ועדת הכלכלה, כנסת 19, פרוטוקול מספר 411, 2014-12-08 08:30

אבישי ברוורמן: בוקר טוב.

אבישי ברוורמן: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכלכלה.

אבישי ברוורמן: אני לבוש יפה עם חליפה ועניבה, אבל ההזדהות שלי היא לגמרי איתכם.

אבישי ברוורמן: אני בן של נגר, ובתור ילד הייתי עובד בקיבוץ בחקלאות, וכשניהלתי את המדיניות החקלאית של הבנק העולמי הדבר שהערצתי זה אנשים שקרובים לקרקע.

אבישי ברוורמן: אם יהיו אנשים שקרובים יותר לקרקע ופחות כאלה שהכול בשבילם זה איך להופיע ו"אני" ו"אני" שיודעים זה לטווח ארוך ולא לטווח קצר, אז יכול להיות שהמשיח שמתמהמה לבוא אולי ישקול את זה יותר ברצינות כשיתייחס לעם הזה יותר ברצינות.

אבישי ברוורמן: אני מודה לידידי זבולון כלפה.

אבישי ברוורמן: אני מאוד מעריך את זבולון.

אבישי ברוורמן: אני לא מתווכח על הדעות איפה יעברו הגבולות.

אבישי ברוורמן: הוא איש שורשי, איש אמיתי, איש הגון.

אבישי ברוורמן: מסוג האנשים שבאים לכנסת לא רק בשביל הקריירה האישית או לחתוך איזה כרטיס.

אבישי ברוורמן: לכן לכבוד לי שאתה יושב-ראש השדולה.

אבישי ברוורמן: אני רואה פה את היופי של פרי הארץ.

אבישי ברוורמן: לא צריך לדבר על הפאר של החקלאות הישראלית, על היצירתיות.

אבישי ברוורמן: אמרתי גם שבבנק העולמי הישראלים היו מובילים בכל נושא.

אבישי ברוורמן: החוכמה שנוצרה כאן עברה לכל העולם.

אבישי ברוורמן: הבעיה היא שהחוכמה שנוצרת כאן, לעיתים לא נותנים לה את הביטוי כדי שגם הארץ הזאת לא תהיה רק של ספקולנטים ואוליגרכים, אלא גם ארץ שמצד אחד בונים תעשייה, ומצד שני יש לה חקלאות ראויה.

אבישי ברוורמן: ההמצאות, הפיתוחים והמכונים הנהדרים – חלק מזה גם זכיתי במכונים באוניברסיטת "בן-גוריון", כמובן ב"וולקני" ובכל המקומות האחרים.

אבישי ברוורמן: התקווה שלי היא שאנחנו בתקופת מעבר היסטורית, שבתוך המשבר החמור שהציונות עוברת עכשיו בעניין הערכיות שלה והמוסר שלה והדרך הקלוקלת שהיא הלכה בה כבר תקופה ארוכה – במידה שתהיה חזרה בתשובה, תהיה חזרה למדינה שמעריכה ונותנת ביטוי לחקלאות לא רק בעולם, אלא גם בארץ; שדואגת שלא רק אוליגרכים יובילו את ישראל לא בתעשייה וגם לא בחקלאות.

אבישי ברוורמן: לתת מקום גם לאפקט של תשואה לגודל.

אבישי ברוורמן: אבל מצד שני חקלאים מסורים שרוצים שגם הילדים שלהם שרוצים להמשיך שהמדינה לא תפגע בהם, וייתנו להם את התנאים.

אבישי ברוורמן: אז אני מצדיע לכם.

אבישי ברוורמן: אני תמיד הייתי חייל של החקלאות, אבל בצורה הגונה ורצינית.

אבישי ברוורמן: אני אולי אחד מהמפא"

אבישי ברוורמן: ניקים שנשארו כאן שמאמין שצריך לעשות דברים בפשרות, אבל אסור להתפשר על הדברים הערכיים; והגינות ומוסר זה תנאי הכרחי לקיום המדינה הזאת.

אבישי ברוורמן: אז אני מאוד מודה לזבולון.

אבישי ברוורמן: אנחנו נשב היום גם על תקנות החלב, ונמשיך לעשות את הדברים.

אבישי ברוורמן: אני לא יודע מה יקרה פה בעתיד, אבל אני מקווה שישראל לא תהפוך להיות מדינה רק של "אקזיט" שבה לוקחים את כל ההשקעות האדירות שהשקענו בצבא ובאוניברסיטאות באמצעות כמה ילדים מוכשרים ואותם 50 מחוברים.

אבישי ברוורמן: סך הכול מנפיקים אותם ולא לא בונים שום second stage, לא בונים שום ערך.

אבישי ברוורמן: פה צריך לבנות גם חקלאות וגם תעשייה, וש-5% מהסטרטאפים שחלקם בחקלאות יהפכו גם ל-second stage כדי שיעסיקו עוד 100-50 איש, ולא רק אותם 50 איש יהפכו להיות אדוני הארץ.

אבישי ברוורמן: אדוני, בבקשה.

זבולון כלפה: תודה רבה, אדוני יושב-ראש הוועדה חבר הכנסת ברוורמן.

זבולון כלפה: אני מודה לך על הנכונות ולצוות של הוועדה.

זבולון כלפה: אני אקצר מאוד כדי לתת לחברים להציג את הדברים.

זבולון כלפה: אני מברך על ההזדמנות הזאת.

זבולון כלפה: לצערי, כשתיאמנו את הדברים איש מאתנו לא ידע מה צופן לנו היום הזה.

זבולון כלפה: הדברים תוכננו לפני זמן רב מאוד.

זבולון כלפה: אבל נראה לי שאנחנו צובעים בצבע אמתי את המציאות האמתית.

זבולון כלפה: המציאות האמתית זה מה שיש פה, החיבור הזה – החיבור אל האדמה ואל העשייה הזאת בגלל התוצרת הנפלאה שאנחנו רואים פה ובחוץ.

זבולון כלפה: אלה הדברים האמתיים.

זבולון כלפה: כל הדברים האחרים זה כותרות בצלופן למיניהם.

זבולון כלפה: אני אשמח מאוד שנתחיל בדיון, אז אם אפשר שמיכל תפתח בדברים.

אבישי ברוורמן: מיכל קראוס, מנכ"לית מועצת החלב, בבקשה.

אבישי ברוורמן: אני מבקש בקצרה.

<מיכל קראוס: אני אשתדל לקצר.

<מיכל קראוס: אדוני היושב-ראש, יושב-ראש השדולה החקלאית – האמת היא שחשבתי שיהיו פה גם קצת חברי כנסת, אז כתוב לי "חברי כנסת" - -

אבישי ברוורמן: את יכולה להגיד.

<מיכל קראוס: חברי כנסת ואורחים יקרים, היום הזה אינו מובן מאליו עבורנו.

<מיכל קראוס: דווקא בימים אלו, ימי בחירות וסערות פוליטיות ועדות הכנסת ושדולת החקלאות מוצאות זמן להקדיש לדיון מהותי על מגזר החקלאות.

<מיכל קראוס: סוגיות רבות מלוות את ההתיישבות ואת המשק החקלאי: יוקר המחיה, רגולציה, שמירה על קרקעות ועוד.

<מיכל קראוס: מאחורי נושאים כבדי משקל אלו עומדים אנשים, משפחות ותעשייה שלמה שמסבה לישראל גאווה רבה בעולם.

<מיכל קראוס: אנחנו כחברה ישראלית צריכים לשוב ולראות באנשים אלו שהם אבן היסוד של המפעל הציוני, החקלאים שלנו שמשלבים חקלאות, טכנולוגיה והייטק – היהלום שבכתר.

<מיכל קראוס: כמי ששורשיה נטועים עמוק בהתיישבות העובדת ופועלת תקופה ארוכה בתפקידי ניהול בכירים בסקטור ההתיישבותי, אני יכולה להעיד שהחקלאות בישראל עשתה כברת דרך משמעותית מאוד בתחומי הטכנולוגיה, איכות הסביבה וקידום ההון האנושי.

<מיכל קראוס: את כל זה עשתה ההתיישבות בלי להתנתק מהשליחות הציונית שבשמה עלתה על הקרקע.

<מיכל קראוס: החקלאות בישראל התפתחה על רקע אידיאולוגי של יישוב הארץ ושמירה על השטחים.

<מיכל קראוס: מה שהיה נכון אז נכון גם היום.

<מיכל קראוס: אין ואקום.

<מיכל קראוס: קרקע לא מעובדת אינה נשארת ריקה.

<מיכל קראוס: כל הזמן אני אומרת שבלי חקלאות אין התיישבות, ואם לא תהיה התיישבות לא תהיה שמירה על קרקעות, קרקע לא תהיה מדינה.

<מיכל קראוס: מהחקלאות בישראל, אדוני היושב-ראש, לא נעשים עשירים.

<מיכל קראוס: אבל חקלאות היא עוגן כלכלי עבור מאות יישובים בישראל ובעבור אלפי משפחות בפריפריה.

<מיכל קראוס: עבור מדינת ישראל החקלאות היא עוגן ערכי המשרת גם מטרות ביטחוניות.

<מיכל קראוס: אנחנו בעצם מפתחים את החקלאות על רקע התמודדות עם קושי ומחסור.

<מיכל קראוס: מתוך ההכרח להתמודד עם אתגרים אלו וכפתרון להם התפתחה בישראל חקלאות חכמה, מתקדמת, יצירתית, טכנולוגית ופורצת דרך.

<מיכל קראוס: זה בעצם מהות הדיון היום – נרצה להציג את ההתפתחויות בתחומים הטכנולוגיים.

<מיכל קראוס: חלק מהדברים אנחנו רואים מול העיניים, אבל חלק מהם נראה במצגות.

<מיכל קראוס: מתוך הצורך להתמודד עם מחסור במים ועם תנאי אקלים מדבריים התפתחו בישראל חברות מובילות לטכנולוגית השקיה וניטור.

<מיכל קראוס: הבאנו לעולם את מהפכת ההשקיה בטפטוף אשר שינתה את מפת החקלאות העולמית.

<מיכל קראוס: בתחום בעלי החיים ישראל הפכה למעצמת ידע וטכנולוגיה.

<מיכל קראוס: כיום אני מכהנת כמנכ"לית מועצת החלב.

<מיכל קראוס: אני גאה להגיד שהרפת הישראלית היא המובילה בעולם.

<מיכל קראוס: הפרה הישראלית היא שיאנית החלב וגם כאן

<מיכל קראוס: הכול התחיל בצורך להתמודד עם תנאי אקלים קשים שחייבו את החקלאי הישראלי להשקיע שנים של מחקר והשבחה גנטית כדי שהפרה תוכל – למרות תנאי מזג האוויר – לספק חלב לאורך כל השנה באיכות ובכמות הרצויה.

<מיכל קראוס: על אלו נוספו הצורך להיות מסוגלים להתמודד עם מחירי מזונות יקרים אשר חייבו השקעה ופיתוח בתחומי ההזנה והממשק.

אבישי ברוורמן: מיכל, כולנו פה מכירים.

אבישי ברוורמן: תני לחבר'ה שלך להתבטא.

<קריאה: אל תוותרי.

<מיכל קראוס: לכבוד היושב-ראש אני מוותרת.

אבישי ברוורמן: אוהבים אותך, מיכל.

<מיכל קראוס: אדוני היושב-ראש, חברי כנסת, אורחים יקרים, לפני שנעבור להציג לכם טעימה מהחידושים הטכנולוגיים בתחומי החקלאות אני מבקשת לשוב ולהודות על הבמה שנתתם לנו היום כאן, ולסיים בבקשה, כי גם בבית הזה ייתנו לחקלאות הישראלית את המקום ששמור לה בעולם כולו, וימשיכו לעודד ולהשקיע בחקלאות כי היא עדיין הבסיס לקיומנו בארץ הזאת.

אבישי ברוורמן: אמן.

אבישי ברוורמן: תודה למיכל.

אבישי ברוורמן: חדשנות בענף הרפת, גרשון גולדנברג מ"תעשיות לכיש".

<גרשון גולדנברג: לי יש שני כובעים: אני תעשיין משדרות שמעסיק 100 עובדים, מפתח ומייצר מערבלי מזון בתחום ההזנה.

<גרשון גולדנברג: אנחנו מייצאים למעלה מ-90% מהתוצרת, ואחת המדינות החשובות ביותר שאליה אנחנו מייצאים היא סין.

<גרשון גולדנברג: כמה מילים על סין: החברה Bright Dairy מוכרת לכם?

<גרשון גולדנברג: זאת החברה שרוצה לקנות את תנובה.

<גרשון גולדנברג: מרכז המזון בשנחאי הגדול ביותר של Bright Dairy הוא של תעשיות לכיש.

<גרשון גולדנברג: הוא נבנה לפני ארבע שנים.

<גרשון גולדנברג: החברה Sun Yuan בסין היא החברה שתפוקת החלב שלה היא הגדולה ביותר בסין, כ-11,000 ליטר.

<גרשון גולדנברג: לקוח עיקרי שלנו קנה את המכונות המתקדמות ביותר.

<גרשון גולדנברג: הסוד – יזמות וטכנולוגיה.

<גרשון גולדנברג: שתי המילים האלה הולכות יחד.

<גרשון גולדנברג: אם יש לך שתי התכונות האלה אין תקרת זכוכית, אין גבול.

<גרשון גולדנברג: אנחנו השקענו ומשקיעים המון כסף בטכנולוגיה.

<גרשון גולדנברג: "תעשיות לכיש" המציאה בשנת 81' את הסלף הראשון בעולם.

<גרשון גולדנברג: ב-2008 הבאנו את הסלף הממוחשב הראשון בעולם.

<גרשון גולדנברג: הסלפים האלה פועלים בסין בהצלחה מרובה מאוד ובעוד 40 מדינות בעולם.

<גרשון גולדנברג: אני גאה להיות חלק מתעשיית החלב הישראלית מפני שאנחנו תורמים את תרומתנו לתפוקה האדירה של הפרה הישראלית.

<גרשון גולדנברג: אז אנחנו גם תעשייה וגם חלק מהחקלאות.

אבישי ברוורמן: גרשון, שאפו.

אבישי ברוורמן: 2.5 דקות.

אבישי ברוורמן: תודה.

אבישי ברוורמן: יאיר מחברת S.C.R, בבקשה.

<יאיר פופלבסקי: בוקר טוב לכולם.

<יאיר פופלבסקי: שמי יאיר, אני מנהל השוק המקומי של חברת S.C.R.

<יאיר פופלבסקי: זאת חברה ישראלית שקיימת משנת 76' ומתעסקת במערכות חליבה ממוחשבות ומתוחכמות.

<יאיר פופלבסקי: אנחנו עוסקים גם בעולם הרפת מאז היווסדנו.

<יאיר פופלבסקי: 90% מהפעילות שלנו היא בחו"ל.

<יאיר פופלבסקי: כיום החברה מונה כ-320 איש, מתוכם 280 בארץ עם מרכזי ייצור, פיתוח ושירות בארץ.

<יאיר פופלבסקי: יש עשרות אלפי רפתות בעולם שהשתמשו בטכנולוגיה שלנו, ומיליוני פרות שנושאות את התגים ואת מערכות האינפורמציה שלנו.

אבישי ברוורמן: מה הדבר המיוחד שלכם?

<יאיר פופלבסקי: אנחנו מספקים לרפתן בארץ ובעולם אינפורמציה.

<יאיר פופלבסקי: האינפורמציה הזאת מאפשרת לרפתן לקבל החלטות מושכלות, מקצועיות.

<יאיר פופלבסקי: אנחנו מנטרים את פעילות הפרה ואת מה שקורה ברפת.

<יאיר פופלבסקי: בעזרת הטכנולוגיה שלנו שכוללת תגים שנמצאים על הפרה ונותנים אינפורמציה וסנסורים שנמצאים ברפת – מדי חלב וכו' – הרפתן יכול לקבל החלטות יותר מושכלות לגבי הפרות שלו.

<יאיר פופלבסקי: למי זה טוב?

<יאיר פופלבסקי: זה קודם כול טוב לרפתן כי זה מאפשר לו גם לשפר את איכות החלב וגם להוזיל משמעותית את עלויות הייצוא.

<יאיר פופלבסקי: הסלוגן שלנו: make every cow come.

<יאיר פופלבסקי: כל פרה נחשבת.

<יאיר פופלבסקי: ברור לגמרי שככל שנייצר יותר חלב עם פחות פרות במצב בריאותי טוב יותר, ייטב; שנית כמובן, הניטור הצמוד של הפרות מועיל לפרות, משפר את איכות החיים שלהן ומשפר את הבריאות שלהן וכתוצאה מכך גם משפר את התפוקה שלהן ומקטין את המחלות שלהן, שיעור התמותה ושימוש בהורמונים.

<יאיר פופלבסקי: שלישית זה טוב לצרכן.

<יאיר פופלבסקי: בסופו של דבר ככל שנדע לשפר את אמצעי הייצור זה גם יתבטא במחיר החלב.

<יאיר פופלבסקי: בסופו של דבר זה גם טוב לעולם.

<יאיר פופלבסקי: ברור שככל שנייצר את אותה כמות עם פחות פרות או כמות גדולה יותר עם אותן פרות ככה גם האקולוגיה סביבנו תרוויח.

<יאיר פופלבסקי: תודה רבה לכם.

אבישי ברוורמן: תודה רבה לך, יאיר.

אבישי ברוורמן: התחלנו עם ענף הרפת כי הנושא הבא בוועדה יהיה תקנות החלב.

אבישי ברוורמן: אחרון הדוברים בנושא החלב הוא חן סטפמן מ"אפי מילק".

<חן סטפמן: בוקר טוב.

<חן סטפמן: אני חן מחברת "אפימילק" מקיבוץ אפיקים.

<חן סטפמן: אנחנו רוצים להעביר כאן שני מסרים עיקריים: המסר הראשון הוא שבכל דבר שמדינת ישראל עושה היום בעולם היא מביאה קודם כול את החקלאות שלה.

<חן סטפמן: אני אישית, ולא מעט מהאנשים שיושבים כאן, כולל גרשון, היינו בלא מעט פרויקטים בינלאומיים וייצגנו בהם את המדינה כפרונט, כדבר ראשון שקרה בעולם.

<חן סטפמן: לקחנו את מודל החווה הישראלית ויצאנו לחו"ל, והבאנו את כל החברות שנמצאות כאן.

<חן סטפמן: כל החברות שנמצאות כאן שותפות לפרויקטים בינלאומיים שההתחלה שלהם היא התחלת הדיפלומטיה של מדינת ישראל.

אבישי ברוורמן: ברושי, בוא, שב כאן.

<לאה ורון: ברושי.

<לאה ורון: הוא לא רואה.

אבישי ברוורמן: ברושי, אתה עיוור או גם חירש?

אבישי ברוורמן: בוא, שב כאן.

אבשלום וילן: ככה לא מדברים לקראת פריימריס.

אבישי ברוורמן: פריימריס?

אבישי ברוורמן: אני לא בונה על קבלני קולות כבר מזמן.

אבישי ברוורמן: אני בונה על אנשים, לא על קבלני קולות.

אבישי ברוורמן: זה הרס את כל המפלגה הזאת.

אבישי ברוורמן: צריך לבטל את הפריימריס המושחתים האלה.

<חן סטפמן: חדשנות: אני הייתי רוצה לאחל לכל אחד מאתנו שתהיה לנו היכולת לקבל את רמת הבריאות והתזונה שמקבלת היום פרה במדינת ישראל.

<חן סטפמן: הלוואי שאותי היה רואה רופא פעם בשבוע, והלוואי שאותי תזונאי היה בודק פעם ביום.

אבישי ברוורמן: יש פה אנשים שהם בגיל מבוגר.

אבישי ברוורמן: היה סרט נפלא כשאנחנו גדלנו בשם "מונדו קנה" – "חיי כלב".

אבישי ברוורמן: סרט דוקומנטרי מדהים.

אבישי ברוורמן: יש מקומות בעולם שכלבים חיו כל-כך טוב, ובני אדם חיו בזבל.

<חן סטפמן: אז חיי פרה הם חיים טובים יחסית, בייחוד במדינת ישראל ובייחוד כשאנחנו שומעים עכשיו את כולם שמנסים לקום עלינו ולדבר על רווחת בעלי חיים.

<חן סטפמן: הייחודיות שלנו כחברת "אפימילק" היא בפיתוח ובייצור של סנסורים שיושבים על הפרה ועל החלב.

<חן סטפמן: בסופו של דבר מביאים לרפתן את היכולות לנהל את הרפת, אבל לתת רווחה לפרה.

<חן סטפמן: שלושה תחומים עיקריים: האם הפרה שלנו מרגישה טוב או לא מרגישה טוב?

<חן סטפמן: התחום השני הוא ניטור מרכיבי החלב – שומן וחלבון.

<חן סטפמן: שלוש פעמים ביום אנחנו מביאים פרופיל שומן וחלבון למנהל הרפת.

<חן סטפמן: פעם בחצי שנה אני מקבל את זה אצל הרופא – פרה, שלוש פעמים ביום.

<חן סטפמן: הדבר האחרון: היכולת שלנו לעקוב אחרי תהליכי חליבה, ולדאוג שכאשר אנחנו מוציאים את החלב מהפרה אנחנו מוציאים אותו נכון, בצורה המהירה והבריאה ביותר.

<חן סטפמן: תודה.

אבישי ברוורמן: תודה רבה.

אבישי ברוורמן: אנחנו עוברים מהחלב.

אבישי ברוורמן: אני רוצה לשמוע את פרופ' יורם קפולניק.

אבישי ברוורמן: ועדת הכלכלה הייתה אורחת במכון וולקני.

אבישי ברוורמן: אתם עושים דברים גדולים.

אבישי ברוורמן: אתה רוצה לומר כמה מילים בשלוש דקות?

אבישי ברוורמן: אחרי יורם נרשם ד"ר יואב זייף מ"נטפים" לגבי מערכות השקיה חדשניות; לגבי צילום תרמי – ד"ר ויקטור אלחנני; חיישן למטעים – ד"ר ערן רווה, מנהל מחקר חקלאי.

<לאה ורון: אדוני היושב-ראש, הרשימה נסגרה.

<לאה ורון: בבקשה, אדוני.

<יפרח סבלדי: שמי יפרח סבלדי, אני ממושב צופר בערבה.

<יפרח סבלדי: אמנם אני גם חקלאי, אבל אני גם איש מיכון, ואני מאוד קשוב לטכנולוגיה.

<יפרח סבלדי: אני רוצה לדבר על חוק עידוד השקעות הון בחקלאות.

<יפרח סבלדי: המדינה מעניקה לחקלאים על מיכון וטכנולוגיה 40%-20%.

<קריאה: לא בכל האזורים.

<יפרח סבלדי: אני מתקומם על זה שבחוק אין סעיף שאומר שהמענקים האלה יינתנו רק למפעלים שמייצרים את תוצרתם בארץ ולא למפעלים בחו"ל.

<יפרח סבלדי: גם ממשלת ארצות-הברית שנותנת 3 מיליארד לישראל אומרת שאם אנחנו רוצים שלושה מיליארד נקנה אצלם כדי לקדם את הכלכלה שלהם ולא את הכלכלה של מישהו אחר.

<יפרח סבלדי: האבסורד הגדול הוא שמישהו קונה במענק של מדינת ישראל כלי בחו"ל – באנגליה, בצרפת או בכל מקום אחר – ואותה מדינה מחרימה אחר כך את התוצרת של אותו חקלאי.

<יפרח סבלדי: זה אבסורד שחייב להיפסק.

<יפרח סבלדי: אני פניתי למשרד החקלאות וגם למשרד הכלכלה, וקיבלתי תשובות מזלזלות בלשון המעטה.

<יפרח סבלדי: אני מקווה שפה ירימו את הכפפה ויוסיפו סעיף קטן: רק לתוצרת ישראל.

אבישי ברוורמן: תודה.

אבישי ברוורמן: אני מוריד את ד"ר יואב זייף, ואני עובר לצילום תרמי – ד"ר ויקטור אלחנטי.

אבישי ברוורמן: בבקשה.

<ויקטור אלחנטי: שלום.

<ויקטור אלחנטי: אני רוצה להציג לכם טכנולוגיה שקשורה לתחום של חקלאות מדייקת.

<ויקטור אלחנטי: זה תחום עיבוד שטחים לפי הצורך ולא לפי הממוצע.

<ויקטור אלחנטי: היום יש לנו אמצעים טכנולוגיים לווייניים, מוטסים או קרקעיים שיכולים לחוש דברים שאנחנו לא רואים בעיניים.

<ויקטור אלחנטי: למשל, טמפרטורת העלווה יכולה לתת אינפורמציה על כמות המים; אפשר לנהל השקיה לפי זה; אפשר למצוא תקלות השקיה שיש במערכות השקיה.

<ויקטור אלחנטי: כך שאפשר לקשור את היתרון שלנו בטכנולוגיה המתקדמת בישראל יחד עם חקלאות, ואז ליצור דברים שהם על גבול השמים.

<ויקטור אלחנטי: הדבר השני מעבר לחקלאות שמשתמשת בצילום תרמי, אפשר להשתמש בצילום ספקטראלי – אזורים שהעין שלנו לא רואה; ואפשר למפות דשן עם כמות חנקן בעלים כדי לנהל דישון בצורה חכמה יותר; לבנות מפות של צורך להזנה ולא לדשן שלא לפי הצורך.

<ויקטור אלחנטי: העתיד זה לנסות לעשות את זה גם למזיקים ולמחלות – זה החלום של החקלאים.

<ויקטור אלחנטי: מעבר לכך שאנחנו יכולים להסתכל על כל צמח וצמח ולתת את מה שדרוש לו אנחנו עובדים גם בנושא של בעלי חיים שהוא מאוד רלוונטי עכשיו.

<ויקטור אלחנטי: חלק גדול מהטכנולוגיות שיש בחברות ששמענו פה נולדו במכון וולקני.

<ויקטור אלחנטי: על כל פרה מסתכלים היום בזכוכית מגדלת.

<ויקטור אלחנטי: דבר אחרון רק כדי להמחיש את הידע ואת החוזק שיש למדינת ישראל בנושא הזה – בשנה הבאה הכנס האירופי בתחום הזה מתארח בישראל, ואני מזמין אתכם ביולי לבוא למכון וולקני לכנס האירופי והבינלאומי של חקלאות מדייקת במכון וולקני.

אבישי ברוורמן: נבוא.

אבישי ברוורמן: פרופ' קפולניק, בבקשה, אתה רוצה להוסיף משהו?

<יורם קפולניק: שלום.

<יורם קפולניק: פאר החקלאות שהגענו אליה מלווה המו"פ.

<יורם קפולניק: יושב אתנו כאן המדען הראשי של משרד החקלאות שהוא המוביל של המו"פ היום.

<יורם קפולניק: ההמשכיות הזאת לכל הדורות היא שהולידה בסופו של דבר את התוצרת.

<יורם קפולניק: אנחנו יודעים שמבחינה כלכלית יש בעיה, ואני סומך על האנשים שיושבים כאן סביב השולחן שיעשו את התיקון או כמו שקראת לזה "חזרה בתשובה" כדי שבסופו של דבר חקלאי יוכל להתפרנס מעמל כפיו.

אבישי ברוורמן: תודה.

אבישי ברוורמן: חיישנים למטעים – ד"ר ערן רווה.

<ערן רווה: בוקר טוב.

<ערן רווה: אני אתן פה שלוש שקופיות על חיישנים במטעים.

<ערן רווה: השקופית הראשונה – למה צריך את זה בכלל?

<ערן רווה: למי זה טוב?

<ערן רווה: למי שלא יודע ב-50 השנה האחרונות העולם נכנס למשבר מים.

<ערן רווה: הבצורות הוכפלו, כמות המים שאנחנו שואבים שולשו, כמות השטחים שאנחנו משקים לחקלאות גם הוכפלו.

<ערן רווה: מחיר החקלאים בארץ – מי שמגדל מטעים יכול להגיע למצב ששליש מעלויות הגידול זה כמות המים שהוא משקה בה את המטע שלו.

<ערן רווה: כרגע אין בנמצא אף בקר השקיה שלוקח החלטות נכונות, לפי מצב הצמח, כמה לתת.

<ערן רווה: אנשים משקים לפי טבלאות, ואם יש משהו בשוק זה משהו שנותן גרפים שהחקלאי צריך לנסות להבין כמה להשקות, וזה משהו ממש מנותק מהמציאות.

<ערן רווה: בשקף הבא: מה פיתחנו?

<ערן רווה: פיתחנו בקר שמודד רטיבות גזע באופן רציף.

<ערן רווה: זאת טכנולוגיה מאוד פשוטה – מודד הולכה חשמלית של הגזע.

<ערן רווה: זה לא עולה יותר מ-100 דולר חיישן כזה.

<ערן רווה: השכל הוא בניתוח הגרף שיוצא מהחיישן הזה.

<ערן רווה: זה נראה כמו עקומת מניות בבורסה – שיני מסור עולות ויורדות.

<ערן רווה: הטריק הוא לדעת לזהות את שינוי המגמות לפני שהעץ מתייבש או כמו בבורסה – לשנות את שינוי המגמה לפני שקורה המשבר, ואז להשקות.

<ערן רווה: הדבר הזה מאפשר לחסוך 30% מכמות המים שמשקים המטעים וכמובן, בדשן שמגיע יחד עם המים.

<ערן רווה: בשקופית האחרונה – מי שמע על הדבר הזה?

<ערן רווה: זה פורסם בכל אתרי החדשות בעולם, למעלה מ-150 אתרי חדשות: סקיי ניוז, פוקס ניוז, בארץ ובעולם כולם שמעו.

<ערן רווה: מי נהנה מזה?

<ערן רווה: חקלאי ישראל.

<ערן רווה: לדוגמה "מהדרין", חברה הכי גדולה של מטעים בארץ, שיש לה 40 אלף דונם חוסכת כל שנה מיליון קוב מים, כלומר מיליון שקל רק על מים כתוצאה מהדבר הזה.

<ערן רווה: תודה.

אבישי ברוורמן: ד"ר רווה, יוצא מן הכלל.

אבישי ברוורמן: גרשון, אמרת, יזמות וחדשנות, אבל צריך גם ניהול.

אבישי ברוורמן: לפעמים רק ממציאים, ואז את הפירות לא אנחנו קוטפים.

אבישי ברוורמן: צריך עוד משהו כדי שההנאה תהיה לציבור גדול יותר ולא רק לציבור קטן.

אבישי ברוורמן: ציון דקו, בבקשה.

<ציון דקו: שלום לכולם.

<ציון דקו: לי קוראים ציון דקו, אני מנהל מו"פ עמק המעיינות.

<ציון דקו: אני רוצה לומר כמה דברים על המו"פים הפריפריאליים.

<ציון דקו: יש שמונה מו"פים פריפריאליים בארץ.

<ציון דקו: אנחנו נמצאים בפריפריה ומנסים לעזור למגדלים שלנו לשפר את התוצאות שלהם.

<ציון דקו: אנחנו מו"פ יישומי, פחות מחקרי, ועוברים צעד אחר אגודל סביב המגדלים.

<ציון דקו: אנחנו מסירים חסמים, ומנסים ליצור הזדמנויות.

<ציון דקו: המצגת שלי משום-מה לא מופיעה כאן, אבל אני אסביר מה יש.

<ציון דקו: אני אציג ארבע דוגמות איך אנחנו עוזרים למגדלים שלנו.

<ציון דקו: א', ענף התבלין שלנו זה ענף מאוד מתקדם.

<ציון דקו: כדי לחמם בזיליקום צריך חשמל, צריך דלק, צריך קונסטרוקציה.

<ציון דקו: הסיפור הזה יקר ומזהם, אז החלטנו לעשות את זה פשוט יותר.

<ציון דקו: יש לנו הרבה שמש – ניקח את השמש, נאגור אותה בתוך המבנה, וכך נחמם, וניצור מצב טוב לגידול הבזיליקום.

<ציון דקו: עשינו את זה באמצעות שרוולי מים כמעט בלי השקעה שוטפת.

<ציון דקו: שנית, מי שלא יודע, אצלנו בחוות עדן בעמק המעיינות מגדלים את התמר הגדול ביותר בעולם.

<ציון דקו: תבואו לראות –הוא נמצא פה בתערוכה אז אתם תראו אותו.

<ציון דקו: אנחנו מדברים על תמר בגודל של 8-7 סנטימטר, כמעט כמו כף היד.

אבישי ברוורמן: הגודל קובע?

<ציון דקו: הגודל קובע כי העין קונה.

<קריאה: איזה זן זה?

<ציון דקו: תבואו אלי ותראו.

<ציון דקו: הדבר הכי חשוב הוא שהוא לא מתוק כמו המג'הול, הוא חצי מתוק לעומת המג'הול.

<ציון דקו: לכן, כנראה, יש לנו בשורה לאוכלוסייה מאוד גדולה.

<ציון דקו: הדבר הבא שאני רוצה להציג – חממות עם מצע מנותק.

<ציון דקו: מצע גידול מנותק משפר לחלוטין את הגידול עצמו.

<ציון דקו: ברגע שאתה מנתק את הקרקע ושם מצע, אתה שולט על הגידול בפנים.

<ציון דקו: לדוגמה, בחממות של גידול אצלנו של 15-10 טון עגבניות הגענו ליבולים של 35-30 טון בצורת העבודה הזאת.

<ציון דקו: דבר אחרון – ענף המדגה בעמק המעיינות הוא ענף גדול מאוד.

<ציון דקו: זה ענף מאוים מכל מיני כיוונים.

<ציון דקו: אנחנו עושים פעילות מאוד גדולה לשפר ומתחילים לדבר גם על מתקנים אינטנסיביים לנסות לחסוך מים ולהגדיל את היבול.

אבישי ברוורמן: יפה.

אבישי ברוורמן: תודה רבה.

אבישי ברוורמן: ד"ר ניצה קרדיש מחברת "אג טק", בבקשה.

<ניצה קרדיש: שמי ניצה קרדיש, אני מנהלת את חממת "טרנדליינס אג טק" שמשקיעה בטכנולוגיות חדשניות בשלב הראשוני שלהן.

<ניצה קרדיש: הטכנולוגיה שרצינו לדבר עליה פה היא חברה בשם "מירובוט" שפיתחה זרוע אוטומטית לחליבה.

<ניצה קרדיש: כל תהליך הפיתוח שנמשך כשנתיים וחצי נעשה אצלנו בחממה.

<ניצה קרדיש: אחת הראיות עבורנו שאנחנו פונים לציבור הנכון ועונים על צורך אמתי הוא שמשקיעי ההמשך הם רפתנים.

<ניצה קרדיש: הם יושבים פה, והם הביעו אמון בטכנולוגיה שלנו, וכעת אחרי השקעה נוספת המשקיעים ממשיכים לפתח את הטכנולוגיה.

<ניצה קרדיש: אני אשמח שתוסיף מילה על זה, יאיר.

<יאיר בר-עזר: אני יאיר בר-עזר מכפר חסידים.

<יאיר בר-עזר: כמו שאתם יודעים כתוב בתורתנו הקדושה 16 פעמים "ארץ זבת חלב ודבש", אז כנראה, צריך להמשיך ולהשקיע גם בחלב וגם בדבר של התמרים של ציון.

<יאיר בר-עזר: אנחנו זיהינו את הפיתוח של טל ברקת בחממה של הזרוע הרובוטית.

<יאיר בר-עזר: אין כזאת בעולם.

<יאיר בר-עזר: השבוע חזרתי מתערוכה בהנובר, והמתחרים יהיו רק בעוד עשר שנים במקום שאנחנו נמצאים בו.

<יאיר בר-עזר: אנחנו מקווים שבעוד שלושה חודשים יהיו לנו שלושה אב-טיפוס שעובדים ברפת.

אבישי ברוורמן: שאפו.

<יאיר בר-עזר: התחייבנו שהפיתוח והייצור יהיו בישראל.

אבישי ברוורמן: תודה רבה.

אבישי ברוורמן: רזי יהל מהתנועה הקיבוצית, משדה בוקר.

<רזי יהל: תודה, אדוני היושב-ראש, תודה לחבר הכנסת זבולון כלפה על האירוע הנועז בסיטואציה הנוכחית ובהתראה כל-כך קצרה.

<רזי יהל: מבטים לשמים זה בסדר, אבל בכל זאת – כל הכבוד.

<רזי יהל: אני רוצה לנצל את ההזדמנות הזאת גם אם זה יישמע קצת דביק – אני רוצה להודות לך, אדוני היושב-ראש, שבעמידתך היוצאת מן הכלל שלא זכור לי כמוה, ניהלת ישיבות ועדת כלכלה בתחום החקלאות ובתחומים שקשורים אלינו, ההתיישבות הכפרית בעיקר, בצורה ש- לעזאזל – אי אפשר לבוא בטענות לכלום.

<רזי יהל: על כך אנחנו מוקירים ומודים לך מאוד.

<רזי יהל: במעבר חד אני מתריע.

<רזי יהל: אני לא רוצה להשבית שמחות, אבל אני צריך להתנסח בזהירות כי למי שלא יודע, החקלאות הישראלית הצמחית בשטחים הפתוחים ובחקלאות האינטנסיבית כאחד נמצאת על עברי פי פחת.

<רזי יהל: אנחנו במצב קטסטרופלי שבו התשומות עוברות את התשואה שהחקלאי מקבל.

<רזי יהל: תראו את הדברים בצורה גורפת: קו המגמה של הרווח – אם קיים – הולך ויורד בצורה ליניארית תלולה.

<רזי יהל: מצד שני, להזכיר לכם שקו המגמה של התפוקה כמעט בכל ענפי המשק הישראלי במושבים ובקיבוצים עולה.

<רזי יהל: על כך ראוי לתת את הדעת, אדוני היושב-ראש, לפני שאנחנו או-טו-טו מחליטים להיכנס למאבק על הדבר הכי יקר לנו, במדינה.

אבישי ברוורמן: תודה רבה לך, רזי.

אבישי ברוורמן: ד"ר אמנון לרס ממכון וולקני.

<אמנון לרס: תודה.

<אמנון לרס: אני רוצה להצביע על נקודה אחרת.

<אמנון לרס: עד עכשיו דיברנו על ייצור מזון.

<אמנון לרס: אני רוצה שתסתכלו על כל התוצרת פה ותחשבו ששליש מהתוצרת פה נזרקת לפח.

<אמנון לרס: במדינת ישראל כ-30% מהתוצרת הטרייה אובדת מהקטיף ועד שהיא מגיעה לפה שלנו מכל מיני סיבות.

<אמנון לרס: במדינות מתפתחות זה מגיע ל-50%.

<אמנון לרס: זה נושא מאוד חשוב, ואנחנו עוסקים בזה באינטנסיביות במכון וולקני.

זבולון כלפה: על הארכת חיי מדף?

<אמנון לרס: אני מדבר מרגע הקטיף, בהובלה, באחסון ברשתות השיווק.

<אמנון לרס: בארץ, כנראה, ברשתות השיווק זה קורה בצורה מאוד גדולה.

<אמנון לרס: יש לזה משמעות לסביבה ולכלכלה.

<אמנון לרס: אנחנו יכולים לחסוך מאוד.

<אמנון לרס: במקום להשקיע בהגדלת הייצור בכמה אחוזים – להוריד 30% מהתוצרת שהולכת לאיבוד.

אבישי ברוורמן: מה אתם עושים בנידון?

<אמנון לרס: אנחנו מפתחים טכנולוגיות שונות.

<אמנון לרס: אני אתן לכם דוגמה פשוטה.

<אמנון לרס: לא תמיד זה רק טכנולוגיות חדשניות במובן הטכני.

<אמנון לרס: לפעמים זה רק מחשבה.

<אמנון לרס: תפוחי אדמה בבית זורקים לפעמים כי יש נבטים.

<אמנון לרס: עד לפני כמה שנים היו משתמשים בחומר שנקרא CIPC, שהוא חומר מאוד לא בריא.

<אמנון לרס: חוקר אצלנו במחלקה במכון וולקני משתמש בשמן מנטה במינונים מדויקים.

<אמנון לרס: זה חומר ידידותי שאנחנו אוכלים ושותים אותו.

<אמנון לרס: הוא מיושם היום בחדרי אחסון גדולים ומונע את הבעיה.

<אמנון לרס: יש טכנולוגיות אחרות, אבל זאת דוגמה לטכנולוגיה פשוטה שיכולה לפתור בעיות.

<אמנון לרס: כל חיסכון קטן אחרי הקטיף – יש לו משמעות מאוד גדולה.

<אמנון לרס: תודה.

אבישי ברוורמן: תודה.

אבישי ברוורמן: רועי קוצר מאדם, טבע ודין, בבקשה.

אבישי ברוורמן: אחרי זה לא אחסר זורע.

<רועי קוצר: אני אדבר בכמה משפטים על נושא אובדי המזון כי זה נושא שעסקנו בו גם בעבודת מחקר שאנחנו עושים באדם, טבע ודין וגם בשולחן עגול שעשינו בנושא הזה.

<רועי קוצר: מתוך כ-4 מיליון טון של פירות וירקות שמשווקים בשנה למעלה מ-40% הולכים לפח.

<רועי קוצר: אני מחזק את מה שאמנון אמר פה.

<רועי קוצר: כ-30%-20% מגיעים עד הצרכן, וכ-20% אצל הצרכן.

<רועי קוצר: יש הרבה בעיות שזיהינו בדרך.

<רועי קוצר: אחת הבעיות היא מדדי איכות.

<רועי קוצר: היום בעצם אין מדדי איכות, ומי שקובע אותם זה רשתות השיווק.

<רועי קוצר: אני לא אנקוב בשמות, אבל הם חלק גדול ומרכזי בשוק, והם קובעים לחקלאים גם את המחיר, גם את המועד שבו הם יביאו את התוצרת, כמה הם יביאו.

<רועי קוצר: בעצם החקלאי כמעט חסר אונים מולם.

<רועי קוצר: בעיה נוספת היא פערי השיווק שהולכים ומצטמצמים ומשאירים לחקלאים מעט מאוד רווח.

<רועי קוצר: אז קורה מצב שחקלאי נשאר עם תוצרת במחיר שלא יכול לעמוד בשוק, ואז תפוחים נשארים על העץ, דובדבנים נשארים על העץ וגם קלמנטינות.

<רועי קוצר: הרבה תוצרת נשארת על העץ כי לא קטפו אותה כי המחיר פשוט נמוך.

<רועי קוצר: זה נובע לא בגלל שהמחיר נמוך ריאלית, אלא מכיוון שהרשתות פה מכתיבות פערים מאוד גדולים.

<רועי קוצר: אצל הצרכן, כמובן, זה קשור לתרבות השפע ותרבות הצריכה, לכן הרבה תוצרת נזרקת לפח.

<רועי קוצר: זה עניין של חינוך ושל הסברה.

<רועי קוצר: לדעתנו, מישהו צריך לקחת את הנושא הזה כנושא מרכזי; שתוקם רשות שאחראית על המזון בארץ ותטפל בנושאים האלה.

<רועי קוצר: היום זה נופל בין הכיסאות.

<רועי קוצר: המשרדים שעוסקים בזה לא מחוברים זה לזה לא בחוקים ולא בתקנות.

אבישי ברוורמן: רק להרגיע אותך – בכל תחום בממשלות ישראל, ולא רק בממשלה הזאת, הדברים לא מחוברים זה לזה.

אבישי ברוורמן: למה אתה חושב שישראל היא בתחתית העולם השלישי בזמן אישור בנייה, בבלגן בעסקים ובשחיתות בצמרת?

אבישי ברוורמן: כי כל שר עובד לעצמנו.

אבישי ברוורמן: אין צוות, ובאמצע נכנסים עודף יועצים משפטיים.

אבישי ברוורמן: לכן זאת הבעיה.

אבישי ברוורמן: הבעיה היא בכל מקום שאתה עומד.

אבישי ברוורמן: אם מישהו מכם היה מנהל את העסק שלו כשאין לו דרך וצוות התוצאות הן כאלה.

איתן ברושי: אל תדאג, אדם, טבע ודין מנצלים את הסיטואציות האלה.

אבישי ברוורמן: ברושי.

אבישי ברוורמן: עד עכשיו הוא היה שקט - -

איתן ברושי: לא יכול להיות שפה יהיה כל-כך שקט.

איתן ברושי: הם מפריעים להתיישבות לצמוח ולגדול.

אבישי ברוורמן: אני שמח שחזרנו לכנסת.

<רועי קוצר: קצת חבל ששולחן עגול כזה שכולל את כל משרדי הממשלה הקשורים – גם כלכלה, גם חקלאות, גם בריאות, גם רווחה – שהרי התוצרת שלא הולכת לצרכנים יכולה ללכת לנזקקים – חבל שזה מתבצע אצלנו וצריך להתבצע פה.

אבישי ברוורמן: תודה, רועי.

אבישי ברוורמן: ד"ר אבי פרל, אתה רוצה להוסיף משהו?

<אבי פרל: יש לי מצגת, השאלה אם יש לי זמן.

אבישי ברוורמן: קצרה.

<אבי פרל: אם זה 3-2 דקות זה בסדר.

<אבי פרל: זה יותר מ-3-2 דקות.

אבישי ברוורמן: אז נעזוב את זה עכשיו?

<אבי פרל: זה חבל.

אבישי ברוורמן: כמה, אבי?

<אבי פרל: אני אתחיל, ותפסיקו אותי.

אבישי ברוורמן: אני אפסיק אותך.

אבישי ברוורמן: ד"ר אבי פרל, המדען הראשי, בבקשה.

אבישי ברוורמן: אחרי אבי פרל אני אתן לאבו וילן לדבר.

אבישי ברוורמן: אחרי כן איתן ברושי, ואסכם.

<אבי פרל: מתוך ידיעה שאחרים ידברו פה על הקדמה הישראלית בטכנולוגיות בנושא איבוד מזון, אני בחרתי להציג בקצרה מה העולם עושה בכיוון הזה כדי שתוכלו להתרשם מהפעילות במקומות אחרים, ואולי גם נלמד מזה.

<אבי פרל: אין ספק שאיבודי מזון הוא הנושא החם ב-2014.

<אבי פרל: בארצות-הברית 40% מהמזון מתבזבז, 165 מיליארד דולר לא מגיעים בכלל לשולחן ומגודלים.

<אבי פרל: עיקר האיבודים הם ברמת המשווק והצרכן.

<אבי פרל: אחד הדברים שהם פיתחו זה מה שנקרא fresh paper – טכנולוגיה חדשה: חתיכת נייר ששמים מתחת לפירות ולירקות שהיא חומר אורגני, טבעי לגמרי; פיסת נייר אחד שמניחים במגרה במקרר, בקערת פירות או בקרטון התוצרת מאריכה את חיי המדף של המוצר הזה פי שניים עד פי ארבעה.

<אבי פרל: שלא לדבר על 1.6 מיליארד אנשים בעולם שחיים בלי מקררים, וזה פתרון גם לבנקי מזון שמספקים מזון לעולם המתפתח או לאנשים שאין להם יכולות קירור.

<אבי פרל: יש פה מהפך.

<אבי פרל: פיסת נייר, והתותים לא נרקבים בשום צורה.

<אבי פרל: השקופית הבאה: אנחנו רגילים לקנות חבילות ענק של מזון.

<אבי פרל: דוחפים לנו אריזות ענקיות, וחצי מהדברים לפעמים נזרקים מהבית.

<אבי פרל: מה יקרה אם מכולות בעתיד ימכרו תזונה ליום אחד?

<אבי פרל: זה נקרא "שינויים בהרגלי הצריכה".

<אבי פרל: המכולת של העתיד – אפשר להזמין אפרסק אחד, בננה אחת.

<אבי פרל: מכולת העתיד הזאת תעבוד גם היום.

<אבי פרל: IBM מתחבר ל"אמזון" שכולכם מכירים, ויש Amazon fresh.

<אבי פרל: אתה מזמין יום-יום און-ליין את הצריכה היומית.

<אבי פרל: העיקרון הוא "zero waste" policy.

<אבי פרל: זאת אומרת בלי לצאת מהבית אתה מקבל תוך חצי שעה את האספקה הביתה, ואין מצב שזורקים חצי מהמקרר.

<יאיר בר-עזר: אבל קיבלת זיהום אוויר מתנועה כזאת.

<אבי פרל: אני אשמח שלא תפריע לי עכשיו.

<אבי פרל: איבודי מזון, תקנה יופי – חלק ענק מהתוצרת החקלאית, הוא טרי, הוא בריא, לא רקוב, אבל נראה פשוט לא רגיל ונזרק.

<אבי פרל: איבודי מזון – תקני יופי.

<אבי פרל: רשתות מוכרות פירות יפים.

<אבי פרל: מה יקרה אם נעשה מה שעשו אחרים בעולם שהקימו רשתות שמאפשרות למכור פירות שהם פשוט לא יפים?

<אבי פרל: ב-Daly male האחרון ב-18 ביולי, 30% חיסכון באיבוד מזון – רשתות הסופרמרקט בצרפת הסכימו להכניס למכירה את כל הפירות והירקות שנראים קצת מעוותים.

<אבי פרל: כך יש 30% ירידה באיבודי מזון.

<אבי פרל: אותו דבר ב"טסקו".

<אבי פרל: "טסקו" זורק כמויות ענקיות.

<אבי פרל: ברגע שהאנגלים הסכימו ב"טסקו" להכניס פירות מעוותים לשיווק 300 אלף טון של תוצרת חקלאית בשנה שהיו נזרקים חזרו לרשתות השיווק.

<אבי פרל: שלא לדבר על המחיר הנמוך יותר, כי כולם פה בוכים על מחיר ועל פערי תיווך.

<אבי פרל: יש פה גם עניין ברמה האישית – תזונה בריאה, חיסכון בקלוריות.

<אבי פרל: יש היום אפליקציות באייפון שאפשר לסרוק את המוצר ולקבל תשובה מה הוא מכיל מבחינה בריאותית כדי לצרוך אוכל בריא יותר.

<אבי פרל: טכנולוגיה אפשרית שנקראת: "bit bite".

<אבי פרל: כולנו לועסים מהר, ואחת הסיבות שאנחנו משמינים היא מכיוון שאנחנו אוכלים מהר מדי.

<אבי פרל: אנשים לא לועסים.

<אבי פרל: חיישן באוזן סופר לעיסות.

<אבי פרל: זאת טכנולוגיה ישראלית שנקראת "bit bite".

<אבי פרל: הכול משודר לטלפון.

<אבי פרל: אתה אוכל מהר מדי – אתה מקבל סיגנל קטן שאומר לך להאט את קצב הלעיסות.

<אבי פרל: אתם לא מבינים איזה אפקט יש לזה.

<אבי פרל: בינתיים אנחנו משמינים בלי לאכול לאט.

<אבי פרל: היפנים המציאו טכנולוגיה מדהימה.

<אבי פרל: אתם רואים את העיגול הלבן שמתחבר לאייפון?

<אבי פרל: זה חומר שמשחרר ריח.

<אבי פרל: אתה לוחץ על האפליקציה באייפון, אתה בוחר ריח של סטייק, אתה מקרב את האף לדבר הלבן הזה, מריח, אוכל חסה, וזה בטעם של סטייק.

<אבי פרל: בדקתי את זה.

אבישי ברוורמן: חבר'ה, זה סוף תעשיית הבשר.

<אבי פרל: טכנולוגיה יפנית שעובדת היום: הטכנולוגיה מתחברת לכל הרגלי הצריכה של האזרח.

<אבי פרל: יש לנו היום תחליפי ביצים מצמח.

<אבי פרל: העולם מייצר בשנה 1.2 טריליון ביצים, ובמקום לגדל ביצים יש היום צמחים שמייצרים חומרים – לא בהנדסה גנטית, אלא טבעיים – שהם תחליף לביצים מכל הבחינות.

<אבי פרל: כולנו בוכים על חלבון ומחפשים מקורות אלטרנטיביים.

<אבי פרל: העולם עבר לצרצרים.

<אבי פרל: מגדלים צרצרים במכלים קטנים.

<אבי פרל: לא צריך מים, לא צריך אוכל, לא צריך שמש, לא מייצר מיתן, לא מזהם את הסביבה.

<אבי פרל: חלבון צרצר – 69% חלבון, הרבה יותר גבוה מסטייק ומחזה עוף.

<אבי פרל: ערך תזונתי מעולה.

<אבי פרל: זה לא נמכר בתור צרצרים על הצלחת, אלא בתור חטיף אנרגיה, כפי שרואים בשקופית הזאת.

<אבי פרל: חברת exo האנגלית מייצרת חטיפי אנרגיה.

<לאה ורון: אתה צריך לסיים.

אבישי ברוורמן: לסיום?

<אבי פרל: לסיום – רעיון לפריימריס ולתעמולת בחירות: היום על תפוחים ועל פירות אפשר לעשות לוגו של אנשים.

<אבי פרל: היפנים משווקים היום תפוחים.

<אבי פרל: הם ציירו את ראש הממשלה שלהם - -

אבישי ברוורמן: אז אתה אומר, יש תפוחים רקובים ויש לא.

<אבי פרל: תלוי את מי אתה רוצה לצייר על התפוח.

<אבי פרל: אפשר היום במדבקה על התפוח לפני הבשלה.

<אבי פרל: נעשה אדום במקום שאין מדבקה – מורידים את המדבקה ומקבלים את הדיוקן של הבן-אדם.

<אבי פרל: הרעיון הוא שיהיה קשר ישיר בין המגדל לבין הצרכן.

<אבי פרל: תודה רבה.

אבישי ברוורמן: אני מודה לך גם על הביקור וגם מה שאתם עושים זה פשוט נפלא.

אבישי ברוורמן: תחשבו שאם היינו עובדים בצורה מסודרת עם כל מה שיש פה היינו אור לגויים ולא כמו שאנחנו נראים כרגע.

אבישי ברוורמן: אז אלף תודות.

אבישי ברוורמן: אני אתן כמה מילים לשחקנים ותיקים במגזר הפוליטי ציבורי של החקלאות.

אבישי ברוורמן: חבר הכנסת אבו וילן ואחריו איתן ברושי, ואני אסכם.

אבישי ברוורמן: אבו, בבקשה.

איתן ברושי: אחד לשעבר ואחד לעתיד?

אבישי ברוורמן: לא אמרתי כלום.

איתן ברושי: אני לא חבר כנסת.

אבשלום וילן: תודה על המינוי המוקדם.

אבשלום וילן: בדרך כלל זה סגולה לחיים ארוכים, לא מעבר לזה.

אבשלום וילן: יום החקלאות הזה בכל הנושא של הטכנולוגיה מעיד על כך שיש לנו בארץ תוצאה היסטורית של פיתוח ידע חקלאי.

אבשלום וילן: אנחנו כמעט בכל תחום מהמובילים בעולם.

אבשלום וילן: לצערי, דווקא בעולם עם משבר מזון מתמשך אנחנו לא יודעים לנצל את זה כראוי.

אבשלום וילן: כלומר בעולם חסר מזון, ויש בעיה גדולה של מים, ובישראל מצויות כל הטכנולוגיות מכל הסוגים.

אבשלום וילן: השילוב שהיה פה מההתחלה בין מכוני המחקר, הפקולטה והמו"פים לבין ההדרכה והחקלאים – אני לא מכיר מדינה – לא רק בחקלאות, אלא בכל דבר – שיש בה 8 מיליון אנשים אבל מתנהגת כמו שטייטל או קיבוץ אחד גדול.

אבשלום וילן: כולם מכירים את כולם.

אבשלום וילן: מהירות זרימת האינפורמציה פה היא מדהימה, ובחקלאות – אם במקומות אחרים אפשר להגיד ששומרים סודות בתעשייה, פה המידע והידע בחקלאות פתוחים וזמינים לכול.

אבשלום וילן: הם עוברים במהירות עצומה.

אבישי ברוורמן: אז אנחנו מסכמים שהמידע עובר הכי מהר בעולם, אבל כמו שבני פלד אמר – באמת שטייטל.

אבישי ברוורמן: אז הגיע הזמן שיהיו גם מבוגרים אחראים שיצטרכו לנהל לפי ערכי המוסר של החקלאות.

אבשלום וילן: זאת, כמובן, הערה פוליטית שאני מקבל אותה ומתחבר אליה, אבל בימינו הבעיה הכי גדולה שלנו היא איך אנחנו מסוגלים לתרגם את הידע הזה ואת היכולות האלה גם ברמה החיצונית.

אבשלום וילן: פה מדברים על זה כבר הרבה שנים, אבל מעט מדי עושים את זה.

אבשלום וילן: לדוגמה, אם אתה בודק את תקציבי המחקר של וולקני ושל המו"פים שנותנים את הידע המעשי; אם אתה בודק את היכולת למכור טכנולוגית מים היום בעולם – אם המדינה הייתה לוקחת את זה כפרויקט וגם עוזרת, היינו במקום אחר לגמרי.

אבשלום וילן: יש לנו פה יתרון יחסי אדיר, ולצערי, בכל הדיבורים מסביב זה לא מקבל את המקום הראוי.

אבשלום וילן: אני לא מכיר כמעט שר אחד שחוזר מסיור בחו"ל – פעם היו מבקשים נשק, הייטק, יכולות טכנולוגיות בתחום ההייטק- -

אבישי ברוורמן: אל תדאג, יש עוד מספיק אנשים שחותכים קופונים פה כל יום על הרבה מאוד נשק, לצערי.

אבישי ברוורמן: הייתי מעדיף שיעסקו יותר בחקלאות.

אבשלום וילן: אם תיקח מדגם מקרי של שרים שחזרו בשלושת החודשים האחרונים – לא משנה מאין – אתה תשמע שחלק גדול מהבקשות מישראל זה ידע וטכנולוגיה חקלאית.

אבשלום וילן: צריך לנצל את זה.

אבישי ברוורמן: תודה רבה.

אבישי ברוורמן: איתן ברושי, בבקשה.

איתן ברושי: בוקר טוב.

איתן ברושי: אני רוצה להודות לפרופ' ברוורמן על התקופה החשובה שהוא מילא בתור יושב-ראש הוועדה וגם בהזדמנויות אחרות.

איתן ברושי: אני שותף לדאגה להמשך קיומה של החקלאות וההתיישבות.

איתן ברושי: התצוגה שמונחת לפנינו והסקירות שנשמעו כאן היום ממחישות את הפער הקיים בין מצב החקלאות לבין מצב החקלאים.

איתן ברושי: במשך כל השנים בישראל יש החקלאות המתקדמת בעולם, ועל החקלאים יש איומים קבועים, בוודאי מצד משרד האוצר וגם בחדרים בבית הזה יש לא פעם הצעות – חלקן הזויות – שיכולות לפגוע ולסכן את קיומה של החקלאות.

איתן ברושי: ישראל בעצם היא מעין מגרש תצוגה וניסויים של הטכנולוגיות שהוצגו כאן, ועל בסיס ההצלחות כאן מייצאים תשומות ומייצאים ידע וטכנולוגיה; בכסף שמוכרים את הפיתוח החדשני יוצרים מקור לפיתוח הבא.

איתן ברושי: הרי הפיתוח לא מחזיק כל החיים, וצריך כל הזמן לייצר חיים חדשים.

איתן ברושי: נוצר פער שממשלות ישראל לדורותיהן אחראיות עליהן – גם ממשלות שתנועות העבודה השתתפו בהן; ועכשיו יש כאן

איתן ברושי: הזדמנות לקראת בחירות שנוביל מצע בכל המפלגות שיש בו התחייבות אחרת מזאת שהייתה, למרות המאמצים להמשך קיומה של החקלאות.

איתן ברושי: כדאי לדעת שאנחנו רוצים חקלאות של חקלאים ולא של חוואים.

איתן ברושי: יש לנו עניין לומר למפלגות שמרכיבות את הבית הזה ורוצות להרכיב את הבית הבא, שביטחון, חינוך, חקלאות והתיישבות הם היסודות שעליהם לא צריך להיות ערעור.

איתן ברושי: אין ספק שלא יפגעו בביטחון עד כדי איום קיומי ולא בחינוך עד כדי איום על החינוך.

איתן ברושי: ככה אי אפשר לפגוע.

איתן ברושי: יש סכנה שהמשך המדיניות כפי שמסתמנת בתקופות האחרונות יכול ליצור איום על המשך קיומה של החקלאות וההתיישבות.

איתן ברושי: אין ציונות בלי התיישבות, ואין התיישבות בלי מושב ובלי קיבוץ.

איתן ברושי: כל המכלול הזה יחד לא נשאר בגדר אמירות של פעם, הוא נכון גם היום.

איתן ברושי: צוק איתן הוכיח את חשיבותה של ההתיישבות.

איתן ברושי: לכן אני קורא לך בדברי הסיכום לקרוא למפלגות, ובמיוחד למפלגה שאתה בא ממנה, להביא לידי ביטוי במצע שייכתב בימים הקרובים להמשך קיומה של החקלאות ושל ההתיישבות, ולראות בטכנולוגיה המתקדמת אמצעי לשמירת החקלאות בישראל ולשמירה על מעמדה של ישראל בעולם כולו.

אבישי ברוורמן: תודה רבה לאיתן.

אבישי ברוורמן: אני אסכם.

אבישי ברוורמן: אני לא חושב שזה חשוב שבמצעים של המפלגות יכתבו שהחקלאות חשובה.

אבישי ברוורמן: אם תקראו את כל מצעי המפלגות לדורותיהם – כולם בעד ביטחון, חקלאות, חינוך – הכול טוב.

אבישי ברוורמן: הבעיה זה לא המצעים – הבעיה זה האנשים והמחויבות שלהם.

אבישי ברוורמן: מדינת ישראל חוטאת כבר שנים כלפי החקלאות.

אבישי ברוורמן: דובר פה על התרומה האדירה.

אבישי ברוורמן: מחקר ופיתוח בישראל לגופים כאן – ה-pay off שלו הוא אדיר.

אבישי ברוורמן: לכן צריך להפסיק את הקיצוצים האלה במקום לבזבז כספים על שטויות.

אבישי ברוורמן: כל המשרדים פה מלאים בזבוזים מחישובים פוליטיים של ריקבון, ואין להם שום ערך.

אבישי ברוורמן: במקום זה יש לחזק את המחקר ואת הפיתוח, לתת גיבוי לחקלאות, לחתוך את עודף הרגולציות במקום שלא צריך.

אבישי ברוורמן: חוץ מזה כמו שאמר גרשון – ביזמות ובחדשנות אנחנו מספר אחד.

אבישי ברוורמן: גם לנהל ולהעסיק אנשים בארץ ובעולם כדי שיותר אנשים יתפרסמו מהתרומות האדירות של ההמצאות הכי גדולות בעולם.

אבישי ברוורמן: ברוכים תהיו.

אבישי ברוורמן: אני אעשה כל מה שאני יכול, ואני בטוח שיש פה עוד חברים בבית שיעשו את זה.

אבישי ברוורמן: הבעיה היא תפקוד כל המערכת הפוליטית בישראל בלי שום קשר ל"שמאל", "ימין"" או "מרכז".

אבישי ברוורמן: המערכת בישראל לא מתפקדת.

אבישי ברוורמן: הפתרונות שלה זה לעבוד בצוות ובדרך עם אנשים יותר רציניים, פחות קשקשנים שמסתכלים לטווח ארוך, ויש להם המוסר של אבי הציונות.

אבישי ברוורמן: אתם כאלה, ותודה רבה.