קיים.

<שלווה ליבוביץ: כן.

<שלווה ליבוביץ: ממילא זה קיים.

<נעה בן שבת: התכנית הכללית תכלול: מטרות תכנית הטיפול בעניינו של הילד.

<נעה בן שבת: סוג האומנה המתאימה לילד ומאפייניה, לרבות הצורך באומנה חסויה, והאם נדרש לילד חינוך מיוחד.

<נעה בן שבת: משכה הצפוי של האומנה.

<נעה בן שבת: מאפייני הקשר של הילד עם הוריו ומשפחתו, דרכיו ותדירותו לרבות האמצעים שיש לנקוט על מנת לסייע להורים ביצירת תנאים שיאפשרו את שמירת הקשר הרציף עם ילדם ואת חזרת ילדם לביתם, והכול בהתאם למטרות תכנית הטיפול.

<מוריה כהן בקשי: אולי בכל זאת כדאי לכתוב מבלי לגרוע מהוראות אחרות בעניין תכנית טיפול לפי כל דין.

<מוריה כהן בקשי: משהו כזה כדי שיהיה ברור שיש לי היבט משלים לגבי ההורים.

<נעה בן שבת: את רוצה להגיד תכלול פירוט בכתב בין השאר לגבי כל אלה?

<מוריה כהן בקשי: או בין השאר או מבלי לגרוע מהוראות.

<נעה בן שבת: השאלה אם יש חשש שבאמת התכנית הזאת תסתור תכניות אחרות.

קארין אלהרר: לא יעלה על הדעת.

<בלה רדונסקי: יש תע"ס לוועדות תכנון טיפול.

<נעה בן שבת: אבל הוא לא קבוע על פי דין.

<מוריה כהן בקשי: זה יחול בנוסף להוראות.

<מוריה כהן בקשי: ודאי שהתע"ס יגבר על זה, אבל דברים שמשלימים בתע"ס לגבי הורים, יחולו.

<נעה בן שבת: אם אנחנו אומרים בין השאר, זה בין השאר.

<נעה בן שבת: בין השאר גם את הדברים האלה.

<מוריה כהן בקשי: זה נראה חסר.

קארין אלהרר: זה צריך להיות קוהרנטי.

קארין אלהרר: החקיקה הזאת אמורה למצות את כל העניין סביב האומנה.

קארין אלהרר: אם יש משהו שקשור בהורים, כמובן שלוקחים את זה בחשבון אבל אני לא רוצה להכניס הוראות תע"ס בחקיקה.

קארין אלהרר: כל המטרה של החקיקה הייתה להוציא את התע"ס מהספקטרום.

<רינת וייגלר: כן, אבל זה נכון שאם יש הוראות.

קארין אלהרר: בסדר, אבל הן משלימות לגבי ההורים.

<קריאה: גם לגבי הילד.

<נעה בן שבת: היא אומרת לא לכתוב תע"ס, אבל תגידו בכפוף להוראות אחרות הנוגעות להכנת תכנית תכנון וטיפול, אם זה לא גורע מהוראות אחרות הנוגעות להכנת תכנית תכנון וטיפול.

<מוריה כהן בקשי: ההורים כאילו לא חלק מתכנית הטיפול ואנחנו לא התכוונו לזה.

שולי מועלם-רפאלי: למה?

שולי מועלם-רפאלי: הקשר של הילד עם הוריו ומשפחתו והמטרה שהוא יחזור לביתו.

<רינת וייגלר: האחריות היא על הילד באומנה.

חיים כץ: על סעיף 36 נדון בדיון הבא.

חיים כץ: תמשיכי הלאה.

<נעה בן שבת: 37.

<נעה בן שבת: איתור משפחת אומנה מתאימה מקרב בעלי רישיון אומנה עם העברת תכנית הטיפול הכללית לגוף המפעיל, ימנה מנהל הגוף המפעיל מנחה אומנה לילד ויעביר למחלקה לשירותים חברתיים הודעה על מינוי מנחה האומנה, זהותו ופרטי ההתקשרות עמו.

<נעה בן שבת: מנהל הגוף המפעיל יגיש למפקח על האומנה את המלצתו לעניין משפחות אומנה המתאימות ביותר למאפייניו וצרכיו של הילד, שהביעו את נכונותן לקלוט את הילד, בהתייחס למכלול התנאים והזכויות הקבועים בחוק זה.

<נעה בן שבת: כאן יש הערה של מרכז השלטון המקומי לפיה הם מבקשים לעניין הזה גם חוות דעת מהעובד הסוציאלי בלשכה לשירותים חברתיים.

<רינת וייגלר: ממש לא.

יעקב מרגי: חסרה להם שם עבודה?

<נעה בן שבת: לאחר קבלת המלצת הגוף המפעיל, ייתן המפקח על האומנה את החלטתו לעניין משפחת האומנה שבה יושם הילד, והגוף הפעיל יפעל לביצוע ההשמה.

<נעה בן שבת: אני רוצה לציין שכאן יש גוף מפעיל שהוא לא המשרד אלא הוא שליח של המשרד, המשרד מתקשר אתו והוא מבצע את השלב הזה של האיתור וגם את שלבי הליווי של הילד מכאן ואילך.

<נעה בן שבת: מרכז השלטון המקומי מבקש לכלול גם את השירות למען הילד בהחלטה לגבי ילד מתחת לגיל שלוש.

<רינת וייגלר: השירות למען הילד חבר בוועדת תכנון טיפול בשלב הראשוני של קבלת ההחלטות ולכן זה לא המקום.

<רינת וייגלר: זה לא מתאים כאן.

<רינת וייגלר: 38.

<רינת וייגלר: עדיפות להשמה באומנה בתוך המשפחה ילד שגורם מוסמך קבע לגביו כי טובתו מחייבת את השמתו במשפחה שאינה בית הוריו, יינקטו מאמצים סבירים לאיתור קרובי משפחתו שבאפשרותם לשמש כאומנים עבורו.

<רינת וייגלר: לעניין זה, "קרוב משפחה" – בגיר שיחסו לילד הוא אחד מאלה: אח, אחות, סב, סבתא, דוד או דודה.

<רינת וייגלר: נמצא קרוב משפחה כאמור בסעיף קטן (א) שמבקש לגדל את הילד בביתו, ומתאים לשמש כאומן לפי הוראות סעיפים 23 עד 26, בשינויים האמורים בסעיף קטן (ג), והגורם המוסמך קבע כי טובת הילד להתגורר בבית קרוב המשפחה, ישמש קרוב המשפחה כאומן לילד, ומשפחתו כמשפחת אומנה (בחוק זה – אומנת קרובים).

<רינת וייגלר: על קרוב המשפחה ועל אומנת הקרובים יחולו כל הוראות החלות על אומן ועל משפחת אומנה לפי חוק זה ואולם - המפקח הארצי על האומנה רשאי לאשר השמת ילד באומנת קרובים, אף אם מספר הילדים שיהיו אצל האומן לאחר ההשמה יעלה על חמישה.

<רינת וייגלר: הממונה על רישוי האומנה רשאי, לפי המלצת המפקח הארצי על האומנה, לאשר השמת ילד באומנת קרובים גם אם לא התקיימו התנאים שבפסקאות (2), (3), (6), (7) לסעיף 24(א).

<קריאה: גם סעיף (1).

<נעה בן שבת: לא.

מיקי רוזנטל: את עניין האזרחות כבר הורדנו.

<נעה בן שבת: 39.

<נעה בן שבת: מלווה אישי של הילד מנחה האומנה שמונה לילד לפי סעיף 37(א) ישמש כמלווה האישי של הילד ואיש הקשר הקבוע שלו בתקופת השמתו באומנה לרבות בעת המעבר בין משפחות אומנה.

<נעה בן שבת: ככל הניתן יתקיים רצף טיפולי בליווי האישי.

<נעה בן שבת: מנחה האומנה - ייפגש עם הילד סמוך ככל הניתן למועד מינויו, יסביר לילד את תפקידיו כמנחה אומנה ויידע אותו בדבר הדרכים שבהן ניתן ליצור עמו קשר, וכן מי הם הגורמים הנוספים שאליהם יוכל הילד לפנות במקרה של בעיה הקשורה בהשמתו במשפחת אומנה, לרבות זכותו להתלונן בכל עת ודרכי הגשת תלונה.

<נעה בן שבת: המידע כאמור יימסר לילד בעל-פה ובכתב, בשפה ובאופן המובנים לו, ובדרך המתאימה לכשריו המתפתחים ולצרכיו המיוחדים, ככל שישנם.

<נעה בן שבת: יקיים קשר אישי ורציף עם הילד במהלך כל תקופת השמתו באומנה ויעקוב אחר מצבו של הילד בכל תקופת שהותו במשפחת האומנה.

<נעה בן שבת: למטרה זו יקיים מנחה האומנה, בין השאר, מפגשים אישיים עם הילד בהתאם לתכנית הטיפול של הילד ולמצבו של הילד, ולכל הפחות אחת לחודש.

<נעה בן שבת: תוכן המפגשים יתועד בכתב.

<נעה בן שבת: יהיה אחראי ליישום תכנית הטיפול של הילד, ישמע את הילד בכל שלב של החלטה לעניין תכנית הטיפול או לצורך הליך הערכת כשירות או חוות דעת לעניין האומן ויכין דיווח במסגרת המעקב התקופתי בעניינו של הילד.

<נעה בן שבת: יקיים קשר עם העובד הסוציאלי המטפל בהוריו של הילד, בין השאר לשם הבטחת הקשר בין הילד להוריו.

<נעה בן שבת: ילווה את משפחת האומנה וידריך אותה בכל הנוגע להשמת הילד.

<נעה בן שבת: אנחנו רואים שהוא הגורם שמקשר בין כל הגורמים המעורבים בתהליך הזה.

<נעה בן שבת: נודע למנחה האומנה כי הילד מעוניין לסיים את השמתו במשפחת האומנה שבה הוא שוהה או סבר כי יש מקום לבחון מחדש את תכנית הטיפול של הילד מעבר למעקב התקופתי, יודיע למפקח עלה אומנה ולמחלקה לשירותים חברתיים כדי להביא את העניין בפני הגורם המוסמך.

<יצחק קדמן: אם אפשר, יודיע בהקדם האפשרי.

<נעה בן שבת: יודיע בהקדם האפשרי למפקח האומנה.

<בלה רדונסקי: בסעיף (4), יקיים קשר עם העובד הסוציאלי, ואנחנו כן רוצים שתהיה אפשרות לקיים קשר רציף גם עם כל מוסדות החינוך בכל הנוגע לחינוכו.

חיים כץ: כל המוסדות.

<נעה בן שבת: עם מוסדות החינוך.

חיים כץ: יותר פשוט להיפגש עם העובדת הסוציאלית מאשר עם מוסדות החינוך.

<בלה רדונסקי: לא.

חיים כץ: למה לא?

חיים כץ: אנחנו מכירים.

חיים כץ: אנחנו רוצים שהילד הזה לא ייתקע בבירוקרטיה.

<בלה רדונסקי: להפך, אנחנו רוצים לאפשר.

<בלה רדונסקי: בדיוק כמו שמשפחת אומנה יוצרת קשר עם העובד הסוציאלי, יהיה לה קשר עם מוסדות החינוך.

<בלה רדונסקי: זה לטובה.

חיים כץ: בסדר.

<שלווה ליבוביץ: אני מאוד מסכימה להערה הזאת, במיוחד שיש לנו היום מכתב שאנחנו צריכים לתת עליו תשובה והוא בסוגיה הזאת.

<שלווה ליבוביץ: אני חושבת שזה נכון להכניס את זה.

<נעה בן שבת: את מוסדות החינוך.

<שלווה ליבוביץ: כן.

<נעה בן שבת: אני מכניסה את ההערה הזאת.

<נעה בן שבת: סימן ג': סיום אומנה 40.

<נעה בן שבת: סיום אומנה ביוזמת משפחת האומנה אומנים המעוניינים לסיים אומנה לילד שאותו הם אומנים, ימסרו למנחה האומנה הודעה בכתב על רצונם בכך, ועל הנימוקים לכך, בהקדם האפשרי ולפחות שלושה חודשים מראש.

<נעה בן שבת: מנחה האומנה יידע את המחלקה לשירותים חברתיים במקום מגורי הורי הילד, ועניינו של הילד יובא לדיון בפניה גורם המוסמך.

<נעה בן שבת: ביקש מרכז השלטון המקומי להתייחס למצב שבו ההורים של הילד או העובד הסוציאלי במחלקה לשירותים חברתיים הם אלה שיוזמים את סיום האומנה.

<קריאה: מה זה אומר שלושה חודשים?

<נעה בן שבת: הם לא יכולים לזרוק את הילד למחרת.

יעקב מרגי: אם יש מצב משברי.

<נעה בן שבת: אנחנו מדברים על מצב משברי שדורש התערבות כפי שהיה בבית הוריו של הילד.

<נעה בן שבת: בסעיף 39(ג) דיברנו על מצב שבו הילד מעוניין לסיים את ההשמה.

<נעה בן שבת: נניח שזה לא בהסכמת ההורים אבל הייתה החלטה.

קארין אלהרר: אבל זה לא זה שההורים חוזרים בהם?

<נעה בן שבת: לא.

<נעה בן שבת: ההורים חוזרים בהם, דיברנו על זה קודם.

יעקב מרגי: עכשיו אלה הם האומנים.

<נעה בן שבת: את אומרת שאם הורים הביולוגיים, או שזאת הסכמתם או שזאת החלטת בית המשפט.

<נעה בן שבת: 41.

<נעה בן שבת: סיום אומנה בדחיפות התקיימו נסיבות המחייבות הוצאת ילד בדחיפות משפחת האומנה, יביא מנהל הגוף המפעיל את העניין בפני מפקח על האומנה ויידע את המחלקה לשירותים חברתיים, ואם הילד הוצא בצו מבית הוריו – גם את העובד הסוציאלי לפי חוק הנוער (טיפול והשגחה) או העובד הסוציאלי לפי חוק הסעד (טיפול במפגרים), לפי העניין, ויפעל, בשיתוף עם מנחה האומנה והמחלקה לשירותים חברתיים, למציאת מסגרת השמה זמנית או קבועה לילד הולמת ככל האפשר את תכנית הטיפול בעניינו.

<נעה בן שבת: המחלקה לשירותים חברתיים תדאג להביא את עניינו של הילד בפני הגורם המוסמך לא דיחוי.

<קריאה: ללא דיחוי, זה מספיק?

<נעה בן שבת: אי אפשר להגיד יותר.

מיקי רוזנטל: ואם תכתבי בשיא הדחיפות, מה זה משנה?

חיים כץ: בסדר.

<נעה בן שבת: אין באמור בפרק זה כדי לגרוע מהסמכויות הנתונות בידי עובד סוציאלי לפי חוק הנוער (טיפול והשגחה) הפועל לפי סעיף 11 לחוק הנוער ולעובד סוציאלי לפי חוק הסעד (טיפול במפגרים) הפועל לפי סעיף 16 לחוק הסעד (טיפול במפגרים) ומהסמכויות הנתונות לעובד סוציאלי לפי חוק האימוץ הפועל לפי סעיף 12(ג) לחוק אימוץ ילדים.

חיים כץ: אנחנו מצביעים על סעיפים 37 עד 41, כולל.

חיים כץ: מי בעד?

חיים כץ: בעד – פה אחד

חיים כץ: ששת חברי הכנסת שנמצאים כאן – קארין מחליפה בהצבעה את רינה פרנקל – אישרו את הסעיפים.

<נעה בן שבת: פרק ד': מעמד האומן 42.

<נעה בן שבת: אחריות האומן לאומן תהיה האחריות לטפל בילד, להשגיח עליו ולדאוג לצרכיו ולהתפתחותו, בדרך שהורה מסור היה נוהג בנסיבות העניין, בהתאם להוראות חוק זה וההסכם כאמור בסעיף 47 ובהתאם לתכנית הטיפול של הילד.

<נעה בן שבת: בכל ענין ינהג האומן לטובת הילד.

<נעה בן שבת: הדגשנו כאן שזה לטובת הילד, למרות שזה עיקרון כללי.

<נעה בן שבת: לאומן תהיה סמכות בלעדית לאשר פעולות של הילד ולייצגו בכל עניין הקשור בחיי היומיום שלו, לרבות בעניינים המפורטים בתוספת הראשונה אלא אם כן הוגבלה סמכותו בהתאם לאמור בסעיף 44.

<נעה בן שבת: כאן הייתה קודם הערה של משרד החינוך שביקש להרחיב את הסמכות שלו גם לקבל מידע ממוסדות החינוך ולתת את האישורים הדרושים לכך.

<נעה בן שבת: אולי ננסח את זה במסגרת זאת.

<נעה בן שבת: על אף האמור בסעיף קטן (ג), בעת שהותו של ילד שהושם באומנה אצל הוריו הביולוגיים, יהיו הוריו מסמכים לאשר פעולות שיבצע ולייצגו בעניינים הכרוכים בטיפול היומיומי השוטף שלהם בו, הנדרש במהלך שהותו עמם.

<נעה בן שבת: זה כאשר הוא שוהה בבית הוריו הביולוגיים.

<נעה בן שבת: בעניינים המפורטים בפרטים (2) עד (6) ו-(13) בתוספת הראשונה, ובכל עניין אחר אשר פורט בהסכם עם האומן, תחול על האומן החובה ליידע את הורי הילד זמן סביר מראש על תכניותיו בקשר לילד ועל כוונתו לאשר פעולה של הילד או לייצגו.

<נעה בן שבת: הודיע הורה לאומן על התנגדותו להפעלת אחת מן הסמכויות המנויות בתוספת הראשונה בידי האומן או להפעלתה באופן מסוים, והם לא הגיעו לכדי הסכמה, יודיע האומן על כך למנחה האומנה אשר יפעל בהקדם האפשרי להבאת הצדדים לידי הסכמה.

<נעה בן שבת: לא הגיעו הצדדים לכדי הסכמה, יחליט מנחה האומנה בעניין.

<נעה בן שבת: לא קיבל מי מהצדדים את הכרעת מנחה האומנה, רשאי הוא לבקש להביא את העניין לדיון בפני מפקח על האומנה.

קארין אלהרר: לדיון דחוף.

<נעה בן שבת: לדיון דחוף.

<נעה בן שבת: בסדר.

קארין אלהרר: הילד יחכה עד שהמבוגרים יהיו מבוגרים?

<יצחק קדמן: אני לא בטוח שאפשר לבצע את הסעיף הזה הלכה למעשה.

<יצחק קדמן: אם הילד אומר להורה במשפחה אומנת שהוא רוצה ללכת לחוג ספורט אחר הצהרים והם רושמים אותו לחוג ספורט, אם הם יצטרכו להודיע וההורים הביולוגיים נמצאים או לא נמצאים, זה לא פרקטי.

<יצחק קדמן: זה סתם יעשה מתחים.

<יצחק קדמן: אני מסכים שאם מדובר על דברים מרחיקי לכת כמו על ניתוח מסובך לילד, ודאי שכן, אבל סעיפים (2) עד (6) בתוספת הראשונה, זה כולל גם רישום שלו לחוג.

<נעה בן שבת: אולי נוציא את הרישום לחוג, אבל שאר הדברים הם דברים משמעותיים כמו אבחון התפתחותי, בדיקות פסיכולוגיות ופסיכיאטריות, ועדות השמה.

<נעה בן שבת: נוריד את הסעיף של החוגים.

<יצחק קדמן: כן.

<יצחק קדמן: תורידו את סעיף (6).

<יצחק קדמן: דבר שני, אני לא בטוח שזה נכון להטיל על המשפח האומנת לנהל את זה אל מול המשפחה הביולוגית.

<יצחק קדמן: צריך להטיל את זה על העובד המקצועי שמלווה את המשפחה.

קארין אלהרר: הכוונה הייתה שככל האפשר רצינו לעודד את השיח בין המשפחה הביולוגית למשפחת האומנה.

<יצחק קדמן: זה תמיד טוב אבל לפעמים זה הולך ולפעמים זה לא הולך.

קארין אלהרר: זה הכלל.

חיים כץ: מה שאמרת ו/או העובד הסוציאלי.

<יצחק קדמן: בסדר.

<נעה בן שבת: על ידי מנחה האומנה.

<נעה בן שבת: אומן לא יהיה מוסמך לאשר פעולות של הילד או לייצגו בעניינים המופיעים בתוספת השנייה, ובעניינים נוספים ככל שנקבעו על ידי הגורם המוסמך.

<נעה בן שבת: זה לעניינים יותר כבדי משקל כמו שינוי שם, ברית מילה, בחירת זרם חינוכי וכן הלאה.

<נעה בן שבת: על אף האמור בסעיף זה, לאומן שהוסמך כאפוטרופוס לילד יהיו האחריות, החובות והזכויות ככל אפוטרופוס, בכפוף לעניינים ולהגבלות ככל שנקבעו בצו המינוי או בהחלטת בית המשפט.

<נעה בן שבת: כמובן מה שאמרנו עכשיו לגבי האומנים, אלא אם כן הם אפוטרופסים וניתנו להם סמכויות נוספות מכוח היותם אפוטרופסים.

<נעה בן שבת: מבלי לגרוע מהוראות סעיף קטן (ג), האמור בסעיפים קטנים (ה) ו-(ו) לא יחול על אומנה חסויה כמשמעותה בסעיף 34, ככל שלדעת מנחה האומנה יש חשש כי הפעולות שיש לנקוט לפי הסעיפים הקטנים האמורים עלולות לפגוע בחסיונה של משפחת האומנה.

<מוריה כהן בקשי: חשבנו שכדאי לאפשר כאן להגמיש את התוספת ולשנות אותה לא רק בחקיקה אלא בתקנות באישור ועדה.

יעקב מרגי: אם כן, רק באישור הוועדה.

<מוריה כהן בקשי: באישור הוועדה.

<מוריה כהן בקשי: בסדר.

יעקב מרגי: אם להגמיש, רק באישור הוועדה.

<נעה בן שבת: 43.

<נעה בן שבת: מעמד האומנים בדיונים ובהליכים אומן לילד הנמצא במשפחת האומנה שישה חודשים לפחות, רשאי לשתף בכל דיון בעניינו של הילד, בפני כל גורם אשר הוריו של ילד זכאים להשתתף בו, לרבות ועדה או בית משפט, ויהיה זכאי להביע את עמדתו בדיון ויינתן משקל ראוי לדעתו, ואולם אם שוכנע יושב בראד גורם מוסמך, כי בשל השתתפות האומן בדיוני הגורם המוסמך כולם או חלקם, תיפגע טובת הילד, ישתתף האומן רק בחלק מהדיון בוועדה או יביע את תחושותיו, דעתו ועמדתו בפני הגורם המוסמך, מבלי להשתתף בדיוניה.

<נעה בן שבת: מימוש זכותו של האומן תיעשה תוך שמירה על זכותם של הורי הילד והילד לפרטיות.

<רינת וייגלר: רק בחלק מהדיון בפני הגורם המוסמך.

<רינת וייגלר: זה לא בוועדה.

<רינת וייגלר: זה הרי כל הגורם המוסמך.

<רינת וייגלר: בהתחלה זאת הייתה רק הוועדה.

<נעה בן שבת: בסדר.

<נעה בן שבת: אנחנו מחליפים את "בוועדה" ואומרים "בפני הגורם המוסמך".

<נעה בן שבת: אין באמור בסעיף זה כדי לרוע מזכותם של הורי הילד להשתתף ולהביע את דעתם בדיונים כאמור.

<דני ז'ורנו: משרד החינוך.

<דני ז'ורנו: מדובר כאן על השתתפות ואני חושבת שזאת גם קבלת החלטות ולא רק השתתפות.

<דני ז'ורנו: בהשתתפות, זה משאיר את זה משהו מאוד פתוח.

<נעה בן שבת: אבל הוא לא מקבל ההחלטות בפני הגורם המוסמך.

<דני ז'ורנו: נכון.

<נעה בן שבת: יש גורם אחר שהוא מקבל את ההחלטה.

<דני ז'ורנו: אבל את ההסכמה.

<דני ז'ורנו: הוא למשל נפגש עם פסיכולוג והפסיכולוג מציע דברים מסוימים.

<רינת וייגלר: על זה דיברנו קודם.

<רינת וייגלר: כאן זאת רק ההשתתפות שלו.

<יצחק קדמן: שאלה.

<יצחק קדמן: למה נקבעה כאן המגבלה של שישה חודשים?

<יצחק קדמן: אני יכול לראות מצב שבו משפחה אומנת מחזיקה בילד כבר ארבעה חודשים ועולה דיון בבית המשפט למשפחה או משהו מן הסוג הזה.

<יצחק קדמן: המשפחה האומנת מצוינת למה שיש לה לתת האימפוט מאוד חשוב.

<יצחק קדמן: זה לא אומר שבהכרח מקבלים את דעתה, אבל למה נקבעו שישה חודשים?

<רינת וייגלר: כל הנושא כאן הוא איזונים.

<רינת וייגלר: מאחר ובכל זאת המטרה היא לנסות לקבל החלטות עד כמה שאפשר מהר, זה לא שלא שומעים את מה שהיא אומרת.

<רינת וייגלר: הזכות שלה ליזום הליכים, להופיע בבתי המשפט, להופיע בפני הוועדות היא רק אחרי שהילד אצלה תקופה.

יעקב מרגי: יש לי הצעה.

יעקב מרגי: ברגע שהאומנה לא מוגדרת כזמנית, צריך לתת לה את הסטטוס כי זאת טובת הילד.

<יצחק קדמן: העברנו את משפחת האומנה הרבה מאוד מבחנים עד שהיא קיבלה רישיון.

חיים כץ: מה אתה מציע?

<יצחק קדמן: לא להגביל את זה.

חיים כץ: בסדר.

חיים כץ: נגמר.

חיים כץ: אנחנו מקבלים את מה שהוא מבקש.

חיים כץ: לא מוגבל.

<מוריה כהן בקשי: למעט אומנה זמנית.

<נעה בן שבת: זה נמצא כאן.

<נעה בן שבת: 44.

<נעה בן שבת: הגבלת סמכויות של אומן סמכויותיו של אומן יכול שיוגבלו בכל אחד מאלה: בהוראות הסכם עם האומן כאמור בסעיף 47.

<נעה בן שבת: בצו שיפוטי שניתן בעניין זה.

<נעה בן שבת: בהחלטת הגורם המוסמך.

<נעה בן שבת: הגבלה כאמור בסעיף קטן (א), יכול שתוטל על אומן בכל שלב, לרבות עובר לחתימת ההסכם שבינו לבין המשרד לעניין האומנה, או במהלך תפקודו כאומן.

<נעה בן שבת: 45.

<נעה בן שבת: שיתוף בין אומנים היו האומנים בני זוג, חובתם לפעול תוך הסכמה בכל עניין אשר בתחום אחריותם וסמכותם כאומנים.

<נעה בן שבת: הסכמתו של אחד מהם לפעולתו של רעהו יכולה להינתן מראש או למפרע, בפירוש או מכללא, לעניין מסוים או באופן כלי וחזקה על אומן שהסכים לפעולת רעהו כל עוד לא הוכח היפוכו של דבר.

<נעה בן שבת: בעניין שאינו סובל דיחוי רשאי כל אחד מן האומנים לפעול על דעת עצמו.

<נעה בן שבת: 46.

<נעה בן שבת: תשלומים לאומן אומן יקבל מהמשרד תשלומים עבור הוצאות שיאפשרו לו לספק את צרכי הילד לרבות צרכיו הייחודיים, בהתאם לתכנית הטיפול.

<נעה בן שבת: השר יקבע את סוגי הוצאות ותנאים וכללים לתשלום, את גובה התשלומים ומנגנון לעדכון סכומיהם, וכן יקבע כללים ומועדים לעניין ביצוע התשלומים.

<נעה בן שבת: לא יקבל אומן כספים מכל מקור אחר פרט לאמור בסעיף קטן (א) לשם מימון אחזקתו של הילד.

<נעה בן שבת: לא יהיה אומן אפוטרופוס לרכושו של הילד ולא יהיה זכאי לקבל עבור הילד גמלאות מכל סוג או כספים אחרים המגיעים בעד הילד.

<נעה בן שבת: אנחנו מדברים כאן על מצב שבו בעצם צורכי הילד משולמים על ידי המדינה מתוך זה שהיא מכירה באחריותה לאומנה, לילד הזה.

<נעה בן שבת: הוא לא אמור לנהל עוד כספים.

<נעה בן שבת: לא אמור להיות לו אינטרס כספי נוסף להחזר ההוצאות הזה בקשר לילד.

יעקב מרגי: השאלה אם זה לא מגביל אותו, את זכותו לקבל מלגה עבור הילד או תמיכה מאיזה גוף אחר.

<יצחק קדמן: העירייה עושה מבצע.

יעקב מרגי: אני מקים עמותה לעודד את משפחות האומנה ורוצה לתת להן.

<נעה בן שבת: המטרה היא שלא יהיו להם אינטרסים כספיים נוספים.

<רינת וייגלר: המטרה היא בוודאי לא לפגוע בכספים שמגיעים לילד בגין הילד.

<רינת וייגלר: אם יש מבצע של העירייה ויש גמלה לכל הספורטאים המצטיינים, ודאי שילד, בהיותו ילד אומנה, לא תיפגע זכותו.

<רינת וייגלר: כאן כתוב על אומן.

<רינת וייגלר: כספים לאומנים.

<רינת וייגלר: מדובר על הכסף לאומן.

<רינת וייגלר: בסיטואציה כזאת ניתן לנהל כספים של קטין בדרכים אחרים.

<רינת וייגלר: אם אכן יש לקטין רכוש, כגון ירושה שהוא מקבל מאיזשהו מקום או כל כסף אחר, כמו שזה נעשה היום, לקטין ממנים אפוטרופוס על רכוש.

חיים כץ: אם הוא מקבל חד פעמית מאה שקלים, נמנה לו אפוטרופוס?

<רינת וייגלר: מוצאים את הדרך להעביר.

<רינת וייגלר: אני לא חושבת שיש כאן איזשהו קושי בדבר הזה.

<רינת וייגלר: מדובר על כספים שמגיעים לאומנים והוא לא יהיה זכאי לקבל עבור הילד גמלאות מכל סוג או כספים אחרים.

<קריאה: אם לילד הזה מגיעה ניידות מביטוח לאומי, איך הוא יקבל?

<רינת וייגלר: הוא לא מקבל.

קארין אלהרר: משפחת האומנה אמורה לדאוג לכל האינטרסים שלו.

<רינת וייגלר: נכון.

קארין אלהרר: ממילא כל נושא הטיפול בילד על כל הסוגיות הנלוות זה בפיקוח.

קארין אלהרר: מה החשש?

<רינת וייגלר: לא הבנתי.

קארין אלהרר: יש גורם מפקח שאמור להיות מיודע לגבי כל הסוגיות.

<רינת וייגלר: החשש הוא לא כאשר מדובר במאה שקלים.

<רינת וייגלר: לא כאן החשש.

<רינת וייגלר: החשש הוא מניסיון שבו לילד יש כספים, הרבה כספים, ואז נוצר מצב של עימות ויכולת לעימות לגבי השימוש שנעשה בכספים האלה.

<רינת וייגלר: כלומר, האם זה נעשה לשימוש הישיר של משפחת האומנה, האם משפחת האומנה קנתה רכב גדול יותר ונהנתה מהרכב הגדול גם בשביל עצמה וגם כמובן כי יש לה ילדי אומנה, לאחר מכן, בשלב שבו הילד מתבגר – וכבר היו דברים מעולם – האלמנט הכספי הזה נכנס לטיעונים בין הילד למשפחה האומנת.

<רינת וייגלר: זה כדי לנקות את העניין ולא כדי להקשות.

חיים כץ: אני מקבל את מה שאת אומרת.

<אורית עמיאל: אני ממכון סמט, שירות אומנה.

<אורית עמיאל: אני חושבת שכן היה מקום לתת איזשהו סייג לעניין הזה, שזה יהיה על פי פיקוח.

חיים כץ: אנחנו החלטנו לא.

<נעה בן שבת: 47.

<נעה בן שבת: הסכם עם האומן אומן שקיבל רישיון אומנה ושהוחלט בהתאם להוראות חוק זה כי הוא ישמש כאומן לילד מסוים, יחתום עם המשרד או עם מי מטעמו, לפי העניין, הסכם אומנה לעניין אותו ילד (להלן – הסכם).

<נעה בן שבת: לא יושם ילד באומנה בטרם ייחתם הסכם עם האומן המיועד, למעט באומנת חירום לתקופה שלא תעלה על 14 ימים.

<נעה בן שבת: בהסכם תיקבע אחריות האומן בהתאם לתכנית הטיפול של הילד, ולאמור בהוראות חוק זה.

<נעה בן שבת: הסכם יכלול בין השאר את התחייבויות האומן להשתתף בהכשרות והדרכות במהלך האומנה, להישמע לפיקוח ולשתף פעולה עם מנחה האומנה והגוף המפעיל.

<נעה בן שבת: ההסכם יהיה לתקופת ההשמה, בהתאם לתכנית הטיפול של הילד ויבוטל או יחודש על פי הצורך, ובהתאם לתכנית הטיפול שתיקבע.

<נעה בן שבת: הסכם עם אומנים שהם בני זוג ייחתם עם שני בני הזוג, וחבותם לפי ההסכם תהיה יחד ולחוד.

<נעה בן שבת: 48.

<נעה בן שבת: מידע וסודיות לאומן ולבני משפחתו אומן יקבל ממנחה האומנה, בטרם השמת ילד אצלו באומנה, מידע כלהלן: מידע הנדרש לשם קיום אחריותו וחובתו לטפל בילד ולשמור על טובתו.

<נעה בן שבת: מידע על אודות המשפחה הביולוגית של הילד, אשר נדרש לשם שמירת שלומם וביטחונם של האומן ובני משפחתו.

<נעה בן שבת: מידע בדבר חובותיו, זכויותיו ואחריותו.

<נעה בן שבת: אומן זכאי לקבל במהלך תקופת השמת הילד באומנה אצלו את כל המידע החינוכי, הסוציאלי והרפואי, לרבות הפסיכולוגי והפסיכיאטרי, על הילד – גם המידע החינוכי - וכן כל מידע אחר הנדרש לשם קיום אחריותו וחובתו לטפל בילד ולשמור על טובתו, לרבות מידע בכתב.

<נעה בן שבת: מידע על הילד או על בני משפחתו שהגיע לאומן או לבני משפחתו, חובה עליהם לשומרו בסוד ואינם רשאים לגלותו, אלא אם הדבר דרוש לשם מילי אחריותם וחובותיהם כלפי הילד.

חיים כץ: אנחנו מצביעים על אישור סעיפים 42 עד 48, כולל.

חיים כץ: מי בעד?

חיים כץ: בעד – פה אחד

חיים כץ: הצטמצמנו ועכשיו אנחנו חמישה חברי כנסת שהצביעו ואישרו את הסעיפים.

חיים כץ: תם ולא נשלם.

חיים כץ: אנחנו נמשיך בהקדם.

חיים כץ: תודה רבה.

חיים כץ: הישיבה נעולה.