ועדת הכספים, כנסת 19, פרוטוקול מספר 466, 2014-11-26 09:30

ניסן סלומינסקי: אני פותח את ישיבת ועדת הכספים.

ניסן סלומינסקי: אנחנו בדיון על הסעיף השלישי בסדר היום, צו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין (תיקון מס' 14), התשע"ד-2014 (הטלת מס קניה על חלקי חילוף לרכב(.

ניסן סלומינסקי: אנחנו נתחיל את הדיון וערן יעקב שהיה צריך להוביל את זה, תקוע בפקק ולכן יצטרף אלינו בהמשך.

ניסן סלומינסקי: לא נסיים את הדיון לפני שהוא יגיע כדי שגם נוכל לשמוע אותו אבל אני מניח שאתה תוכל להציג את הנושא ובוודאי יהיו כאלה שירצו להתייחס.

<גיא גולדמן: ככלל, מוטל מס קנייה היום על חלקי חילוף לרכב בדיוק כפי שמוטל מס קנייה על מוצרי אלכוהול, על מוצרי טבק, על דלק.

<גיא גולדמן: זאת מדיניות כללית, מיסוי אחיד על המוצרים האלה.

<גיא גולדמן: במשך השנים הצטברו מספר פריטים שהיה צריך לעדכן את מס הקנייה לגביהם, גם בגלל שינויים טכנולוגיים שקרו, גם בגלל שהיכן שהוא שכחו אותם בדרך וכיוצא באלה.

<גיא גולדמן: הצו שאתם רואים לפניכם הוא העלאת מס קנייה על שסתומים, על רצועות טיימינג, על מושבים לרכב, על מנעולים, על משאבות אוויר, על מסננים, על גלאים.

<גיא גולדמן: יש גם הפחתה אחת אבל כמובן שלהפחתה לא צריך את אישור ועדת הכספים.

ניסן סלומינסקי: אתה אומר שאלה דברים ששכחו אותם ועכשיו רוצים לעשות סדר?

<גיא גולדמן: נכון.

<גיא גולדמן: הסדרה.

ניסן סלומינסקי: כמה זמן שכחו אותם?

<גיא גולדמן: יש כאלה שהצטברו במשך שנה ויותר, ויש כאלה לגביהם מדובר בחודשים.

<גיא גולדמן: חיכינו לעשות צו אחד שיסדיר את כל הדבר הזה.

ניסן סלומינסקי: בתוך הדברים האלה יש גם אלמנטים שהם בטיחותיים?

<גיא גולדמן: למשל בחיישני רוורס, אני יודע שהוחרגו החיישנים שמשמשים לבטיחות.

<גיא גולדמן: אותו סוג שמשמש לבטיחות.

ניסן סלומינסקי: לא הבנתי.

ניסן סלומינסקי: בתוך הרשימה יש גם חיישנים כאלו ואחרים?

ניסן סלומינסקי: אותם אמצעים שנועדו לבטיחות של הרכב ושל הנוסע ברכב כמובן, יש ברשימה גם כאלה עליהם אתם רוצים להעלות?

<גיא גולדמן: הכוונה היא להחריג אותם.

<גיא גולדמן: להחריג את מה שמשמש לבטיחות.

<גיא גולדמן: זאת הכוונה.

ניסן סלומינסקי: כלומר, הם ברשימה ורוצים להחריג אותם או שהם לא ברשימה?

<גיא גולדמן: לא.

<גיא גולדמן: בגוף הפרט זה הוחרג.

ניסן סלומינסקי: אם כך, אני מבין שצריך לחכות לערן.

<גיא גולדמן: זאת הייתה ההמלצה הראשונה.

ניסן סלומינסקי: דפנה, את כן יכולה לפרט?

<דפנה עין דור: לא.

<דפנה עין דור: אני מהצד השני.

ניסן סלומינסקי: תציגי את הצד שלך וערן יציג את הצד שלו.

<דפנה עין דור: אני מנהלת אגף כלכלה במשרד התחבורה.

<דפנה עין דור: אנחנו קיבלנו את הזימון לישיבה ביום ראשון או שני.

<דפנה עין דור: פעם ראשונה שאנחנו כמשרד מקצועי שומעים על הדבר הזה שיושם כבר לפני כארבעה חודשים.

<דפנה עין דור: יכול להיות שהכול מצוין, הכול לא בטיחותי, אבל יכול להיות שלא.

<דפנה עין דור: אני חושבת שאת קבלת ההחלטה מה בטיחותי ומה לא, הגורם המקצועי צריך לקבל.

<דפנה עין דור: זאת הייתה צריכה להיות לפחות רמה של התייעצות וליידע אותנו.

<דפנה עין דור: אנחנו לא יודעים ולא הספקנו לבדוק האם יש כאן כמה דברים שהם חשודים בעינינו כבטיחותיים.

<דפנה עין דור: אנחנו עוד לא הצלחנו לאתר היכן הגלאים פטורים.

<דפנה עין דור: יש לנו דברים בנושא של מושבים לרכב ויש לנו פרשנות שיכול להיות שגם הם בטיחותיים.

<גיא גולדמן: כל דבר יכול להיות בטיחותי.

<גיא גולדמן: כל אביזר.

<דפנה עין דור: נכון אבל אנחנו לא יודעים.

<דפנה עין דור: לנו, בכלים שניתנו לנו, בזמן שניתן לנו, אין עמדה בעד.

<דפנה עין דור: אני רוצה לציין שאנחנו כמשרד התחבורה פועלים בשיתוף כלל גורמי הממשלה במסגרת חוק רישוי שירותי רכב להגביר את התחרות בענף הרכב, להוזלת מחירים, להורדת יוקר המחייה והמהלך הזה, הכיוון שלו הוא הפוך.

בועז טופורובסקי: אם כן, למה עושים אותו?

בועז טופורובסקי: כמה כסף זה?

<דפנה עין דור: ארבעה מיליון שקלים לפי דברי ההסבר.

<דפנה עין דור: אנחנו לא יודעים על משהו מעבר.

ניסן סלומינסקי: את רוצה להגיד שלא היה שום דו-שיח בין המשרדים?

<דפנה עין דור: כלום.

<דפנה עין דור: בדקנו את זה לעומק במשרד כדי לאתר אולי בכל זאת היה מישהו שדיברו אתו.

<גיא גולדמן: אני רוצה להגיד למשל לגבי גלאים, לציין בפרט 85(12), במקום פרט משנה 9,000.

<גיא גולדמן: תראו, גלאים.

<גיא גולדמן: תשעים אלף גלאים, נכתב למעט אלה המיוחדים לאבזור הבטיחותי.

ניסן סלומינסקי: לפני כן.

ניסן סלומינסקי: אני מניח שלא אתם הוא המשרד שאחראי על הנושא של אמצעי בטיחות אלא כנראה זה משרד התחבורה.

ניסן סלומינסקי: אני מניח שגם ביניכם יש הבנה ואנחנו לפחות לא נאשר העלאה על אמצעי בטיחות.

ניסן סלומינסקי: אתם מביאים לנו רשימה שעדיין לא הוגדר מה כן ומה לא.

ניסן סלומינסקי: אתה חושב שזה הליך טוב?

ניסן סלומינסקי: אם אתם יודעים ויש לכם הבנה שעל אמצעי בטיחות צריכים להחריג, כמו שאתה אומר ואתה אמרת את זה עוד לפני שאני אמרתי, אז איך לא ביררתם מה הם אותם אמצעי בטיחות ואז או להוציא אותם או מראש לבוא ולומר שאלה אמצעי בטיחות, כי הרי מה נעשה עכשיו?

ניסן סלומינסקי: מה מצפים מאתנו שנעשה?

ניסן סלומינסקי: שנגיד שאנחנו מאשרים את זה פרט לאמצעי בטיחות ואחר כך תתחיל מלחמת עולם בין שני המשרדים מה זה נקרא אמצעי בטיחות.

ניסן סלומינסקי: אם זה כך, מה עשינו?

<גיא גולדמן: קודם כל אני אומר שכן הוחרגו כאן אמצעי בטיחות כפי שהקראתי לפני כן.

ניסן סלומינסקי: הקראת אחד, אבל השאלה אם אלה כל אמצעי הבטיחות.

<גיא גולדמן: הכלכלנים שלנו עובדים עם משרד התחבורה כבר שנים על הדברים האלה.

<דפנה עין דור: לא על אלה.

<דפנה עין דור: זה בדיוק העניין.

<דפנה עין דור: אנחנו עובדים אתם בתיאום.

מיכל בירן: האמנם לא היה דיאלוג עם משרד התחבורה?

<דפנה עין דור: על זה לא היה.

מיכל בירן: את העמדה שלכם הבנו.

מיכל בירן: יש מישהו שאתם יכולים להגיד שדיברתם אתו במשרד התחבורה על הנושא הזה?

<גיא גולדמן: אני לא יכול להגיד.

<גיא גולדמן: ערן יגיע בעוד כמה דקות והוא יתייחס.

<גיא גולדמן: מבחינתנו הוא ניהל את זה.

ניסן סלומינסקי: תנו לי להבין.

ניסן סלומינסקי: הנקודה היא שהצו קיים.

<שלומית ארליך: אני יכולה להסביר את הפרוצדורה.

<שלומית ארליך: הפרוצדורה של צווי תעריף המכס היא כזאת שהצווים, עם פרסומם ברשומות, למעשה נכנסים לתוקף ואז לוועדה יש חודשיים לאשר, ואם היא לא מאשרת, הצו פוקע.

<שלומית ארליך: לפי הספירה שלנו החודשיים מסתיימים ב-5 בדצמבר, כלומר, בשבוע הבא.

בועז טופורובסקי: ולכן למה זה הגיע עכשיו?

ניסן סלומינסקי: מתי פוקע הצו?

<שלומית ארליך: הוא יפקע ב-5 לדצמבר אם לא נאשר.

בועז טופורובסקי: יש לנו את כל שבוע הבא.

ניסן סלומינסקי: גיא, יכול להיות שערן היה יכול להגיד לנו עם מי הוא דיבר.

<גיא גולדמן: הוא דיבר עם מנכ"ל משרד התחבורה על הצו הזה.

<דפנה עין דור: נכון, אבל אחרי שראינו באינטרנט את סדר היום של הוועדה.

ניסן סלומינסקי: הגיע ערן.

משה גפני: אנחנו החלטנו השנה לא להקשות עליכם ולכן אנחנו נמצאים בסוף נובמבר ולא מאשרים תקציב, לא מאשרים את חוק ההסדרים, כדי שנטפל באביזרי הבטיחות של משרד התחבורה.

ניסן סלומינסקי: ערן, הדברים הוצגו, עדיין לא הוצגו ממש כי חיכינו לך אבל אנחנו עכשיו נמצאים בקדם דיון.

ניסן סלומינסקי: ברור לכולנו כאן שעל אביזרים שמהווים אמצעי בטיחות לרכב ולנוסע בו, אנחנו לא נעלה.

ניסן סלומינסקי: זה ברור גם למשרדים וגם לנו.

ניסן סלומינסקי: נשאלת השאלה מי קובע מה זה אותם אמצעים.

ניסן סלומינסקי: ההיגיון אומר שמי שקובע את זה, זה משרד התחבורה והבטיחות בדרכים.

ניסן סלומינסקי: נמצאת כאן דפנה שאומרת שלהם זה נודע רק ביום ראשון, אף אחד לא דיבר אתם לפני כן, היא לא יודעת להגדיר בשלוף מתוך הרשימה מה הם אותם אמצעים שנועדו לבטיחות ומה לא.

ניסן סלומינסקי: יש דבר אחד שהוא ברור שכן, וזה כל אחד יודע ומצביע על זה, אבל יכול להיות שיש דברים נוספים.

ניסן סלומינסקי: שאלתנו הייתה האם יתכן שבאמת הוגשה הרשימה בידיעה שאמצעי בטיחות לא יהיו בפנים ולא דובר עם המשרד הרלוונטי מה הם אותם אלמנטים שיכולים להיכנס תחת ההגדרה אמצעי בטיחות.

ניסן סלומינסקי: אלא אם כן אתה יודע שכן דובר אבל היא לא יודעת על כך שדובר ואין לה רשימה.

<ערן יעקב: דובר וגם אני דיברתי עם מנכ"ל משרד התחבורה והוא שלח מכתב והכול בסדר.

ניסן סלומינסקי: מתי?

<ערן יעקב: מנכ"ל משרד התחבורה יודע והוא גם שלח לי מכתב.

<דפנה עין דור: אחרי שזה יושם.

<דפנה עין דור: ביום ראשון.

<ערן יעקב: כן.

<ערן יעקב: אני רוצה להסביר את הקונספט.

<ערן יעקב: עם כל הכבוד למשרד התחבורה, בסופו של יום מה שמוצע כאן, הצו שמובא בפניכם, הוא בכלל עולם של פרצות של מס.

<ערן יעקב: בתעריף המכס יש 9,000 או 10,000 פרטי מכס או יותר.

<ערן יעקב: יש אלפי פריטי מכס.

<ערן יעקב: זה לא עניינו של משרד התחבורה אבל אני אומר במה כן עניינו והוא יכול להגיד את דעתו.

<ערן יעקב: בסופו של יום, בתוך כל פרטי המכס האלה, אנחנו על פני זמן עושים תיקונים.

<ערן יעקב: כלומר, זה תהליך.

<ערן יעקב: אנחנו מגיעים לוועדה הזאת עם עשרות, מאות ואלפי תיקונים על פני זמן כי מדובר באלפי פריטים.

<ערן יעקב: יש שינויים טכנולוגיים ויש שינויים שנעשים על פני זמן.

<ערן יעקב: מה שעניינו לכאורה של משרד התחבורה, ואני מקבל את עמדתך ואני חושב שיש בה טעם וצריך לחשוב, שככל שמדובר באביזר שהוא אביזר בטיחותי לכאורה, אבל אני לא מצליח להבין את הדיון כי בסופו של דבר כל האביזרים הם בטוחים.

<ערן יעקב: רשות המסים מילא היום נותנת מגן מס לאביזרים הבטיחותיים וגם אביזרים בטיחותיים שמגיעים לכאן - - -

ניסן סלומינסקי: רגע.

ניסן סלומינסקי: לא הבנתי.

ניסן סלומינסקי: יש כאן רשימה.

ניסן סלומינסקי: נכון?

ניסן סלומינסקי: אנחנו נעלה ב-19.2 על אביזר מסוים שהוא אביזר בטיחותי ואתה נותן עליו מגן.

ניסן סלומינסקי: אתה עושה מאתנו צחוק.

<ערן יעקב: לא.

<ערן יעקב: אולי אני אקח צעד אחד אחורה.

ניסן סלומינסקי: תתחיל מהתחלה.

ניסן סלומינסקי: המיקרופון לרשותך.

משה גפני: אתה צריך להתחשב בזה שאני לא מבין.

ניסן סלומינסקי: אני אומר לו שיתחיל מהתחלה.

משה גפני: לפני שאתה מתחיל מהתחלה, מה הבעיה שמישהו ממשרדכם ישב עם משרד התחבורה?

<ערן יעקב: אבל ישבנו.

<ערן יעקב: אני אגיע לשאלה הזאת.

ניסן סלומינסקי: ראיתי שקשה לך להיכנס מהאמצע ולכן תתחיל מהתחלה.

<דפנה עין דור: דיברו אתנו בדיעבד.

משה גפני: אני יודע שבממשלה הזאת שרים לא יושבים אחד עם השני אבל גם פקידים לא?

<ערן יעקב: בסופו של דבר, הדבר היחידי שיכול להתפרש כמשהו בטיחותי ויש בו רציונל, זה היה של הגלאים, כל גלאי הרוורס למיניהם.

<דפנה עין דור: גם מושבים לרכב, לפי הפרשנות שלנו.

<ערן יעקב: בסדר, זאת פרשנות משרד התחבורה.

מיכל בירן: הוא המשרד המקצועי שאמון על זה.

<ערן יעקב: לא.

<ערן יעקב: ממש לא.

ניסן סלומינסקי: ערן, אני מציע שתתחיל מהתחלה כדי שהדיון יתקיים.

ניסן סלומינסקי: יכול להיות שנשלח אתכם לעשות שיעורי בית אבל לפחות שהדיון יתקיים.

משה גפני: אם קשה לך, אני אגיד את מה שאתה הולך להגיד עכשיו.

<ערן יעקב: תמיד אתה עושה זאת טוב ממני.

<ערן יעקב: בסופו של יום, כלי רכב ממוסה ב-83 אחוזים מס.

<ערן יעקב: זה שיעור המס שיש על כלי רכב ויש הפחתות בהתאם לרמת הזיהום של כלי הרכב.

<ערן יעקב: ככלל, כל האביזרים או כל חלקי החילוף של הרכב ממוסים בשיעורים מופחתים בהשוואה לכלי הרכב בצורה משמעותית אבל למה הם עדיין ממוסים?

<ערן יעקב: כדי לא לייצר שיפטינג, כי יש בהם רציונל בתוך התהליך הזה.

<ערן יעקב: לצערנו גם כאשר הפחתנו מסים, לא ראינו שהיבואנים הרבה פעמים הורידו אבל זאת המציאות וזה עולם כלכלי ואני לא נכנס לדיון הזה כרגע.

<ערן יעקב: על פני זמן נוצרים כל מיני שינויים בתוך פרטי המכס ואז יש יבואנים ואנשים שמנצלים את זה.

<ערן יעקב: זה אומר שלדוגמה יכולה להיות רצועת טיימינג אחת שתחויב במס ואחרת שלא, בגלל טעות שלנו, לקונה שנוצרה על פני זמן.

<ערן יעקב: אין שום רציונל בעינינו שהדבר הזה יהיה קיים.

<ערן יעקב: לדוגמה, והבנתי שהיה כאן דיון על המושבים לרכב, מושב לרכב הוא חלק מכלי הרכב והוא בא עם כלי הרכב.

<ערן יעקב: ברור לכם שהכול ממוסה.

<ערן יעקב: ככל שהמושב הזה הוא לכלי רכב ייעודי, נכון וראוי שגם הוא ימוסה כי אחרת יש כאן תהליך ויכול להיות ניצול לרעה כזה ואחר ואין לו מקום.

<ערן יעקב: התפיסה שלנו הייתה שככל שהאביזר הוא בטיחותי ברמה כזאת שהוא מציל חיים – זאת יכולה להיות חגורת בטיחות – אנחנו הבאנו את זה, אנחנו המצאנו את הדבר הזה, עם כל הכבוד למשרדים האחרים.

<ערן יעקב: לדוגמה, אם זאת בקרת יציבות, אם זה ADS, אם אלה תהליכים כאלה ואחרים, נתנו מגן מס לאביזרים האלה.

<ערן יעקב: כך גם כאן.

<ערן יעקב: ככל שאתם חושבים ונראה לכם שאותו גלאי רוורס הוא אביזר בטיחות, ואני חושב שיש בזה רציונל, זה נראה לי גם הגיוני, יש מקום, כי ממילא כשזה בא עם הרכב, הוא פטור כי יש לו מגן מס.

ניסן סלומינסקי: אתה נכנס למחלוקת שהייתה.

ניסן סלומינסקי: מה העיקרון?

ניסן סלומינסקי: יש לכם כאן רשימה של דברים שאתם משום מה פספסתם ואתם רוצים להחיל עליהם מס של 19.2 אחוזים.

<ערן יעקב: כן.

<ערן יעקב: בדיוק.

משה גפני: ערב הבחירות לא נאשר את זה.

משה גפני: אתה הולך לאשר את זה ערב בחירות?

ניסן סלומינסקי: אתה אומר שאם נאשר, סימן שזה לא ערב בחירות.

משה גפני: לא צריך סימנים, אבל אתה תאשר אביזר בטיחותי.

ניסן סלומינסקי: קודם נשמע.

ניסן סלומינסקי: אי עוד לא מאשר כלום.

משה גפני: אם אתם יכולים לאשר שלושה מיליארד שקלים למע"מ אפס, אתם יכולים לאשר את אביזר הבטיחות.

משה גפני: אתם גם לא מרוויחים הרבה.

משה גפני: יש אחד שממוסה ואחד שלא ממוסה.

משה גפני: את הממוסה תבטלו.

משה גפני: אל תוסיפו על מי שלא מוסה.

<ערן יעקב: אי אפשר.

ניסן סלומינסקי: אני מבין שבדקתם ובסך הכול מכל האלמנטים שלא ממוסים, מצאתם רשימה מסוימת ואין בלתה.

ניסן סלומינסקי: דיברת על אלפי פריטים.

<ערן יעקב: אני בטוח שנבוא לוועדה בעוד תקופה עם עוד שינוי.

<ערן יעקב: יש שינויים טכנולוגיים והעולם משתנה.

ניסן סלומינסקי: על האביזרים האלה יש צו שמחיל עליהם מס של 19.1 אחוזים.

<ערן יעקב: כן.

ניסן סלומינסקי: ואתם רוצים שנאשר את זה כי תוקף הצו פג.

<ערן יעקב: הצו הזה כבר קיים ארבעה חודשים.

<ערן יעקב: הייתה פגרה.

ניסן סלומינסקי: התוקף פג ב-5 בדצמבר.

<ערן יעקב: כן.

ניסן סלומינסקי: יש כאן מישהו שרוצה להתייחס?

ניסן סלומינסקי: אנחנו נקיים את הדיון.

ניסן סלומינסקי: בסופו של דיון אני אשלח אתכם לקיים דו-שיח מסודר עם משרד התחבורה ואתם תחזרו אלינו לפני ה-5 בדצמבר אז נוכל לקבל רשימה להצביע.

ניסן סלומינסקי: אני לא רוצה להטריח את כולם שוב ולכן נקיים את הדיון ונשמע את המבקשים להתייחס.

<ערן יעקב: דיברו על כלי הרכב של הרכינה?

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: עדיין לא.

ניסן סלומינסקי: הרכב הזה היה תקוע בפקק.

<ערן יעקב: בתוך הדבר הזה שהבאנו, יש עוד סוג של כלי רכב שגם עליו אנחנו רוצים להחיל את שיעור המס שראוי כדי לא לייצר אפליה.

<ערן יעקב: בעולם המס, כלי רכב, עד שלושה וחצי טון, יש להם שיעור מס מסוים ומשלושה וחצי טון עד ארבעה וחצי טון, שיעור אחר שהוא 72 אחוזים ומארבעה וחצי טון ומעלה, פטור.

<ערן יעקב: אין מסים.

<ערן יעקב: יש כלי רכב מסוים שהוא מעל שלושה וחצי טון וכאן נוצר מצב אבסורדי שבו כלי רכב מסוים מקבל פטור ממס בגלל סוג של לקונה בעינינו.

<ערן יעקב: זה רכב רכינה ואותו רכב בדיוק שהוא לא רכב רכינה, חייב במס.

ניסן סלומינסקי: מה זה רכינה?

ניסן סלומינסקי: שופכן.

<קריאה: הוא עולה עם ציר ושופך מטען.

<ערן יעקב: כן.

<ערן יעקב: אני יכול להראות לך איך הוא נראה.

<ערן יעקב: יש כאן תמונות, אם תרצה לראות איך נראה כלי הרכב הזה.

ניסן סלומינסקי: אתה אומר שני כלי רכב עם אותו משקל.

ניסן סלומינסקי: כל ההבדל הוא רק שאחד יכול להרים והשני לא.

<ערן יעקב: כן.

<ערן יעקב: יש כפתור.

ניסן סלומינסקי: מה קיים בפועל לגבי המיסוי עליהם?

<ערן יעקב: 72 אחוזים.

ניסן סלומינסקי: מי משלם ומי לא משלם?

<ערן יעקב: זה עם הרכינה לא משלם.

<ערן יעקב: התפיסה הייתה שרכב דמפר, שאלה רכבים ענקיים שהם רכבי עבודה, לא ישלמו.

<ערן יעקב: לא הייתה כוונה לפטור כלי רכב שהם במהותם אותו כלי רכב ומה שמבדיל ביניהם זאת האפשרות שיש לך איזשהו כפתור שמאפשר לך להתרומם.

ניסן סלומינסקי: זאת אומרת, זה שיכול להתרומם לא משלם מיסוי.

<ערן יעקב: נכן.

ניסן סלומינסקי: כמה משלם השני?

<ערן יעקב: 72 אחוזים.

בועז טופורובסקי: אתה רוצה לפטור את השני.

יעקב ליצמן: לא.

יעקב ליצמן: לחייב את הראשון.

בועז טופורובסקי: איזו הפתעה.

ניסן סלומינסקי: גם ברכבים שאנחנו נוסעים אפשר לעשות אופציה כזאת.

ניסן סלומינסקי: רעיון לא רע.

משה גפני: זה רכב של גלידה?

ניסן סלומינסקי: עוד מעט אפשר יהיה לעשות את זה ברכב נוסעים, בתא המטען.

ניסן סלומינסקי: אתם אומרים שזאת טעות.

ניסן סלומינסקי: כמה זמן הטעות הזאת קיימת?

<ערן יעקב: הטעות קיימת שנים אבל לא נעשה שימוש בפרט הזה אלא רק בשנים האחרונות.

<ערן יעקב: רק בשנתיים האחרונות הופיע סוג כזה של רכבים.

<ערן יעקב: כלומר, בא מישהו ועשה מהלך חוקי בעינינו כי החוק אפשר לו את זה.

ניסן סלומינסקי: הוא אומר שזאת הייתה טעות אותה רוצים לתקן ולומר שגם על זה יהיה מס קנייה.

משה גפני: שכנעת אותנו אבל עכשיו תגיד לי מה אביזרי הבטיחות שגם עליהם גובים.

<ערן יעקב: אמרנו שנטפל בזה.

משה גפני: הצגתם כאן רכב שמוכר ירקות וזה בסדר גמור.

משה גפני: רק תאמרו מה אביזרי הבטיחות ונבין את העניין.

<גיל נדל: שמי עורך דין גיל נדל, אני מייצג כאן את חברת מאיירס שיווק.

<גיל נדל: נמצא כאן גם הבעלים אייל בן שמעון.

<גיל נדל: אני רוצה להתייחס לפרט אחד בתוך אותו תיקון ולהראות בדיוק את האבסורד שיש כאן.

ניסן סלומינסקי: תעשה את זה בקיצור.

<גיל נדל: בקיצור, ישר ולעניין.

<גיל נדל: אחד המוצרים שמבקשים למסות כאן הוא ונטילים לרכב.

<גיל נדל: ונטילים לרכב, לפי פסיקת בית משפט השלום לפני שנתיים, נפטרו מגומי, נפטרו מתשלום מס קנייה.

<גיל נדל: בין היתר לאור הוראות סיווג ודברים כאלה.

<גיל נדל: נכון, עד לפני כניסת הצו לתוקף, המוצרים האלה היו פטורים ממס קנייה.

<גיל נדל: כאשר הוונטיל מיובא יחד עם הצמיג, גם היום, לפי הצו הנוכחי, הוא פטור ממס קנייה.

ניסן סלומינסקי: רגע.

ניסן סלומינסקי: לא הבנתי למה.

ניסן סלומינסקי: יש בו עניין של בטיחות?

<גיל נדל: ודאי.

<גיל נדל: זה ונטיל לצמיג.

<גיל נדל: הצמיג הוא אביזר בטיחות פר אקסלנס וגם ערן יאמר זאת.

<ערן יעקב: תדייק.

<ערן יעקב: כי הג'אנט חייב.

<גיל נדל: הג'אנט לא חייב.

<ערן יעקב: חייב.

<ערן יעקב: חייב.

ניסן סלומינסקי: רגע.

ניסן סלומינסקי: לא כך.

ניסן סלומינסקי: זה לא דיון ביניכם.

<ערן יעקב: הג'אנט חייב, חד משמעית.

משה גפני: הוונטיל חייב או לא חייב?

<ערן יעקב: צריך להיות חייב.

משה גפני: עכשיו הוא הולך להיות חייב.

<גיל נדל: נכון.

משה גפני: אתם לא מסכימים לזה.

<גיל נדל: אני אומר שעד לפני כניסת הצו לתוקף, שנים הוונטיל מגומי היה פטור ממס קנייה ויש גם פסיקה של בית משפט שקבעה שהוונטיל הזה פטור ממס קנייה.

<גיל נדל: זה היה לפני שנתיים.

<גיל נדל: זאת לא פרצה, זאת לא לקונה, זה לא תיחמון אלא זאת פסיקה של בית המשפט.

<גיל נדל: באה רשות המסים והחליטה אחרת.

משה גפני: לפעמים פסיקה של בית המשפט, גם היא תיחמון.

משה גפני: במקרה הזה לא.

<גיל נדל: במקרה הזה לא.

<גיל נדל: בסדר.

<גיל נדל: באה רשות המסים בצו האחרון ומבקשת למסות את המוצר הזה.

<גיל נדל: המוצר הזה הוא בטיחותי פר אקסלנס.

<גיל נדל: הוא מתלבש על הצמיג.

<גיל נדל: יותר מזה, כדי להמחיש שזה כל כך אמור להיות פטור ממס קנייה, כאשר המוצר הזה, הוונטיל, מיובא יחד עם הצמיג, הוא פטור כי הוא מסווג כמו הצמיג והצמיג פטור.

<גיל נדל: כאן זאת בוודאי דוגמה להעלאת מס קלאסית על מוצר בטיחותי.

<גיל נדל: לכן אנחנו מבקשים להחריג את המוצר הזה.

ניסן סלומינסקי: ברור.

ניסן סלומינסקי: יש לנו כאן את הצו.

<גיל נדל: אני יכול להפנות לפרט.

<שגית אפיק: הצו למעשה כבר נכנס לתוקף.

<גיל נדל: אני יודע.

<גיל נדל: אנחנו משלמים מזה ארבעה חודשים.

<גיל נדל: אנחנו מבקשים שבעניין הזה הוא לא ייכנס ושהוועדה לא תאשר אותו.

<שגית אפיק: אם מבקשים החרגה.

ניסן סלומינסקי: לא רק זה אלא אתה גם רוצה שישלמו לך את ההחזר.

משה גפני: איך זה נכנס לתוקף?

<שגית אפיק: מהרגע שפורסם, יש לו שישים ימים והוא נכנס לתוקף.

<שגית אפיק: יש לו שישים ימים להגיע לוועדת הכספים.

ניסן סלומינסקי: עד ה-5 בדצמבר, אז מסתיימים החודשיים האלה.

משה גפני: ואם לא נאשר?

<שגית אפיק: צריך להחליט מה עושים לגבי אחורה.

<שגית אפיק: לא נאשר, זה מעתה ואילך והוועדה צריכה לקבל החלטה לגבי אחורה.

ניסן סלומינסקי: אמרתי להם שאני אשלח אותם והם יחזרו לפני ה-5 בדצמבר, בשבוע הבא, אחרי שהם ישבו ביניהם.

<צחי נוימן: אני הבעלים של קבוצת אלון שמייבאת את הרכבים שהוצגו כאן.

משה גפני: למה הצבעת עלי?

משה גפני: בגלל הגלידה?

<צחי נוימן: בגלל שהתמונות אצלך.

משה גפני: את התמונות כבר העברתי.

<צחי נוימן: אנחנו מייבאים את הרכבים האלה לארץ משנת 2007, כך שאלה לא שנתיים אלא יותר.

<צחי נוימן: הרכב הוא רכב קטן, הוא רכב עבודה ומיועד רק לשני נוסעים, נהג ונוסע.

<צחי נוימן: הוא נמסר לכל העיריות בארץ והמוסדות.

<צחי נוימן: הוא לא רכב שאפשר לנסוע עם האישה והילד אלא הוא רכב עבודה.

<צחי נוימן: הרכב היחידי בארץ מתחת לשלושה וחצי טון שרשות המסים אישרה לקזז עליו מס וכולם מקזזים עליו מס כי הוא בפועל משאית אלא שהוא פשוט נראה יותר קטן אבל הוא כלי עבודה לגמרי.

<צחי נוימן: הוא מגיע מהמפעל בצורת רכינה ומה שהוא עושה, כל אנשי העיריות הולכים ואוספים אתו את הזבל, נכנסים לאוטו, לוחצים על כפתור ושופכים את הזבל.

<צחי נוימן: זה כלי עבודה לכל דבר ועניין.

ניסן סלומינסקי: יש רכב כזה בלי רכינה?

<צחי נוימן: לא.

<צחי נוימן: אין רכב כזה בלי רכינה.

<צחי נוימן: כך הוא מגיע מהיצרן באוסטרליה, של פיאג'ו.

<קריאה: אולי של חברה אחרת.

<צחי נוימן: אני לא יודע.

<צחי נוימן: אנחנו מייבאים את פיאג'ו.

<צחי נוימן: יש רכבים אחרים, טנדרים אחרים שלא מתרוממים.

<צחי נוימן: לצורך העניין, קראתי את דברי ההסבר על החוק ואמרו שיגבו כאן עוד ארבעה מיליון שקלים מיסים.

<צחי נוימן: זה לא יקרה בפועל כי אנחנו לא נמשיך לייבא את הרכבים האלה ברגע שיוטל עליהם מס.

<צחי נוימן: היום זה רכב שנמכר בתשעים אלף שקלים לעיריות, לעומת רכב אחר שקיים בארץ ונמכר ב-180 אלף שקלים.

<צחי נוימן: לא רק לא יהיו יותר מסים אלא גם המדינה מהצד השני תוציא יותר כסף על הדברים האלה ולנו עכשיו – אני מדבר באופן פרטי עלינו – החברה תצטרך להיסגר.

יצחק כהן: למה?

יצחק כהן: כמה מס יש על זה?

<צחי נוימן: אמור להיות עכשיו 83 אחוזים מס על הרכב.

<צחי נוימן: במקום שהרכב יעלה תשעים אלף שקלים, הוא יעלה 180 אלף שקלים או 170 אלף שקלים.

ניסן סלומינסקי: יש עוד מישהו שרוצה להתייחס?

<יהודה בר-אור: יושב ראש איגוד נהגי המוניות הארצי.

<יהודה בר-אור: אנחנו שומעים כאן עכשיו בצורה ברורה ביותר שאם אפשר - - -

ניסן סלומינסקי: גם לך יש כפתור כזה לרכינה?

<יהודה בר-אור: לא.

<יהודה בר-אור: אנחנו מסיעים אנשים בלבד וגם כך עושים לנו בלי סוף בעיות, כמו שכל הציבור יודע.

<יהודה בר-אור: אנחנו מקווים שעם השכל הישר נמנע את זה.

<יהודה בר-אור: כאן ברור שאם אנחנו שומעים ש-19 אחוזים, ייקור החלקים אותו מציעים כאן, בכל מקרה לא יתגלגלו לצרכן, שזה אנחנו, במיוחד נהגי המוניות שצורכים הרבה יותר חלקים מכל אחד אחר, אז מה יקרה?

<יהודה בר-אור: עוד פעם ייקרו עכשיו את החלקים האלה ויאשרו את ה-19 אחוזים באמצעותם הוא מעוניין להכניס למדינה עוד כמה מיליוני שקלים ולהפיל עלינו עוד מיסים כאשר גם כך אנחנו עמוסים בהוצאות ולא מגיעים לשכר מינימום בעשר שעות עבודה ביום.

<יהודה בר-אור: אנחנו צריכים לעבוד יום ולילה כדי להגיע לשכר מינימום.

<יהודה בר-אור: היום רוצים להפיל עלינו עוד 19 אחוזים.

<יהודה בר-אור: אם אפשר היום להוריד בכלים שהם ממש חשובים – שסתומים, מסנני אוויר, שרשרת טיימינג וכל מה שכתוב כאן – אלה דברים שאנחנו צורכים ביום יום.

<יהודה בר-אור: הוא רוצה עכשיו עוד פעם שמישהו אחר ירוויח ושנוכל אנחנו ליהנות מההוזלה הזאת.

<יהודה בר-אור: אם יבוטל המס של ה-19 אחוזים, אנחנו כצרכנים נוכל ליהנות מזה.

<יהודה בר-אור: אני חושב שהגיע הזמן שקצת ילכו לקראת הצרכנים במיוחד לפני בחירות, כפי שאמר חבר הכנסת גפני, ולפני כל המצב הקשה הזה כאשר מחפשים איך להקל על הציבור.

יצחק כהן: הוא עוד לא אמר בחירות.

יצחק כהן: הוא יגיד.

משה גפני: אני אומר שצריך לעזור לצרכנים וזה לא קשור בבחירות.

ניסן סלומינסקי: ערן, המיקרופון לרשותך.

ניסן סלומינסקי: אחר כך, אם דפנה תרצה, היא תוכל להוסיף.

<ערן יעקב: אני אענה לפי הסדר.

<ערן יעקב: קודם כל, לגבי האביזרים.

<ערן יעקב: לא מדובר במיליונים אלא בהרבה פחות.

<יהודה בר-אור: ארבעה מיליון.

<ערן יעקב: לא.

<ערן יעקב: זה בגלל כלי הרכב.

<ערן יעקב: רוב האביזרים שציינת, ממילא גם היום חייבים.

<ערן יעקב: המיסוי כאן רק לגבי מקומות מסוימים או פריטים מסוימים בתוך שורה של פריטים שהם הרבה פעמים דומים שמסיבות מסוימות, אמרתי לקונות, או שינויים טכנולוגיים, לא מוסו.

<ערן יעקב: זה פעם אחת.

<ערן יעקב: לגבי הוונטיל שדובר כאן.

<ערן יעקב: קודם כל, הצמיג פטור.

<ערן יעקב: אני לא ראיתי צמיג שתלוי עליו ונטיל.

<ערן יעקב: אם יש, אני אשמח לראות.

<ערן יעקב: בדרך כלל הוונטיל בא בג'אנט והג'נאט חייב במס.

<ערן יעקב: שקודם כל הוועדה תבין את התמונה המלאה.

<ערן יעקב: הג'אנט חייב במס, הוונטיל בדרך כלל הוא חלק מהג'אנט.

ניסן סלומינסקי: הגלגל פטור ממס?

<ערן יעקב: הצמיג פטור.

<שגית אפיק: הטענה הזאת התקבלה בבית המשפט?

<ערן יעקב: לא.

<ערן יעקב: בית המשפט זה עניין סיווגי, זה עניין של ויכוח סיווגי ומה שאמר עורך הדין, הוא צודק.

<ערן יעקב: נכון, היה תהליך כזה ולכן אנחנו כאן.

<ערן יעקב: הרבה פעמים, גם כשבית המשפט מחליט משהו, אנחנו באים ורואים שלטעמנו - - -

<שגית אפיק: בעניין הזה העובדתי.

<ערן יעקב: הוא לא התייחס לזה.

<ערן יעקב: הוא אמר שהוונטיל הזה, זה קשור לסיווג.

משה גפני: לפי מה שאתם אומרים, לא צריך בכלל את המשרדים המקצועיים בעניין.

<ערן יעקב: לא אמרנו.

משה גפני: אז תשבו עם משרד התחבורה.

משה גפני: למה אתם מבלבלים אותנו?

ניסן סלומינסקי: אתה רוצה להתייחס לגבי המשאית עם הרכינה או שאמרת את דבריך?

<ערן יעקב: הסברתי.

ניסן סלומינסקי: דפנה, יש לך מה להוסיף?

<דפנה עין דור: התייחסתי.

<אבי גונן: אני מהנדס ראשי לרכב.

משה גפני: אתה עובד משרד התחבורה?

<אבי גונן: כן.

<אבי גונן: בעוונותיי.

משה גפני: לא, זה לא עוונות.

משה גפני: דיברו אתכם?

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: הם אמרו שלא דיברו אתם.

<אבי גונן: לא דיברו אתנו.

ניסן סלומינסקי: כשנסיים את הדיון, אני אשלח אותם לעשות שיעורי בית.

<אבי גונן: אני רוצה להציג לוועדה מה המשמעות של ונטיל.

<אבי גונן: ונטיל הוא אביזר מאוד בטיחותי שהוא בעצם כולא את האוויר בתוך הצמיג.

<אבי גונן: בפועל, כשאתה מגיע לפאנצ'ר מאכער, בדרך כלל הוא לא מתעסק הרבה, הוא זורק את הוונטיל ושם חדש כי הוא לא עולה הרבה.

<אבי גונן: ברגע שאתה מתחיל למסות דברים כאלה, הוא יחשוב פעמיים אם להחליף אותו או לא להחליף אותו.

<אבי גונן: זה אביזר קרדינאלי מאוד, מאוד בטיחותי ואני חושב שכאלה אביזרים צריכים להשאיר אותם ללא מס.

<אבי גונן: אני לא יודע מה הקשר שלו לג'אנט, אבל למה למסות אותו?

משה גפני: הקשר שלו לג'אנט הוא כמו הקשר בין הבית היהודי ל-יש עתיד.

בועז טופורובסקי: ערן, נכונה הטענה שנטענה על ידי היבואנים של הרכב שהרוכשים שלו הן רק עיריות?

בועז טופורובסקי: אם אנחנו מעלים את מס הקנייה, בעצם אנחנו גורמים לעלית המחיר לעיריות?

<ערן יעקב: לא.

<ערן יעקב: עירייה שרוכשת מאזדה 3, זה בסדר?

<ערן יעקב: אנחנו לא עושים הבחנה בין הרוכשים.

<שגית אפיק: השאלה אם רק העיריות רוכשות את הרכב הזה.

<ערן יעקב: אני לא חושב.

<ערן יעקב: אין אדם פרטי שרכש רכב כזה?

<צחי נוימן: שמונים אחוזים מהמכירות לעיריות.

ניסן סלומינסקי: יש רכבים דומים לזה שרצים בשוק?

ניסן סלומינסקי: רכבים של החברה הזאת.

<ערן יעקב: כן.

<ערן יעקב: רכב שהוא ללא רכינה חייב במס.

<צחי נוימן: זה הרכב היחידי שהוא רכב עבודה.

<צחי נוימן: כל השאר הם רכבים שבן אדם יכול לנסוע אתו גם הביתה.

<צחי נוימן: רשות המסים בדקה ונתנה פטור ממע"מ.

<צחי נוימן: אנשים היום מקזזים מע"מ על הכלים האלה כי חוץ מזה שיש לו משקל פחות ממשאית, הוא משאית לכל דבר.

<צחי נוימן: חוץ מזה שהוא נראה קטן ומצחיק, הוא משאית לכל דבר.

ניסן סלומינסקי: אתה יודע להגיד על החברה שלך.

ניסן סלומינסקי: אתה יודע להגיד שחברות אחרות לא מייבאות דברים מהסוג הזה?

ניסן סלומינסקי: בלי רכינה.

<צחי נוימן: בלי רכינה, יש טנדרים אחרים אבל המשמעות שלהם היא אחרת.

<צחי נוימן: זה רכב שאפשר לקחת בו עוד נוסעים, אפשר לעשות בו שימושים אחרים.

<צחי נוימן: זה רכב שאפשר רק לעבוד אתו.

<צחי נוימן: אין לו עוד מתחרים.

<צחי נוימן: שנבין את סדר הגודל, זה לא יותר ממאה כלים בשנה.

<צחי נוימן: לא מדובר כאן בעשרות אלפי כלים.

<ערן יעקב: זה לא משנה לדין.

ניסן סלומינסקי: מאחר וזה באותו צו, יש לכם שני נושאים.

ניסן סלומינסקי: נושא אחד הוא רשימה של אלמנטים שלא מוסו ורוצים למסות אותם ב-19.2 אחוזים.

ניסן סלומינסקי: הנושא השני שנכנס לאותו צו זה הנושא של הרכב עם הרכינה שעד היום לא מוסה ואותו רוצים למסות אבל כאן מדובר על מיסוי של 87 אחוזים.

<ערן יעקב: 72 אחוזים.

ניסן סלומינסקי: 72 אחוזים.

ניסן סלומינסקי: שני נושאים שלא קשורים אחד לשני אבל נמצאים באותו צו.

ניסן סלומינסקי: אנחנו לא יכולים להתייחס לאחד בלי השני.

ניסן סלומינסקי: ברור לכולנו שמצד אחד אותם אלה שפספסו ולא מיסו אותם, נכון שצריך למסות אותם.

ניסן סלומינסקי: מצד שני ברור לכולם שאנחנו לא רוצים למסות אלמנטים של בטיחות אלא להפך, צריך להקל עליהם.

ניסן סלומינסקי: נכון שמשרד האוצר הכין רשימה שהוא יכול להגיד לנו מה כן ומה לא, אבל הגורם המקצועי הוא דווקא משרד התחבורה.

ניסן סלומינסקי: אנחנו עכשיו עושים דבר גדול ולמרות שקשה לנו לחבר בין השרים, אבל לפחות בין המומחים אנחנו כן רוצים לחבר.

ניסן סלומינסקי: קיימנו את הדיון ובשבוע הבא נכניס את זה לסדר היום רק לצורך הצבעה.

ניסן סלומינסקי: הכוונה שהדיון יהיה בינינו חברי הכנסת והאורחים לא חייבים לבוא מה גם שהם כבר דיברו.

ניסן סלומינסקי: עד אז אתם תשבו ביחד, ואם יהיה צורך תשבו עד כניסת השבת ומצאת השבת, אם על 12 אלמנטים זה דורש כל כך הרבה זמן.

ניסן סלומינסקי: אחר כך תבואו אלינו עם הסכמה מה כן ומה לא כדי שאנחנו יוכל להחליט.

ניסן סלומינסקי: אנחנו נשתדל להכניס את זה ליום שני אבל עד אז תגמרו את הדיון ביניכם.

בועז טופורובסקי: ערן, אני מבקש שתחשוב על הרכינה.

<ערן יעקב: לא, אי אפשר.

<ערן יעקב: זאת הפליה.

<גיל נדל: אם וכאשר יוחלט להחריג את הוונטילים שלנו, תאשרו לנו לפחות להיות מעורבים ולראות את הניסוח כך שלא יהיה מצב שהניסוח ילך לכיוון שיפספס את המוצר.

<שגית אפיק: זה יגיע לכאן, לוועדה.

ניסן סלומינסקי: אולי לא הובנתי.

ניסן סלומינסקי: מי שירצה, ודאי שיוכל לבוא לדיון אבל אמרתי ששמענו אתכם.

ניסן סלומינסקי: אם אתה תרצה לוודא בנוסח או משהו, אתה בהחלט מוזמן.

ניסן סלומינסקי: אני לא עושה דיון סגור.

ניסן סלומינסקי: להבא, ערן, גם ממרומי האוצר, יש משרדים מקצועיים.

ניסן סלומינסקי: כמו שאתה לא רוצה שמשרד אחר יבוא וידבר על מסים וכולי.

ניסן סלומינסקי: לישיבה הבאה תבואו עם ישיבה מסודרת ומתואמת.

ניסן סלומינסקי: תודה.