ועדת הכלכלה, כנסת 19, פרוטוקול מספר 362, 2014-11-04 12:30

יצחק וקנין: רבותי, אני פותח את ישיבת ועדת הכלכלה.

יצחק וקנין: הצעת חוק רישוי שירותים לרכב, התשע"ג-2013.

יצחק וקנין: רק להגיד משהו כללי לסדרי הדיונים שיהיו: נחלק את הדיונים ביני לבין אבישי.

יצחק וקנין: אבישי ינהל את רוב הדיונים, אבל ביקשו ממני, גם שר התחבורה וגם המנכ"ל וגם אבישי וגם צוות הוועדה שאני אקח עלי חלק מהדיונים, על מנת לזרז את החקיקה, ואני אשתדל לעשות כמה שאני יכול לסייע בדבר הזה.

<לאה ורון: יש לנו פשוט ניסיון נורא טוב.

<איתי עצמון: בחוקים ארוכים.

יצחק וקנין: אני אשתדל כמה שאפשר לקדם את זה, אבל ודאי שאנחנו לא נדלג על שום דבר.

יצחק וקנין: נשמע את הדברים.

יצחק וקנין: אם צריך לעשות תיקונים, נעשה תיקונים.

יצחק וקנין: לא נעשה מחטפים בשום דבר.

יצחק וקנין: אני מבטיח שהכול יהיה על-פי הדרך שניהלנו את שאר החוקים בנושאים שונים.

יצחק וקנין: איפה עמדנו בישיבה האחרונה שהיתה?

יצחק וקנין: מי מציג את הדברים?

<שרית זוכוביצקי-אור: סיימנו את הפרק שמסביר את המוסכים ואת הנהלים המקצועיים.

<שרית זוכוביצקי-אור: לפנינו פרק י"א, שמסדיר את העיסוק בשמאות רכב.

<שרית זוכוביצקי-אור: במסגרת הפרק הזה אנחנו עוסקים בשני עניינים: סימן אחד שמסדיר את הרישיון לעיסוק בשמאות רכב וסימן אחר שמסדיר את הדין המשמעתי.

<שרית זוכוביצקי-אור: אולי אבנר יגיד כמה מילים מקצועיות ונתחיל בהקראה.

<אבנר פלור: בישיבה הזאת אנחנו מציגים את הפרק שעוסק בנושא שמאות רכב.

<אבנר פלור: מדובר במקצוע שמתעסק בנושא של הערכת נזקים, אם זה מתאונה או מנזק שנגרם לרכב ועוד.

<אבנר פלור: השמאי מבחינתנו, אנחנו קוראים לו שופט, הוא גוף אשר אמור לספק עמדה מקצועית ואובייקטיבית, הוא משמש גורם שמאזן בין הלקוח, המוסך וחברת הביטוח.

<אבנר פלור: לדוגמה, במקרה של תאונה – שוב, יכול להיות שאני טיפה מקצין, אבל רק כדי לתת לך, אדוני היושב-ראש, ולחברים את המשמעות של השמאי – כשקורית תאונה הלקוח רוצה לקבל את הרכב במצב הקודם, טרום התאונה, עם החלקים הטובים שיש ובזמן המהיר ביותר – זה מבחינת הלקוח – והמוסך רוצה לתת גם את השירות הטוב, עם זאת, עם הפיצוי הכי גבוה מבחינת המוסך עצמו, אם זה חלקים, שיהיה להם הרווח הכי גדול, וחברת הביטוח רוצה לצאת עם מינימום הוצאות.

<שמואל מלכיס: תרשה לי לתקן אותך.

<שמואל מלכיס: חברת הביטוח רוצה לתת - - -

יצחק וקנין: סליחה, סליחה.

יצחק וקנין: ידידי היקר.

יצחק וקנין: ידידי היקר.

יצחק וקנין: מה שמך?

<שמואל מלכיס: שמואל מלכיס.

<לאה ורון: הוא מייצג את חברות הביטוח.

יצחק וקנין: אני יודע, אני יודע, אני מכיר אותו.

יצחק וקנין: הרבה שנים אני רואה אותו.

<שמואל מלכיס: ואני מכיר אותך הרבה שנים.

יצחק וקנין: שמואל, ידידי היקר, תקשיב - - -

<שמואל מלכיס: זה פשוט לא נכון.

יצחק וקנין: תקבל אפשרות לדבר כמה שאתה רוצה, אבל לא להתפרץ לדבריו.

יצחק וקנין: זו הבקשה המינימלית, אחרת נעשה פה שוק שלא נצא ממנו.

יצחק וקנין: נסכם שכשתרצה לדבר, אני אאפשר לך.

<שמואל מלכיס: תודה.

<אבנר פלור: אדוני היושב-ראש, אז יש לנו השמאי, שיש לו ההכשרה המקצועית הנדרשת לבצע את עבודתו בצורה המקצועית ביותר וגם נטול אינטרסים, ומבחינתנו הוא הגוף המאזן, כמו שאמרתי, בין הלקוח, המוסך וחברת הביטוח.

<אבנר פלור: היום יש בערך בין 500 ל-700 שמאים הרשומים על-ידינו, מתוכם כ-400 עד 500 שמאים פעילים שעובדים או כפרטים או באמצעות חברת הביטוח.

<אבנר פלור: זאת הסקירה.

<אבנר פלור: משהו אחרון.

<אבנר פלור: מבחינת המצב הקיים היום, שמאי למעלה מ-14 שנה מקבל על שומה מחיר של 400 שקלים, על כל שומה שהוא עושה.

<אבנר פלור: זה מצב עובדתי נתון על סמך נתונים שיש בידי.

יצחק וקנין: המהות של הצעת החוק היתה להוזיל את מחירי הרכב.

<איתי עצמון: בין היתר.

יצחק וקנין: בין היתר.

<משה קרמאייר: להגדיל תחרות.

יצחק וקנין: ברור, ברור.

יצחק וקנין: גם להגדיל את התחרות, ועקב זה שתהיה תחרות - - -

<יערה למברגר: גם להכניס תחומים שמוסדרים כיום בצווי פיקוח, ואם צו החירום יבוטל, אז גם הם יבוטלו.

יצחק וקנין: אז אני מוותר על השאלה הבאה.

<לאה ורון: השאלה כן רלוונטית, אדוני היושב-ראש.

יצחק וקנין: אם זה גם פיקוח על השירותים, זה גם ביטוח וגם הכול.

<יערה למברגר: הפיקוח על השמאים מוסדר היום בצו פיקוח, ואם מצב החירום יבוטל, צווי הפיקוח מכוח חוק פיקוח על מצרכים ושירותים לא יוכלו לעמוד בתוקפם.

<יערה למברגר: אנחנו מכירים את זה.

יצחק וקנין: מר מלכיס.

<שמואל מלכיס: רציתי להעיר בקשר להקדמה של מר פלור, שחברת הביטוח מחויבת לתקן את הרכב על-פי תנאי הפוליסה, והפוליסה לא נקבעה על-ידי חברת הביטוח, אלא היא פוליסה תקנית שנקבעה על-ידי שר האוצר בתקנות, ולכן האמירה שחברת הביטוח מנסה לתקן במינימום מחיר היא אמירה פשוט לא נכונה.

<שמואל מלכיס: דבר שני, אני לא חושב שתפקידו של משרד התחבורה להתערב בשוק חופשי שבו מחירי השומה נקבעים על-פי היצע וביקוש.

<שמואל מלכיס: זה לא תפקידו וגם תמונת המצב, לעניות דעתי, שהוא הציג, שיש פה מין שופט שהוא אובייקטיבי, בין המבוטח לבין חברת הביטוח היא תמונת מצב לא נכונה לחלוטין.

<שמואל מלכיס: תפקידו של השמאי לעשות עבודה נאמנה ולהעריך את הנזק שנגרם ובעיקר לקבוע שהנזק שעליו אנחנו מדברים נגרם אכן ממקרי הביטוח, כיוון שכולנו יודעים שבביטוח יש עניין של השתתפות עצמית, ואם חס וחלילה המבוטח מנסה להונות ולהציג אוסף של נזקים מכמה מקרי ביטוח כנזק אחד, תפקידו של השמאי, בין השאר, לקבוע שאכן הנזק שמדובר נגרם כתוצאה ממקרי הביטוח.

<שמואל מלכיס: זה תפקידו של השמאי.

<שמואל מלכיס: השמאי הוא לא שופט, הוא לא דיין ולא מדובר פה בבית משפט, מדובר פה במערכת יחסים של מבטח ומבוטח, יחסים חוזיים, ולהציג את השמאי כאילו במערכת היחסים הזאת הוא השופט זאת תמונת מצב באמת לא נכונה, וגם לא תפקידו של משרד התחבורה, כמו שאמרתי, לומר אם מחיר השומה גבוה או נמוך, ואנחנו מזמן במדינת ישראל לא מפקחים על מחירים.

<שמואל מלכיס: אין פיקוח גם על מחירי הביטוח.

יצחק וקנין: הבנו.

יצחק וקנין: אין צורך להוסיף דברים.

יצחק וקנין: הדברים ברורים.

<זאב פרידמן: אדוני היושב-ראש, אני לוקח את הדברים של אבנר למקום שבו אנחנו מציבים את השמאי כאחד התפקידים החשובים ביותר או אחד הצמתים החשובים ביותר לקביעת הנזק.

<זאב פרידמן: על זה אני מקווה שחברי, מר מלכיס, לא יחלוק.

<זאב פרידמן: ובנקודה הזאת כאשר צריכים לדעת מה לתקן, בהחלט יש מערכת של לחצים שמופעלת, הן מצד הלקוח לקבל מה שיותר, והן מצד חברות הביטוח, לשלם מה שפחות.

<זאב פרידמן: אם מר מלכיס מסכים לזה ואם לא, זה המצב לאשורו, ואין לנו אלא כהודעת בעל דין את עדותם של שמאים, בין היתר בתלונות שהוגשו למפקח, בין אם אנחנו בבג"צים שנדונו, ושם בית המשפט ציין באופן מפורש שבפני בתי המשפט עומדים מקרים כאלה שעמדו שמאים במצבי ביניים, והדברים האלה ברורים.

<זאב פרידמן: ואני אומר לאדוני שהנקודה החשובה ביותר, אם רוצים להסדיר חוק כזה, זה לוודא שהשמאי ייתן את השומה המדויקת ביותר, האובייקטיבית ביותר, ועם כמה שפחות לחצים או אפשרות להתערב באותה החלטה שהוא נתן.

<זאב פרידמן: לצערי לא מצאתי את המנגנון האולטימטיבי שמונע התערבות באותה שומה של השמאי, למרות שהובטח לנו בתחילת הדיונים בתיקון החוק שהנושא הזה יעלה וייבדק כאשר נעשה - - -

<שמואל מלכיס: הנושא הזה לא שייך לחוק הזה.

יצחק וקנין: עוד פעם.

יצחק וקנין: אתה אולי לא יודע איך אני - - -

<שמואל מלכיס: יש פה אי-דיוק.

יצחק וקנין: אני הולך על חבל דק.

יצחק וקנין: אם תפריע, אני אוציא אותך בחוץ, שהכלל הזה יהיה ברור לכולם.

יצחק וקנין: ביקשת רשות דיבור, נתתי לך, תרצה עוד פעם, אני אאפשר לך.

יצחק וקנין: אתה לא תפריע, חד וחלק.

<לוי רונן: קודם כול, החוק הזה הוא במסגרת הרפורמה שהתחילה עם ועדת זליכה.

<לוי רונן: ועדת זליכה טיפלה בכל הקשור לחברות הביטוח והמעורבות שלהן בענף הרכב.

<לוי רונן: רק לסבר את האוזן, חברות הביטוח מעורבות עד צוואר בענף הרכב.

<לוי רונן: אנחנו מדברים על כ-140,000 תאונות בשנה.

<לוי רונן: מלכיס יודע יותר טוב ממני.

<לוי רונן: אנחנו מדברים על הרבה תאונות בשנה שמתוקנות, חברות הביטוח סוחרות בחלקי חילוף.

<לוי רונן: חברות הביטוח סוחרות בעשרות אלפי מכוניות בשנה, ברכב, באובדן להלכה, הן עמוק-עמוק בתוך הענף, ולכן הן צריכות להיות במסגרת ההסדרה, והשמאי, שהוא הזרוע הארוכה של חברת הביטוח.

<לוי רונן: אני רק אביא דוגמה, כשאוטו מוכרז כאובדן להלכה, מי שפונה למגרש ההסדר ומסדר את זה ולוקח את הרישיונות מהלקוח להעביר את זה, זה השמאי, הוא ממש כמו עובד חברת הביטוח.

<לוי רונן: לא עושה את זה סוכן ביטוח, אלא עושה את זה השמאי.

<לוי רונן: אנחנו רוצים לטפל בזה במסגרת החוק הזה.

<לוי רונן: זאת אומרת, הוא גם עובד של חברת הביטוח ואמור להיות אובייקטיבי - -

יצחק וקנין: הדברים ברורים ונכונים.

<לוי רונן: - - הוא גם מקבל שכר מחברת הביטוח ואמור להיות אובייקטיבי.

<לוי רונן: הוא משרת את אדונו, ולכן המאבק הגדול, גם של השמאים, זה להשתחרר מהתלות הזאת מהאדנות הזאת ומהלחץ הכלכלי, על מנת שהם יוכלו לבוא לאוטו ולתת שומה אובייקטיבית מקצועית בלבד ולא כלכלית על האוטו הזה.

<לוי רונן: ועל כן המאבק הזה נמשך הרבה שנים, מעל 20 שנה.

<לוי רונן: יש פה את חוק השמאי שנמצא כרגע בכנסת.

יצחק וקנין: אתה צודק לחלוטין.

יצחק וקנין: אני מאפשר לך שוב פעם.

<שמואל מלכיס: אני רוצה להגיד בצורה ברורה שיש פה הטעיה מכוונת של השולחן הזה.

<שמואל מלכיס: החוק שאנחנו מדברים עליו לא נועד להסדיר את הנושאים האלה.

<שמואל מלכיס: מי שמסדיר את הנושאים האלה הוא המפקח על הביטוח, שהוא אחראי על ההסדרה בין חברות הביטוח למבוטחים שלהם, והנושא הזה הוסדר בהסדר השמאים.

<שמואל מלכיס: והאמירה שהשמאים הם עובדים של חברת הביטוח היא פשוט הטעיה של השולחן הזה, משום שעל-פי ההסדר השמאים הם לא עובדים של חברות הביטוח, הם שמאים חיצוניים.

<שמואל מלכיס: הם אומנם מופיעים ברשימה, אבל המבוטח רשאי לבחור שמאי.

<שמואל מלכיס: ההסדר של השמאות נקבע על-פי החלטה של בג"ץ, ההסדר הזה עבר פעמיים את מבחן בג"ץ ונמצא כהסדר מתאים, תואם ואובייקטיבי, והוא בכלל לא קשור לחוק הזה.

<שמואל מלכיס: הניסיון לערב את היחסים בין המבטח למבוטח ולהכניס אותם למסגרת החוק הזה, זה פשוט הטעיה, משום שיש הסדר מיוחד שנקבע על-ידי המפקח על הביטוח, ההסדר הזה עמד פעמיים במבחן הבג"ץ - - -

יצחק וקנין: אמרת.

יצחק וקנין: למה אתה חוזר על דברים?

<שמואל מלכיס: כדי שיהיה ברור.

יצחק וקנין: ברור יותר מדי.

<שמואל מלכיס: אנשים מטעים את הוועדה.

<לוי רונן: אני מתנגד לזה שהוא אומר שמה שאני אומר זה הטעיה.

<יערה למברגר: המפקח על הביטוח, אולי כדאי - - -

יצחק וקנין: כן.

<אוהד מעודי: אני מהפיקוח על הביטוח.

<אוהד מעודי: מבחינת ההשפעה על שמאי זה דבר אסור, גם אנחנו רואים את זה בחומרה, אבל בכל מה שקשור לסוכני ביטוח או לחברות ביטוח, שזה תחת סמכותנו, יש הסדרה ספציפית בעניין הזה, יש ביקורות בעניין הזה, היו בג"צים בעניין הזה ונקבע שם במפורש שזה תפקידו של המפקח על הביטוח.

<אוהד מעודי: לגבי ההשפעה של גורמים אחרים – מוסך, חברת ליסינג, אנחנו לא נגד זה.

<אוהד מעודי: אבל כל מה שקשור, שזה תחת הסמכות שלנו ויש הסדרה ספציפית בהוראות אחרות, אין שום קשר לחוק הזה.

<אינגריד הר-אבן: אין לך סמכות על שמאים.

<לוי רונן: אין לכם שום סמכות חוקית על שמאים, רק על חברות הביטוח.

<אוהד מעודי: אין לי סמכות על גורמים שהם לא תחת הסמכות שלנו - -

<לוי רונן: מדברים על הטעיות.

<לוי רונן: אין לך סמכות על השמאים.

<אוהד מעודי: - - אבל כל מה שתחת סמכותו של המפקח על הביטוח, אין שום רלוונטיות לחוק הזה - -

<לוי רונן: יש לך סמכות על חברות הביטוח, לא על השמאים.

<אוהד מעודי: - - הוא בא להסדיר שירותים שונים.

יצחק וקנין: רבותי, כבר אמרתי שאני מבקש שוב לא להיכנס לדברים.

יצחק וקנין: מי שמדבר כרגע, יש לו רשות הדיבור.

יצחק וקנין: ביקשת, נתתי לך.

יצחק וקנין: אני לא אאפשר שתפריעו.

יצחק וקנין: בסוף אני אנהג בצורה שאני לא רוצה לנהוג.

יצחק וקנין: כן.

<אינגריד הר-אבן: המציאות היא שכאשר למבוטח נגרם נזק לאוטו, בדרך כלל השומה הראשונה וגם האחרונה היא של השמאי של חברת הביטוח, ובין אם תקרא לו "שכיר" ובין אם תקרא לו "שמאי חוץ" ובין אם תקרא לו בכל מיני שמות שניסו למצוא לו במהלך השנים, בסופו של דבר שכרו משולם על-ידי חברת הביטוח והוא עושה דברה.

<אינגריד הר-אבן: הנושא של ניגוד העניינים של השמאי נידון בערכאות אצל המפקח בוועדות הכנסת זה קרוב ל-30 שנה.

<אינגריד הר-אבן: זאת בעיה שאי-אפשר להתעלם ממנה.

<אינגריד הר-אבן: דווקא המפקח על הביטוח, שהיה ער לבעיה של ניגוד העניינים, הוציא חוזר שלם כדי להסדיר את התחום הזה.

<אינגריד הר-אבן: לרוע המזל סמכותו משתרעת רק על חברות הביטוח.

<אינגריד הר-אבן: יתרה מזאת, הוא גם לא טורח לאכוף את מה שהוא כתב, והוא דווקא כתב דברים יפים.

<אינגריד הר-אבן: ויש פה פרק בחוזר שלו – השפעה על שמאים - - -

<אוהד מעודי: אני רוצה לצאת נגד דבריה לגבי האכיפה.

יצחק וקנין: ידידי היקר - -

<אינגריד הר-אבן: מותר לי להטיל ביקורת שאתם לא אוכפים.

<אינגריד הר-אבן: מותר לי.

יצחק וקנין: - - אני רוצה להגיד לך ששמעתי את זה הרבה פעמים מה שהיא אומרת, לא ממנה, שכמעט ואין אכיפה בתחום הזה.

<אוהד מעודי: האכיפה של התחום הזה - - -

יצחק וקנין: שמעתי את זה גם בוועדת הכספים בנושאים אחרים.

יצחק וקנין: הנושא הזה עלה מספר פעמים - -

<לוי רונן: איך אפשר לאכוף אם הוא נהיה מנכ"ל חברת ביטוח מייד אחרי שהוא עוזב?

יצחק וקנין: - - לצערי הרב לא אוכפים את זה.

<אינגריד הר-אבן: אני לא סיימתי, כבודו.

<אינגריד הר-אבן: ברשותך, אנחנו חושבים שסגירת הפרצה מול השמאי חייבת להיעשות בחוק הזה, ועל-ידי הגורם שמפקח ומסדיר את פעילות השמאי, הלוא הוא משרד התחבורה.

<אינגריד הר-אבן: זו בדיוק האכסניה המתאימה לעניין הזה, לסגירת המעגל של המפקח על הביטוח, שאין לו סמכות על השמאי, ולפיכך אנחנו כן נרצה להתבסס על הוראות החוזר הזה בהתאמה להתניות על השמאי במסגרת החוק הזה.

יצחק וקנין: אוקיי.

יצחק וקנין: עוד הערות, רבותי?

יצחק וקנין: כן.

<דידי רוזנפלד: אדוני היושב-ראש, אנחנו יושבים פה כבר שלושת רבעי שעה, הוזמנו לישיבה על שמאים - - -

יצחק וקנין: רבע שעה מתחילת הדיון.

<דידי רוזנפלד: 20 דקות.

יצחק וקנין: 20 דקות זה לא תחילת הדיון, התחלנו אותו מאוחר.

<דידי רוזנפלד: אדוני היושב-ראש, עשר דקות מתחילת הדיון, רבע שעה, כל מספר, אבל שים לב על מה מדברים פה, על כל מיני דברים מסביב, המון אמוציות בחדר, רק לא על התקנה שעומדת על השולחן.

יצחק וקנין: כנראה אתה לא מכיר את הדיונים.

יצחק וקנין: בהתחלה אני מתחיל כך, כשאני מתחיל לרוץ, אני רץ, כשאני צריך לחתוך, אני חותך.

<לאה ורון: על השולחן עומדת הצעת חוק, לא תקנה.

יצחק וקנין: עם כל הכבוד, אנחנו צריכים לחוקק חוק.

יצחק וקנין: אפשר בחמש דקות לקרוא ולהרים יד.

יצחק וקנין: אני לבד פה עם חבר הכנסת חנא, שנינו מתאימים את עצמנו, נצביע ביחד ונגמור את העסק.

יצחק וקנין: זה דבר לא פשוט.

יצחק וקנין: עוד הערות, רבותי, לפני שמתחילים בהקראה?

<שמואל מלכיס: - - -

יצחק וקנין: כבר אפשרתי לך, כבר פעמיים דיברת.

<שמואל מלכיס: נו, אז מה?

<שמואל מלכיס: אם אני אומר דברי טעם, כדאי לשמוע.

<קריאה: ואם לא?

<שלמה תוסיה-כהן: אני אתייחס בקצרה לדברי הפתיחה שנאמרו כאן לגבי הלחצים על השמאים.

<שלמה תוסיה-כהן: חד-משמעית מדובר בדבר שהשמאים מתמודדים אתו בכל יום, בעיקר מחברות הביטוח, אבל גם מצדדים אחרים.

<שלמה תוסיה-כהן: ובחוק הזה, וזה מה שאנחנו מצפים, ואני רואה שהתחילו - - -

יצחק וקנין: אתה מאשר שיש לחצים.

<שלמה תוסיה-כהן: יש לחצים, וצריך להגן על השמאי.

<שלמה תוסיה-כהן: אין דבר כזה, לפחות לטעמי, יותר מדי הגנה.

<שלמה תוסיה-כהן: העובדה שיש הגנה מסוימת מול חברות הביטוח באמצעות חוזרים שהוציא המפקח על הביטוח, לא אומרת שאם נעגן את אותן הוראות או הוראות מקבילות להן כאן, נגרע במשהו.

<שלמה תוסיה-כהן: הרי לא יכול להיות מצב שבו יש יותר מדי הגנה על האובייקטיביות של השמאים.

<שלמה תוסיה-כהן: האובייקטיביות הזאת בניגוד למה שנאמר שמעמדו של השמאי הוא לא כשל שופט – נכון לא מדובר פה לא בשיפוט ולא בבריאות – בסופו של דבר מגיע השמאי לכל האירוע הזה, התאונתי, כאותו גורם אובייקטיבי שנותן חוות-דעת חיצונית.

<שלמה תוסיה-כהן: גם המפקח על הביטוח באותם מקרים שבהם מדובר בשמאי חוץ שאמור להיות אובייקטיבי לחלוטין, לא נתון בכיסו של אף אחד משני הצדדים, מקבל את חוות-הדעת שלו כחוות-דעת סופית, שעליה אפשר רק לערער, אבל אי-אפשר להביא חוות-דעת נגדית.

<שלמה תוסיה-כהן: ולכן במעמד הזה, אני חושב שכן מעמדו שונה מכל אחד מבעלי הרישיון האחרים שנמצאים פה.

<שלמה תוסיה-כהן: יש עוד נקודה אחת ואני רוצה להתייחס למה שאמר אבנר לגבי הגדרה בכלל של השמאות.

<שלמה תוסיה-כהן: הוא פתח ודיבר על כך שמדובר בשמאות, שהם אנשים שבאים להעריך נזקים בתאונות.

<שלמה תוסיה-כהן: והאופן שבו אנחנו רואים את המקצוע ואת ההגדרה שונה לחלוטין.

<שלמה תוסיה-כהן: זאת אומרת, שמאי, ככל שמאי אחר, כמו שמאי מקרקעין, קודם כול בא להעריך שווי של דבר.

<שלמה תוסיה-כהן: שמאי מקרקעין, התפקיד הראשון שלו לבוא ולהעריך את שוויו של המקרקעין, שמאי מיטלטלין בא קודם כול להעריך את שוויו של התכשיט או של התמונה שהוא בא להעריך ורק לאחר מכן, אם נגרמו להם נזקים, הוא יכול לתת איזו הערכה על נזקים.

<שלמה תוסיה-כהן: שמאי הרכב מעריך שווי של רכב.

<שלמה תוסיה-כהן: העובדה שבהצעת החוק, כל הפרק הזה נמחק מתפקידו של השמאי, למרות שהוא נמצא בצו הפיקוח הקיים.

<שלמה תוסיה-כהן: נכון להיום הגדרת תפקידו של השמאי היא לחלוטין הערכת שווי נזק והערכת הנזקים.

<שלמה תוסיה-כהן: אבל במקום לעשות רפורמה שתגן על הצרכן ותיתן פה עוד גורם אובייקטיבי, שלא נותן הערכת שווי מתוך האינטרס שלו, אלא באמת באופן אובייקטיבי, מוציאים את זה והופכים אותו לדבר שבעתיד ייתן אותו גורם אינטרסנטי, כל פעם לפי האינטרס שלו.

חנא סוייד: אדוני היושב-ראש.

יצחק וקנין: חבר הכנסת חנא.

חנא סוייד: יש לי משהו להגיד כאן, וזה לא בפוקוס וצמוד הצעת החוק שיש כאן, אבל כשאני רואה את הדיבור הכללי כאן ואני רואה גם את משרד התחבורה, גם את המפקח על הביטוח, גם חברות הביטוח, גם השמאים, אני נזכר בבעיה שאני מטפל בה ואני אטפל בה יותר בתקופה הקרובה, וזה העניין למנוע מסוכני ביטוח ביישובים הערביים לתת ביטוח חובה לרכב עבור אזרחים שניגשים אליהם.

חנא סוייד: הם אומרים להם: לא, אני לא יכול לעשות לך ביטוח, החברה סגרה לי את המחשב שלי.

חנא סוייד: כלומר, הוא לא יכול לבצע עבור אותו אדם ביטוח חובה.

חנא סוייד: וכשאותו אדם הולך לסוכן ביטוח בעיר היהודית הקרובה, שם מקבלים אותו בזרועות פתוחות ואומרים לו: כן, נעשה לך ביטוח, והוא עושה ביטוח.

חנא סוייד: כלומר, יוצא מצב שבו יש ענישה קולקטיבית של יישובים שלמים, שסוכני הביטוח בהם לא יכולים לבטח את הקליינטים שלהם, והם חייבים ללכת לסוכני ביטוח יהודים.

חנא סוייד: אין לי מושגים אחרים להגיד את זה, כי זה כך.

חנא סוייד: זה דבר מביש.

חנא סוייד: אני מכוון את דברי בעיקר למפקח על הביטוח, בטח הם יודעים על העניין הזה.

חנא סוייד: בסופו של דבר, מה יקרה?

חנא סוייד: למה לא מבטחים?

חנא סוייד: כי אם הרכב יהיה מעורב בתאונת דרכים, הוא ילך למוסך, ששם הנציגים של המוסכים יגידו שהם מתייחסים לעניין באובייקטיביות, יבוא השמאי, גם יתייחס לעניין באופן אובייקטיבי, ואני לא מבין למה לא מאפשרים את הדבר הזה, למה עושים את האפליה הזאת והמפקח על הביטוח כאילו נכנע לחברות הביטוח ולא עושה דבר בעניין הזה.

יצחק וקנין: כן.

יצחק וקנין: יש על זה תשובה?

<אוהד מעודי: אני פחות מכיר את הנושא הזה, זה לא תחת אחריותי, אבל יש חוק מפורש שאוסר להפלות, לרבות בנושא של ביטוח.

<אוהד מעודי: אם יש ממצאים, צריך לבדוק את זה.

<אוהד מעודי: אני אשמח לדבר אתך.

חנא סוייד: אני הולך להעלות את זה שוב.

חנא סוייד: העליתי את זה בעבר, אני הולך להעלות את זה שוב.

חנא סוייד: אולי זה משתלב בדיון הזה, שכל אחד חושב שהוא עוסק ומתייחס באופן אובייקטיבי, ובסופו של דבר זה לא הכי אובייקטיבי בעולם.

חנא סוייד: יש כאן אינטרסים שצריך לשמור עליהם.

<אוהד מעודי: זה ברור.

חנא סוייד: איש לא אומר שמשרד התחבורה, אין לו מה להגיד.

חנא סוייד: אם מפקיעים מחירים, אז הוא טועה בהחלט, כי משרד התחבורה לפחות צריך לעשות מה שנקרא "field leveling", הוא צריך לאפשר משחק הוגן לכולם.

חנא סוייד: אם הוא ייסוג מהעניין, מי ישרוד?

יצחק וקנין: הייתי מבקש מהמפקח על הביטוח בישיבה הבאה לתת לנו תשובה לגבי הנושא שהועלה.

יצחק וקנין: אני חושב שאם יש דברים כאלה, זה מאוד מצער.

יצחק וקנין: רבותי, אני מתחיל את ההקראה.

יצחק וקנין: האם יש עוד הערות?

יצחק וקנין: כלליות, רבותי.

יצחק וקנין: הערות כלליות, יש למישהו?

<אבנר פלור: מה שרציתי לפני שנתחיל בהקראה.

<אבנר פלור: לקראת הדיון קיבלנו התייחסויות מאיגוד השמאים, מאיגוד המוסכים ומאיגוד הצרכנים ועוד גורמים נוספים וגם ישבנו עם הלשכה המשפטית, כדי שנגיע מוכנים לדיון.

יצחק וקנין: תודה.

יצחק וקנין: זה מאוד חשוב.

<אוהד מעודי: כבוד היושב-ראש, עוד הערה קטנה.

<אוהד מעודי: חשוב לי להדגיש, אם יש עניין של איסור השפעה, כל מה שקשור לחברות ביטוח או סוכנים, ברגע שזה נכנס לחוק הזה, יש פה כפל רגולציה.

<אוהד מעודי: זה לא קשור לחוק הזה, זה תחת סמכותו של הפיקוח על הביטוח, ואפשר גם לראות דוגמאות.

<אוהד מעודי: יש חוק אחר, חוק איסור לשימוש בחלפים, יש שם אמירות כלפי מבטחים.

<אוהד מעודי: אין שם יותר מדי סמכות של מי שממונה לפעול מול חברות ביטוח, ולכן תפקידו של המפקח על הביטוח לפעול מול מי שמפוקח על-ידו.

יצחק וקנין: כן, אני תיכף אשיב לך.

יצחק וקנין: הבנתי מה שהוא אמר, שאנחנו לא יכולים להכניס לפה נושאים ששייכים למפקח על הביטוח.

<איתי עצמון: לרגולציה על חברות הביטוח.

יצחק וקנין: אני חושב שהמחוקק רשאי לעשות דברים ולהכניס דברים שהם הגנה על הלקוח שמקבל את הטיפול בכל דרך אפשרית.

<אוהד מעודי: זה לא דרך - - -

יצחק וקנין: תקשיב, אני רוצה להגיד לך, אני אומר את זה במלוא העדינות.

יצחק וקנין: לצערי הרב, הרבה פעמים אתם לא עושים את התפקיד שלכם, והציבור מסתובב סביבכם.

יצחק וקנין: אין תשובות לאותם אלה שצריכים לקבל את התשובות.

יצחק וקנין: אני לא יודע עד כמה אתם בודקים את התחום הזה.

יצחק וקנין: לא בטוח שאתם בודקים אותו, רק אם מגיעות תלונות בלבל הגבוה.

יצחק וקנין: מעבר לזה, אני לא רואה.

<אוהד מעודי: כבוד היושב-ראש, אני אשמח להביא לך ממצאים של ביקורות שנעשו בתחום הזה, לרבות תוצאות.

יצחק וקנין: אני חושב שבכל זאת החקיקה הזאת היא חקיקה ממשלתית, עברה את משרד המשפטים, ואם משרד המשפטים סמך את ידיו על החקיקה הזאת, אני חושב שהוא הבין את הדברים לא פחות טוב מאתנו שאנחנו לא משפטנים.

<זאב פרידמן: אדוני היושב-ראש, הצעתי בתחילת הדיונים, כדי לפתור את הבעיה שמעלה נציג המפקח, להשתמש בהוראה כללית שהיא נכונה תמיד.

<זאב פרידמן: צריך לאסור בכלל על כל התערבות בפעילותו האובייקטיבית של כל בעל רישיון או ניסיון השפעה עליו לפעול בניגוד להוראות של רישיונו או בכל דרך אחרת, ואני אסביר למה הכוונה, וגם לקצוב על זה עונש ועונש משמעותי.

יצחק וקנין: משרד המשפטים.

<יערה למברגר: עו"ד פרידמן, ההצעה שלו היא הצעה מאוד חשובה ומשכנעת, ובמידה רבה הוא קלע לדעת גדולים, כי הוראה כזאת כבר קיימת בחוק העונשין.

<יערה למברגר: להבנתנו אין צורך להוסיף הוראות עונשין ספציפיות בחקיקה אם הן כבר מוסדרות בחוק העונשין, זה גם לא ישנה מבחינת אכיפה.

<יערה למברגר: המשטרה היא האוכפת, היא מגישה כתבי אישום, זה לא משנה לה להפנות לסעיף העונשין הספציפי בחוק הזה או בחוק העונשין.

<יערה למברגר: להיפך, בדרך כלל המשטרה דווקא בדגש על אכיפת חוק העונשין.

<אינגריד הר-אבן: מתי הוגש כתב אישום על השפעה על שמאי?

<יערה למברגר: שנייה, אני אשאל אותך אחרת.

<אינגריד הר-אבן: האם המשטרה מתעסקת בזה?

<יערה למברגר: אני אשאל אותך שאלה אחרת.

<יערה למברגר: אינגריד, אם זה יהיה כתוב פה, האם זה מבטיח לך שהמשטרה תגיש כתבי אישום על זה?

<אינגריד הר-אבן: זה מבטיח לי שבמישור המשמעתי יהיו לכם סמכויות לטפל בזה.

<יערה למברגר: בואו נפריד.

<יערה למברגר: נתחיל מהפלילי - - -

<שמואל מלכיס: מדובר גם בלחץ של המוסכים על השמאים.

<שמואל מלכיס: זה לא רק חד-צדדי.

<אינגריד הר-אבן: - - -

<יערה למברגר: את התפרצת לדברי, אני רוצה להשיב לאט-לאט.

<יערה למברגר: אנחנו מדברים על פלילי, והוא דיבר על ענישה פלילית, הוא דיבר על עבירה פלילית.

<איתי עצמון: רק פלילי?

<יערה למברגר: לא.

<יערה למברגר: הוא דיבר על קביעת ענישה שדינו כך וכך.

<יערה למברגר: גם ראיתי את ההצעה.

<איתי עצמון: החוק כולל אפקט שלם של כלי אכיפה.

<יערה למברגר: אני אדבר גם על כלי אכיפה אחרים.

<יערה למברגר: כבר היום, אם אנחנו מסתכלים על העבירות בחוק העונשין, יש עבירות חמורות: חמש שנים מאסר וכדומה.

<יערה למברגר: סך כול הענישה כבר כיום והיא חמורה.

<יערה למברגר: לגבי רמת האכיפה של זה, אני לא יכולה להבטיח לא היום ואני לא יכולה להבטיח גם אם נכתוב את זה פה.

<יערה למברגר: במישורים אחרים שהם מישורים לא פליליים, אם אני לוקחת את המישור המינהלי למשל, לגבי בעלי רישיונות לפי החוק הזה, כבר היום אני חושבת שיש לנו הכלי להכניס את זה ולעשות סנקציות במישור המינהלי במישור הרישוי, כי הוועדה אישרה בסעיף 17 הוראות – אחר-כך נדבר על להרחיב את זה אולי – שמדברות על ניגוד עניינים, על חוסר מקצועיות.

<יערה למברגר: אולי נרחיב את זה אחר-כך בנוסח לכיוון של כללי אתיקה, אבל גם דרך סעיף 17, שהוא אגב עילה לביטול רישיון, התליה, הגבלה וכל הכלים שבסעיף 13, אם אני לא טועה - - -

<זאב פרידמן: לאיזה סעיף את מתכוונת בחוק העונשין?

<יערה למברגר: 415, אני חושבת, קבלת דבר במרמה.

<זאב פרידמן: למה קבלת דבר במרמה?

<זאב פרידמן: אין פה שום קבלת דבר במרמה.

<יערה למברגר: להבנתנו זה נכנס.

<יערה למברגר: להבנתנו אם יש פה טובת הנאה - - -

<זאב פרידמן: אין פה שום קבלת דבר במרמה.

<יערה למברגר: אם יש פה השפעה שאין בה צד שני.

<יערה למברגר: אתה יכול לתהות, למה הוא השפיע ולמה כך וכך.

<יערה למברגר: יש הרי כל מיני חזקות בקבלת דבר במרמה, ולהבנתנו זה נכנס בגדר זה.

<זאב פרידמן: זה לא ייחקר וזה לא יגיע לשם עד שלא תהיה הוראה ספציפית.

<יערה למברגר: גם בהוראה ספציפית אתה לא יכול להבטיח פה.

<יערה למברגר: אני לא רוצה להטעות את הוועדה, גם אם תכתוב פה הוראה ספציפית, אנחנו רק כותבים את העבירה, אנחנו לא כותבים את האכיפה שלה ואנחנו לא כותבים כמה כתבי אישום יוגשו.

<זאב פרידמן: זה נכון, אבל לפחות תדעי שאסור להשפיע על בעל - - -

<אינגריד הר-אבן: יערה, אנחנו לא מדברים על אותו דבר.

<זאב פרידמן: אני חושב שככל שמדובר בגופים יותר ממוסדים, כך יקטן הסיכון שמא הם באמת ימצאו לנכון ללכת ולהתערב.

<יערה למברגר: אני מבטיחה לך, יערה, אם שמאי יהיה בסיכון - - -

<יערה למברגר: אני רוצה להגיד רק כדי להשלים.

<יערה למברגר: גם קבלת דבר במרמה, אגב, צריך לראות את זה במישור הכללי של העונשין, שזה גם עבירת השידול והניסיון, ויש הרי את - - -

<אינגריד הר-אבן: יערה, סליחה, את לא בכיוון בכלל.

<זאב פרידמן: שידול וניסיון לְמה?

<זאב פרידמן: בקבלת דבר במרמה אין - - -

<יערה למברגר: - - -

<אינגריד הר-אבן: כאשר שמאי - - -

יצחק וקנין: גברתי, את מתפרצת כבר מספר פעמים, וזו פעם אחרונה שאני מעיר לך.

<יערה למברגר: היתה פה הצעה וראיתי בכתובים.

<יערה למברגר: ראיתי מסמך עם הערות שהציע לקבוע פה עבירה פלילית, אז אני מעירה לא רק להערה שלך, גם להערה שהציעה לקבוע עבירה פלילית.

<יערה למברגר: להגיד שאני לא בכיוון?

<יערה למברגר: זו אחת ההערות שהועלו.

<יערה למברגר: זה במישור הפלילי.

<יערה למברגר: במישור המינהלי, אני עונה שלהבנתי כבר יש פה הכלי שאפשר להתייחס, וגם משרד התחבורה הסביר לי שכבר כיום במסגרת ההוראות האלה שקיימות היום, שמתייחסות לניגוד עניינים, הן מדברות על השפעה, מדברות על איסורים, ואולי הן יוכלו להבהיר.

<יערה למברגר: כבר היום זה כלי שדרכו אפשר - - -

<לוי רונן: זה לא נכנס לחוק.

<יערה למברגר: זה נכנס.

<יערה למברגר: זה נמצא בסעיף 17.

<יערה למברגר: להבנתנו זה כן נכנס לחוק.

<יערה למברגר: יש לנו סמכות לקבוע את זה, אנחנו מתכוונים לקבוע את זה.

<לוי רונן: הורדתם את זה.

<אבנר פלור: אדוני היושב-ראש, נתייחס כשנתייחס לתוכן עצמו.

יצחק וקנין: רבותי, אני מציע - - -

<לוי רונן: את רואה את המצב של האכיפה.

<לוי רונן: אפשר להעיר משהו?

יצחק וקנין: כן.

<לוי רונן: קודם כול, צריך לזכור את הנתון שמשרד המשפטים פרסם, שהיום בתביעות קטנות במדינת ישראל, רוב התביעות הן תביעות פח על חברות ביטוח שלא משלמות.

<לוי רונן: רוב התביעות היום, ואפשר לראות את זה, זה פורסם לא מזמן.

<לוי רונן: צריך להסתכל על דוח מבקר המדינה שעכשיו פורסם, בשבוע שעבר.

<לוי רונן: מדברים על אכיפה, על חוק הרישוי של החלפים, של מניעת גניבות.

<לוי רונן: צריך לקרוא ולראות שהאכיפה לא נעשית.

<לוי רונן: יש שם ביקורת חריפה מאוד על האכיפה שהיתה אמורה להיות בחברות הביטוח ולא קורית.

<לוי רונן: אנחנו מדברים היום על המפקח על הביטוח - - -

<אוהד מעודי: זו בדיוק הדוגמה, רונן, ששם אין לנו סמכות בחוק החלפים, אז אין לנו מה לעשות עם זה שכתוב - - -

<לוי רונן: יש חוק שכרגע לא נאכף.

<אוהד מעודי: אין לנו סמכות.

<אוהד מעודי: אם תכניס משהו על חברות הביטוח, אין לנו סמכות.

<לוי רונן: תן לי להשלים.

<לוי רונן: יש לנו ביקורת חריפה על כך שאנחנו מתלוננים בפני המפקח על הביטוח היום ומחר הוא הולך להיות מנכ"ל חברת ביטוח, שזה דבר שלבטח הוא לא יכול לדעתנו לתת את מה שאנחנו רוצים, מאחר שזה התפקיד הבא שלו, וכשהוא בצד הזה הוא תמיד יהיה באינטרס של חברות הביטוח.

<שמואל מלכיס: כמה מפקחים היו מנהלי חברות ביטוח?

<לוי רונן: סליחה.

<לוי רונן: סליחה.

<לוי רונן: לא הפרעתי לך.

<לוי רונן: דבר אחרון, צריך לזכור שהפוליסה התקנית והסדר השמאים הוא חקיקת משנה.

<לוי רונן: מותר לתקן בחקיקה ראשית ולהוציא מכם את הבלעדיות על אכיפה.

<אוהד מעודי: ראית דוגמה בחוק החלפים, רשום שם "חברות ביטוח", ואין לנו סמכות לעשות עם זה כלום.

יצחק וקנין: סליחה.

<לוי רונן: מדינה יכולה לעשות את זה.

<לוי רונן: מותר לה לבוא בחקיקה ראשית ולקחת - - -

<קריאה: מי יאכוף את זה?

<לוי רונן: משרד התחבורה.

יצחק וקנין: רבותי.

יצחק וקנין: רבותי.

<קריאה: - - -

<לוי רונן: ודאי שכן.

<לוי רונן: אתם לא עושים את זה.

יצחק וקנין: מה שמך?

יצחק וקנין: תגיד מה שמך.

<לוי רונן: רונן לוי.

יצחק וקנין: עד כאן.

יצחק וקנין: לא תקבל רשות דיבור, אל תדבר.

יצחק וקנין: אדוני היועץ המשפטי.

<איתי עצמון: אני רוצה להתייחס בקצרה לנושא – אני אומר את זה בכותרת – איסור השפעה שלא כדין או השפעה אסורה על בעל רישיון לעיסוק במקצוע רכב, לרבות שמאי רכב.

<איתי עצמון: הנושא הזה נבחן גם אצלנו, בייעוץ המשפטי של הוועדה, ובאנו בדברים עם נציגי הממשלה.

<איתי עצמון: מספר דקות לפני הדיון קיבלתי איזו טיוטה של עמדה כתובה מאת המחלקה הפלילית במשרד המשפטים.

<איתי עצמון: אנחנו נמשיך לבדוק את הנושא.

<איתי עצמון: אני מבין שבישיבה הבאה תגיע נציגת המחלקה הפלילית של משרד המשפטים ותסביר את העניין.

<איתי עצמון: לגופו של עניין, אני רק אגיד בקצרה, יש מן הצדק בדברים להחיל בהצעת החוק הזאת רגולציה שחלה גם על מבטחים.

<איתי עצמון: חברות ביטוח שכלל לא מוסדרות ולא אמורות להיות מוסדרות בהצעת החוק, זה דבר לא נכון.

<איתי עצמון: לגבי איסור השפעה של בעל רישיון לפי החוק על בעל רישיון אחר, יכול להיות שיש מקום לשקול את העניין.

<איתי עצמון: נשב עם משרד המשפטים ונבחן את הנושא.

<איתי עצמון: כרגע אני מציע, אדוני, שאולי נסיים את הדיון בנושא הזה, מכיוון שהוא עוד בבחינה.

<זאב פרידמן: סליחה, אדוני היושב-ראש, משפט אחד.

<זאב פרידמן: עו"ד עצמון, אני רק מציע לבחון את האופציה הנוספת, משום שכמו שהבאתי את הדוגמה הכללית - - -

<איתי עצמון: "האופציה הנוספת", למה אתה מכוון?

<זאב פרידמן: ליצור נורמה כללית של איסור השפעה ללא הכוונה בחברות הביטוח.

<שמואל מלכיס: למה רק חברות הביטוח?

<שלמה תוסיה-כהן: זה מה שהוא אמר.

<שמואל מלכיס: סליחה, אני מתנצל.

<שמואל מלכיס: לא שמעתי טוב.

<זאב פרידמן: מה שאני מתכוון שאני לא רוצה שייווצר מצב שלקוח מגיע למוסך ומשפיע עליו לשחרר את הרכב שלא כדין, ואם הוא עשה את זה, זה לא בסדר.

<זאב פרידמן: קחו את זה ברובד הכללי יותר.

<זאב פרידמן: זה יותר נכון וגם יותר יעיל.

<איתי עצמון: אם אדוני מדבר על המישור הכללי, אני רק אזכיר שאנחנו גם צריכים לבדוק בכלל בחקיקה ובתחומי עיסוק נוספים האם יש הוראות שלמשל אוסרות על השפעה לגבי כתיבות חוות-דעת רפואיות, פסיכולוגיות, כלכליות.

<איתי עצמון: אינני יודע.

<איתי עצמון: צריך לבדוק את זה גם בהקשר הרחב יותר, כשאנחנו קובעים הוראה כזאת כאן.

<יערה למברגר: התשובה היא לא, להבנתנו.

<איתי עצמון: לא בדקתי את כל החקיקה בעניין הזה, אינני יודע אם קיימות הוראות כאלה, אבל הנושא בהחלט טעון בדיקה.

יצחק וקנין: אוקיי.

יצחק וקנין: עד כאן.

<אינגריד הר-אבן: - - -

יצחק וקנין: אפשרתי לך פעמיים, לא פעם אחת, חוץ מההתפרצויות.

יצחק וקנין: אפשר להתחיל את ההקראה.

<שרית זוכוביצקי-אור: אני רוצה לפני ההקראה רק להגיד שעל פרק השמאים חל פרק ב' הכללי שחל על כלל בעלי הרישיונות למקצועות בענף הרכב ומסדיר את תהליך הגשת הבקשה, קבלת הבקשה, התליית הרישיון, ביטול, סירוב לחדש בגין עבירות פליליות, וכל זה חל על פרק השמאים, למעט הביטול.

<יערה למברגר: יש חלקים שבהם הדין המשמעתי מחליף.

<שרית זוכוביצקי-אור: נכון, מחליף.

<שרית זוכוביצקי-אור: לרבות הסמכות לקבוע הוראות מקצועיות והוראות בדבר ניגוד עניינים, וזה חלקים שכבר אושרו.

<שרית זוכוביצקי-אור: הם חלים על השמאים.

<שרית זוכוביצקי-אור: אני אתחיל בהגדרה ואגיד כמה מילים.

<שרית זוכוביצקי-אור: "'שמאות רכב'- הערכת הנזק שנגרם לרכב באמצעות שומה הכוללת את פירוט התיקון הנדרש על מנת להחזיר את מצב הרכב לקדמותו והערכת עלות התיקון.

<שרית זוכוביצקי-אור: " למעשה אנחנו קובעים פה מה מיוחד לעיסוק בשמאות רכב.

<שרית זוכוביצקי-אור: הכותרת היא שמה שמיוחד בעיסוק הזה זה כתיבת השומה.

<שרית זוכוביצקי-אור: זאת אומרת, אנחנו חושבים שהדבר היחיד שרק שמאי יכול לעשות זה לכתוב שומה על כל מרכיביה.

<איתי עצמון: מהי שומה?

<שרית זוכוביצקי-אור: יש סעיף שמסמיך את שר התחבורה לקבוע כללים מקצועיים ובכלל זה גם כללים לעניין כתיבת שומה.

<שרית זוכוביצקי-אור: אנחנו חושבים שאולי אכן ראוי להגדיר את המונח שומה, כדי שהמקצוע יהיה יותר ברור.

<שרית זוכוביצקי-אור: תקן אותי, אבנר, אם אני טועה.

<זאב פרידמן: נכתוב חוק לא ברור כדי שאחר-כך השר יתקן את ההבהרה ...

<שרית זוכוביצקי-אור: שנייה.

<שרית זוכוביצקי-אור: עשינו עבודה גם על זה.

<שרית זוכוביצקי-אור: אני קוראת את הנוסח, וקראנו את הערות הגופים, כן שקלנו ואנחנו מציעים לתקן, רק שיש לנו הצעה שאולי יש בה הערות.

<שמואל מלכיס: החוק אומר מה זה שומה - -

<שרית זוכוביצקי-אור: הוא לא אומר.

<שמואל מלכיס: - - פירוט הנדרש על מנת להחזיר את מצב הרכב לקדמותו.

<אבנר פלור: מבחינת הרכיבים, אדוני היושב-ראש, שומה כוללת מספר רכיבים שעל-פיהם מבוצעת השומה.

<אבנר פלור: זה נושא של פירוט התיקון של החלקים פלוס העלות, שווי הרכב - - -

<איתי עצמון: פלוס העבודה?

<אבנר פלור: סליחה, החלקים פלוס עלות העבודה, שווי הרכב, ירידת ערך והנזק הגולמי שנפרט בהמשך.

<אבנר פלור: אלה הרכיבים העיקריים של כתיבת שומה.

<דידי רוזנפלד: תוסיף את מה שאמרת בחוק.

יצחק וקנין: רבותי.

יצחק וקנין: תיכף אני אתן התייחסויות.

<שרית זוכוביצקי-אור: אנחנו רוצים להבהיר דבר אחד - - -

<אבנר פלור: עניתי לשאלה של הייעוץ המשפטי מהי שומה.

<לאה ורון: של עו"ד עצמון.

<אבנר פלור: של עו"ד עצמון לגבי מהי שומה.

יצחק וקנין: רצית עוד הערה.

<שרית זוכוביצקי-אור: רציתי להגיד שהשומה כוללת רכיבים שונים, כל אחד מהרכיבים לבד הוא לא שומה, וכל אחד מהרכיבים לבד הוא לא פעולה אסורה על אנשים אחרים.

<שרית זוכוביצקי-אור: כתיבת השומה ומכלול הפעולות שמביאות את חוות-הדעת לידי שומה היא הדבר שאנחנו מייחדים לשמאי.

<איתי עצמון: כלומר, לצורך העניין, אם אני מגיע למוסך ומבקש לדעת מה עלות התיקון של הנזק שנגרם לרכב, המוסך יוכל לתת לי הערכה והצעת מחיר, אבל זו לא שומה.

<שלמה תוסיה-כהן: לא הצעת מחיר.

<שלמה תוסיה-כהן: השמאי יכול לתת הערכה.

<דידי רוזנפלד: מוסך יכול לתת הצעת מחיר.

<איתי עצמון: הצעת מחיר בתוספת על ההערכה.

<איתי עצמון: אחרת מהי הצעת המחיר?

<יערה למברגר: הערכה של עלות התיקון במסגרת הצעת מחיר ולא במסגרת שומה.

<יערה למברגר: אנחנו בכוונה כותבים כך.

<יערה למברגר: אנחנו רואים הבדל בין הצעת מחיר כוללת, למשל צריך להחליף את הקרבורטור, יעלה כך וכך, שעות עבודה, שעות - - -

<דידי רוזנפלד: לא צריך להחליף.

<דידי רוזנפלד: אני מבקש להחליף זה וזה, והמחיר שאני רוצה בגין העבודה, אני בעל המוסך רוצה בגין העבודה בהצעת המחיר - - -

<יערה למברגר: לא אני רוצה, אני מציע לך.

<יערה למברגר: זו הצעה וקיבול.

<יערה למברגר: אני מציע לך להחליף חלקים אלה ואלה, ההערכה שלי שזה יהיה כך וכך שעות עבודה.

<שמואל מלכיס: רוצה ומציע זה אותו דבר.

יצחק וקנין: רבותי, רבותי.

יצחק וקנין: כל אחד קופץ, והוא באמצע הדברים.

יצחק וקנין: עם כל הכבוד, גם אני מבין בתחום כשמגיעים למוסך.

<דידי רוזנפלד: - - - , אדוני היושב-ראש.

<איתי עצמון: אדוני, אני חושב שיש צורך להגדיר מהי שומה.

<איתי עצמון: המונח הזה לא מוגדר כאן.

<איתי עצמון: אני תיכף אתייחס להצעה, לפחות ראשונית, שיכולה להיות כאן להגדרה.

<שמואל מלכיס: היא מוגדרת כאן.

<איתי עצמון: לא.

<איתי עצמון: יכול להיות שהיא כוללת מרכיבים נוספים.

<שמואל מלכיס: איזה מרכיבים נוספים?

<שמואל מלכיס: זה מה שנקבע פה.

<איתי עצמון: רגע.

<איתי עצמון: מייד אני אתייחס.

<קריאות: - - -

יצחק וקנין: ידידי היקר, אני קורא לך לסדר, מה שנקרא.

<שמואל מלכיס: למה?

יצחק וקנין: פעם ראשונה, פעם שנייה.

יצחק וקנין: בפעם הבאה אני מוציא אותך בחוץ.

יצחק וקנין: אתה תתאפק.

יצחק וקנין: אם לא תתאפק, אתה בבעיה.

<שמואל מלכיס: אבל אין נציגות לענף הביטוח.

יצחק וקנין: זה בלתי אפשרי.

יצחק וקנין: אתה בכל פעם קופץ, הוא באמצע הדברים, הוא לא מסיים מילה ואתה נכנס.

יצחק וקנין: אין לך עדיפות פה על אף אחד.

יצחק וקנין: אתה מסכים אתי?

<איתי עצמון: כפי שאמרתי אני חושב שנצטרך להגדיר מהי שומה.

<איתי עצמון: ההערה הנוספת שלי היא להתייחס לעניין התיקון שאמור להיות בין מרכיבי השומה.

<איתי עצמון: כתוב כאן "הכוללת את פירוט התיקון הנדרש כדי להחזיר את מצב הרכב לקדמותו והערכת עלות התיקון".

<איתי עצמון: ישנם מצבים, אני מניח, שהרכב לא ניתן לתיקון, וצריך להתייחס לזה בהגדרה.

<איתי עצמון: אני חושב שצריך לכתוב שאם לא ניתן לתקנו, איזו קביעה שהרכב יצא מכלל שימוש.

<איתי עצמון: גם זה בא בגדר התפקיד של שמאי הרכב.

<איתי עצמון: לעניין הגדרת שומה.

<איתי עצמון: מכיוון ששומה, אם הבנתי נכון בדיונים הפנימיים שקיימתי עם משרדי הממשלה – שומה כוללת רכיבים נוספים מעבר לפירוט התיקון והערכת עלות התיקון או קביעה שהרכב יצא מכלל שימוש, את הפרטים האלה אפשר או לקבוע כאן בחקיקה הראשית או להסמיך את השר לקבוע בתקנות את הפרטים הנוספים שתכלול שומה.

<איתי עצמון: השאלה מה הדרך המועדפת.

<איתי עצמון: אני אשמח לשמוע התייחסות של משרדי הממשלה.

יצחק וקנין: רבותי, הנושא הזה צריך להיות פה ולא בתקנות, חד וחלק אני אומר, כיוון שיש לזה משמעות מאוד-מאוד מרכזית כלפי החקיקה הזאת.

<לאה ורון: זה הבסיס.

יצחק וקנין: זה הבסיס.

יצחק וקנין: אם אני לא מתקדם בהגדרה, אז מה עשיתי פה?

<יערה למברגר: אולי נציע - - -

<שרית זוכוביצקי-אור: אמר אבנר בתחילת דבריו שקיבלנו סמוך לדיון הערות מהאיגודים השונים - - -

<קריאה: לא מאיגוד השמאים.

<אבנר פלור: את ההערה בנושא הגדרת השמאות.

<אבנר פלור: זאת הכוונה.

<שרית זוכוביצקי-אור: בנושא הגדרת השומה ומה ראוי ומה לא ראוי.

<שרית זוכוביצקי-אור: עשינו עבודה מקדימה בזמן הקצר שהיה לנו כדי לעבד את ההערות, גם התייעצנו עם עו"ד עצמון, לשמוע את עמדתו, וכתבנו נוסח ראשוני שאנחנו יכולים להציג לוועדה כנוסח אפשרי, שמעבד את כלל ההערות, ולדעתנו נותן מענה.

<לאה ורון: האם זה הולך להיות מבחן בזיכרון, מי זוכר הכי טוב את מה שאתם מקריאים?

<שרית זוכוביצקי-אור: זאת הצעה.

<לאה ורון: לכתוב הצעת נוסח להגדרת שמאות זה גם מספיק טוב, אבל תנו לנו, אנחנו נצלם לנוכחים, לפחות שיחזיקו מול העיניים מסמך.

<לאה ורון: אי-אפשר לצפות מחבר הכנסת וקנין, חבר הכנסת חנא סוייד ומהנוכחים פה לזכור את מה שאתם קוראים, עם כל הכבוד.

<יערה למברגר: זה משפט אחד.

יצחק וקנין: כמי שלא מבין הרבה, אני חושב שיש לזה השפעה מרכזית על כל הסעיפים אם אנחנו מגדירים את זה נכון.

יצחק וקנין: באחריות אני אומר.

יצחק וקנין: אם אנחנו לא מגדירים מה זה שמאות, אני לא יודע איך אני מתקדם הלאה בחקיקה.

יצחק וקנין: אני בא להסדיר את השמאות, נכון?

<שלמה תוסיה-כהן: בצו הפיקוח היום כבר ישנה הגדרה שהצענו להשאיר אותה ולאמץ אותה.

<שלמה תוסיה-כהן: מהי שמאות?

<שלמה תוסיה-כהן: "עיסוק בשומה ובהערכת שווי של רכב ונזקים שנגרמו לרכב בתאונה או מכל סיבה אחרת".

<שלמה תוסיה-כהן: זה מה שתקף היום, ואין שום סיבה - - -

<לאה ורון: מאיפה אדוני מקריא?

<שלמה תוסיה-כהן: מצו הפיקוח.

<איתי עצמון: ההגדרה הזאת מאוד-מאוד רחבה והמשמעות שלה, אם אני מחבר אותה להוראות המהותיות של הצעת החוק, היא שלא ניתן יהיה לפרסם מחירונים ושמוסך לא יוכל לתת לי הערכת מחיר והצעה, ואתה מייחד את הנושא של הערכת שווי רק לשמאי רכב.

<איתי עצמון: השאלה אם זה ראוי.

<איתי עצמון: השאלה אם יש לכך הצדקה.

<שמואל מלכיס: זה לא מתקבל על הדעת.

<שלמה תוסיה-כהן: אני אענה.

<שלמה תוסיה-כהן: התייחסת לשני דברים.

<שלמה תוסיה-כהן: האחד, להצעת מחיר.

<שלמה תוסיה-כהן: הצעת מחיר היא לא שומה.

<שלמה תוסיה-כהן: כבר דיברנו על זה לפני - - -

<איתי עצמון: אני לא יודע מהי שומה.

<איתי עצמון: ברגע שלא מגדירים, אני לא יודע מהי שומה.

<שלמה תוסיה-כהן: בהגדרה – בהערכת שווי ובהערכת נזקים, הצעת מחיר היא לא הערכה לא של שווי ולא של נזקים.

<יערה למברגר: בגלל זה אנחנו מציעים להגדיר גם - - -

<דידי רוזנפלד: אתם לא נותנים לו לדבר.

<שלמה תוסיה-כהן: ולכן ההצעה הזאת לא פוסלת את העניין.

<שלמה תוסיה-כהן: לגבי הערכת שווי של רכבים, כפי שאמרתי בדברי הפתיחה, אנחנו חושבים חד-משמעית שזה הלב של העיסוק של שמאות.

<שלמה תוסיה-כהן: שמאות זה הערכת שווי של המוצר.

<איתי עצמון: בשל נזק או בשל כל סיבה אחרת?

<שלמה תוסיה-כהן: לא, הערכת שווי של רכב, לא פרסום של מחקר סטטיסטי - - -

<איתי עצמון: מחירון.

<שלמה תוסיה-כהן: מחירון הוא לא הערכת שווי.

<איתי עצמון: על סמך מה הוא נעשה?

<איתי עצמון: המחירון הוא הערכת שווי.

<שלמה תוסיה-כהן: כאשר היום למשל אני צריך להגיש – אני מדבר מהמקום הקטן שלי – לבית המשפט הערכת שווי של רכב, אני לא מגיש צילום של הדף הרלוונטי מהמחירון של לוי יצחק, אני צריך להגיש חוות-דעת של שמאי רכב שאומר: לקחתי את המחירון, בדקתי את הרכב הספציפי - - -

<שמואל מלכיס: נו, לקחת את המחירון.

<שלמה תוסיה-כהן: - - - בדקתי את הרכב הספציפי, עשיתי את ההתאמות הנדרשות, והשומה שלי ששוויו של הרכב הספציפי הזה הוא כך וכך.

<שלמה תוסיה-כהן: לא מדובר עכשיו, לא במחירון, לא בפרסום מחירון.

<שלמה תוסיה-כהן: זה גם מה שנעשה היום.

<שמואל מלכיס: זה לא נכון.

יצחק וקנין: אתה רצית לדבר.

<איתי עצמון: המחיר מתבסס על משהו.

<דידי רוזנפלד: המחיר מתבסס על הערכה שלי כמה זמן אני, אני בעל המוסך, רוצה לגבות ממך, בעל האוטו, בגין התיקון, ומהם החלקים הנדרשים.

<דידי רוזנפלד: יותר מזה כלום.

<דידי רוזנפלד: לעומת זאת שמאי, שמאי צריך לתת חוות-דעת האומרת מהי הערכת הנזק האמיתית.

<דידי רוזנפלד: זה שאתה רוצה לעשות את זה בחינם, זה נחמד, זה שהשני רוצה פי עשרה, זה גם נחמד.

<דידי רוזנפלד: שמאי צריך לקבוע מה המחיר האובייקטיבי, האמיתי לתיקון, אם אנחנו מדברים על היקף העבודה.

<דידי רוזנפלד: אם אנחנו מדברים על חלקים - - -

חנא סוייד: הצעת מחיר זה עניין אינדיבידואלי, עניין פרטני.

חנא סוייד: שמאות זה עניין אובייקטיבי.

<איתי עצמון: בהצעת מחיר יש גם רכיב אינדיבידואלי.

חנא סוייד: אני רוצה לתקן את הרכב שלך ב-1,000 שקל.

חנא סוייד: סובייקטיבית, נורמטיבית, זה 500 שקל.

<דידי רוזנפלד: הצעת המחיר - - -

<זאב פרידמן: בפרסום מחירונים יכול להיות - - -

יצחק וקנין: רבותי, רבותי, בואו נתכנס.

יצחק וקנין: אני לא רוצה לבזבז את כל הזמן שלי רק על ההגדרה הזאת.

<דידי רוזנפלד: אדוני היושב-ראש, לא סיימתי, ברשותך.

<דידי רוזנפלד: דבר נוסף שצריך בהחלט להיות בהגדרה של השומה זה ערך הרכב.

<דידי רוזנפלד: השומה לא נמצאת כשאינה תלויה בשום דבר.

<דידי רוזנפלד: היא לא שומה לאיזה דבר אבסטרקטי שלא רואים.

<דידי רוזנפלד: היא מתייחסת לרכב ספציפי, היא לא מתייחסת לכל כלי הרכב במדינת ישראל, ולכן בהחלט שמאי צריך לשום את ערך הרכב, בערך כפי שהציג עו"ד - - -

<איתי עצמון: למה?

<איתי עצמון: למה אני לא יכול לקבל הערכה ממוסך?

<איתי עצמון: תסביר מה ההבדל.

<דידי רוזנפלד: אני אסביר לך.

<דידי רוזנפלד: דבר אחד, המוסך אומר מה הוא רוצה לתקן ולא מה הנזק האמיתי לרכב.

יצחק וקנין: ודאי.

<דידי רוזנפלד: מישהו רוצה לתקן בחינם, אז הנזק הוא אפס?

יצחק וקנין: אני נכנס למוסך עם האוטו, יש לי בעיה במנוע.

יצחק וקנין: היתה תאונה, ואני אגיד שיש לי בעיה במנוע ובעיה נוספת, ואני לא רוצה לתקן גם את הפנס, אני מתקן רק את המנוע.

יצחק וקנין: שמאי כשבא להעריך הוא מעריך את כל הנזק של התאונה.

יצחק וקנין: הוא מעריך את כל הרכיבים שהיו.

יצחק וקנין: יכול להיות שספציפית - - -

<יערה למברגר: המוסך יכול לתת לך הערכת מחיר על הכול, ואתה אומר לו: אני בוחר לתת - - -

יצחק וקנין: אני יכול לקחת רק את מה שאני רוצה במוסך.

<יערה למברגר: תמיד אני בוחרת במוסך מה לתקן ומה לא.

<שלמה תוסיה-כהן: - - - מה הערכת - - -

<דידי רוזנפלד: אדוני היושב-ראש, אני מבקש - - -

יצחק וקנין: רבותי, יש הבדל בין שמאות להצעת מחיר או להערכת הנזק של המוסך.

יצחק וקנין: יש הבדל עצום.

יצחק וקנין: שמאות זה תחום מקצועי שבא להקיף את כל הנזקים שיש לאותו רכב.

<יערה למברגר: יש הערכת נזק ויש הערכת שווי.

<איתי עצמון: האם - - - יכול לעשות את זה?

<איתי עצמון: גם המוסך נותן הערכה כזאת.

יצחק וקנין: המוסך יכול לעשות את זה, אבל לא - - -

<איתי עצמון: אם תכתוב את זה עכשיו כאן במסגרת הגדרת שמאות רכב, המוסך לא יוכל לעשות את זה.

<דידי רוזנפלד: הצעת מחיר הוא יכול לתת.

<איתי עצמון: תקראו את ההגדרה.

<איתי עצמון: אבל גם שמאות היא לרכב ספציפי.

<שלמה תוסיה-כהן: סליחה, היא לא הצעת שמאי.

<שלמה תוסיה-כהן: אם תביא לו את הכסף שכתוב בשומה, השמאי לא יתקן לך את הרכב.

<יערה למברגר: איפה אתה מחריג את הערכת השווי?

<יערה למברגר: איפה אתה מחריג את לוי יצחק?

<יערה למברגר: אתה יוצר הגדרה כל-כך רחבה - - -

<לוי רונן: סליחה, היום חברת ביטוח משלמת ירידת ערך ואת הנזק לפי שומה של שמאי.

<לוי רונן: מה שאת אומרת שמחר יבוא לקוח, אנחנו ניתן לו הצעת מחיר, אחר-כך הוא ילך לסוחר, ייתן לו הצעת מחיר על שווי הערך וירידת הערך, חברת הביטוח צריכה לקבל את זה בשביל לשלם לו את הפיצוי.

<לוי רונן: על בסיס מה ישולם פיצוי?

<לוי רונן: חברת ביטוח תשלם פיצוי?

<שרית זוכוביצקי-אור: זאת לא השאלה.

<יערה למברגר: זה לא מה שאני אומרת, אני מפרידה בין רכיבים שונים.

<יערה למברגר: אני מפרידה בין שומה, שמתייחסת להערכת עלות התיקון, שזה נושא אחד, ובין נושא אחר, שזה הערכת שווי הרכב.

<לוי רונן: זה מה שמשלמים - - -

<יערה למברגר: שנייה.

<יערה למברגר: בעיני הערכת שווי הרכב הוא אמצעי שבו השמאי משתמש ולא התפקיד שלו, לא המטרה הסופית.

<יערה למברגר: הוא אמצעי להשיג את המטרה.

<יערה למברגר: עמדת הממשלה - - -

<לוי רונן: זאת אומרת, הסדר שמאים מת.

<יערה למברגר: שנייה.

<יערה למברגר: עמדת המדינה היא שלעשות ייחוד עיסוק בהערכת שווי הרכב רק לשמאים תיצור בעיה אמיתית, זה גם לא המצב להבנתנו בפועל היום.

<יערה למברגר: היא תיצור בעיה אמיתית, כי הערכת שווי רכב נעשית היום לא רק על-ידי שמאים.

<יערה למברגר: אפילו יותר מזה, אני רוצה למכור למישהו את הרכב שלי.

<יערה למברגר: אני מתחילה להביא לו את "יד 2" את "לוי יצחק".

<יערה למברגר: אני מפרסמת מודעה ואני אומרת לו "80,000 שקל".

<יערה למברגר: לא עשיתי הערכת שווי רכב?

<קריאות: - - -

<יערה למברגר: מבחינה משפטית הערכתי את שווי הרכב.

יצחק וקנין: לא בטוח.

יצחק וקנין: אני לא יודע אם מבחינה משפטית.

<שלמה תוסיה-כהן: היום בחוק שמאי מקרקעין יש ייחוד עיסוק שמאי מקרקעין, שקובע במפורש שאסור לשום אדם ואסור גם לבית המשפט לקבל שומה, אלא על-ידי שמאי מקרקעין.

<שלמה תוסיה-כהן: אם אני בא עכשיו כפי שאמרת, מפרסם מודעה על הדירה שלי, לא עברתי על חוק שמאי מקרקעין.

<שלמה תוסיה-כהן: אם הבאתי חבר ושאלתי אותו: תגיד לי, כמה אתה חושב שהדירה הזאת שווה?

<שלמה תוסיה-כהן: לא עברתי על חוק שמאי מקרקעין.

<שלמה תוסיה-כהן: כפי ששם יש ייחוד מקצוע, גם כאן יכול להיות ייחוד מקצוע.

<יערה למברגר: בהקשר מסוים של בית משפט.

<יערה למברגר: אתה מדבר על ההגדרה שתחול על הכול.

<יערה למברגר: בואו נפריד בין סוגיות ספציפיות, סוגיה אחת זה מה יוכל להיות מוגש לבית משפט.

<יערה למברגר: זו סוגיה ספציפית, אפשר לדבר עליה בהמשך בסעיף פרטני.

<יערה למברגר: סוגיה כללית זה מה ההגדרה, כפי שחבר הכנסת וקנין אמר, ההגדרה היא יסוד פה והיא משפיעה על כל הפרק.

<יערה למברגר: אני מסכימה לגמרי שהיא מאוד משמעותית.

<יערה למברגר: היא לא רלוונטית רק לבית משפט.

<יערה למברגר: אתה מסכים אתי?

<שלמה תוסיה-כהן: נכון, אבל ההצגה לא נכונה.

<אינגריד הר-אבן: היא הבסיס לפיצוי על-ידי חברת ביטוח.

<שלמה תוסיה -כהן: ההגדרה היא הערכת השווי.

<שלמה תוסיה -כהן: הגדרת השומה היא הערכת השווי.

<שמואל מלכיס: יש סקרים.

<שמואל מלכיס: יש חוברות שנותנות סקרים, מחירי מקרקעין, והן לא עניין של שמאי.

<שמואל מלכיס: זה לא שומה לבית משפט.

יצחק וקנין: זאב פרידמן, ואחריו – משה בר.

<זאב פרידמן: אדוני היושב-ראש, נראה לי שזה יגרור את העניין מצד משרד המשפטים כמעט למצב של אבסורד.

<זאב פרידמן: אם אני פונה לשכן שלי שגרם לי נזק לרכב, ואני רוצה לדעת כמה הוא צריך לשלם לי.

<זאב פרידמן: אני לא רוצה לתקן את הרכב.

<זאב פרידמן: מי שיוכל לתת את הערכת הנזק לא חייב להיות שמאי.

<זאב פרידמן: יופיע בן-אדם, אני תובע מבן-אדם אחר על נזק שהוא גרם לי, אני לא מבקש לתקן את הרכב, אני לא מבקש שום אוריינטציה להגדרה של מה שמופיע כאן.

<זאב פרידמן: עולה אדם על הדוכן בבית המשפט ומעיד ששווי הרכב הוא X או שווי הרכב הוא Y, אדם גנב ממני רכב, אני רוצה להוכיח כמה שווה הרכב שלי.

<זאב פרידמן: יופיע בן-אדם ויעיד בבית המשפט, והוא לא שמאי בכלל.

<זאב פרידמן: ישאל אותו השופט: אדוני, אתה שמאי?

<זאב פרידמן: הוא אומר לו: לא.

<זאב פרידמן: למה אתה נותן?

<זאב פרידמן: סליחה, זה לא עונה להגדרה בכלל - -

<איתי עצמון: זאת השאלה.

<זאב פרידמן: - - משום שאתה רק מגדיר את הערך ואתה לא קובע כמה צריך לתקן.

<זאב פרידמן: זאת אומרת, זאת לא שומה בכלל, זה אבסורדום.

<זאב פרידמן: מי שצריך לקבוע את הערך של הרכב זה השמאי, זה לא הכלי, זה חלק מהמהות של העניין.

<זאב פרידמן: אם אנחנו מסתכלים רק על החלק של השבת הרכב לקדמותו, אז שכחנו משהו.

<זאב פרידמן: האם ירידת ערך זה השבת הרכב לקדמותו?

<זאב פרידמן: לא.

<זאב פרידמן: זה רכיב אחר.

<זאב פרידמן: אז אני אבוא ואומר כך: שווי הרכב, נתווכח עליו או לא נתווכח עליו, כי יש על זה שומה, אבל לגבי השאר אני לא מוכן לשלם לך, כי מבחינתי הוא לא שמאי לצורך העניין.

<זאב פרידמן: האם לכאן אנחנו רוצים להגיע?

<זאב פרידמן: אנחנו צריכים להבין מה אנחנו פותחים פה בכלל.

יצחק וקנין: ודאי.

יצחק וקנין: אתה צודק לחלוטין.

<זאב פרידמן: הכול צריך להיות בידיים של שמאי, וכל בר-דעת מבין מה ההבדל בין שומה לבין הצעת מחיר.

<זאב פרידמן: וכמו שאומר עו"ד תוסיה-כהן, אם צריך לעשות החרגה, כמובן שצריך לעשות החרגה כמו שצריך להיות, וזה הכול.

<זאב פרידמן: אבל ההגדרה צריכה להיות רחבה וכוללת ככל הניתן.

יצחק וקנין: כן.

<משה בר: רציתי לשאול שאלה.

<משה בר: אם יושבים פה אנשים כאלה מומחים ויש להם חילוקי דעות, מה עושה האזרח הפשוט שאין לו כסף ואין לו כלום?

<משה בר: כיצד הוא יוצא מהדבר הזה?

<משה בר: הם לא אוכפים את החוק ולא כלום.

<משה בר: החוק הוא יפה למגירה.

יצחק וקנין: חשבתי שאתה רוצה לעזור לי לפתור את הבעיה של ההגדרה.

יצחק וקנין: אני רואה שסיבכת אותנו עוד יותר עכשיו.

<משה בר: אני שואל שאלה שנשאלת מדי יום ביומו.

<משה בר: חוקים נהדרים נעשים, אבל הם לא נאכפים.

<משה בר: אני אדם שאין לו אפשרות לקחת עורך-דין מהשורה הראשונה, אז אני תמיד אפול בין הכיסאות.

<משה בר: מה עושים כדי לפשט את החוק, לתת לכל אחד אפשרות להשתמש בו ושיקבל את זכויותיו המלאות?

יצחק וקנין: הלוואי והכול היה פשוט כמו שאתה אומר.

<משה בר: מנסים.

יצחק וקנין: לא היינו יושבים שעות פה.

<שמואל מלכיס: אפשר?

יצחק וקנין: כן, אני מאפשר לך.

<אינגריד הר-אבן: כבודו פוסח עלי כבר כמה סיבובים.

יצחק וקנין: אני חושב שאם ניקח את זמן הדיבור, אז את בין המובילות פה.

<אינגריד הר-אבן: אבל מלכיס לפני.

<שמואל מלכיס: נסתדר אחר-כך.

<שמואל מלכיס: אני חושב שלתת איחוד מקצוע לגבי הערכת שווי של רכב לשמאי הוא בלתי מתקבל על הדעת.

<שמואל מלכיס: ראשית, המצב הזה יגרום לכך שכל מי שהיום מפרסם מחירוני רכב לא יוכל לעשות את זה.

<שמואל מלכיס: דבר שני - - -

<קריאה: שמאי – מי שמפרסם.

<קריאה: מי נתן ללוי יצחק לפרסם - - -

<שמואל מלכיס: לוי יצחק לא מפרסם בתור שמאי, הוא מפרסם בתור חברה לחקר שוק.

יצחק וקנין: אני רוצה להגיד לך שכולנו זזים על-פיו.

יצחק וקנין: לא קונים רכב בלי לוי יצחק, בגלל שהוא לוי כנראה...

<שמואל מלכיס: מה שכבודו אומר, הופך את המשל לקל וחומר.

<שמואל מלכיס: גם עו"ד תוסיה-כהן אומר שהשמאי לוקח את המחירון ולפי הנזק שנגרם לרכב הספציפי הוא מעריך את שוויו ביחס למחירון.

<שמואל מלכיס: כלומר, הוא לוקח את המחירון, הוא לא מבצע הערכת שווי אמיתית לרכב, אלא לוקח את המחירון כנקודת מוצא, ואז הוא מעריך את הנזק שנגרם לרכב ושווי הנזק, ואז מפחית את הסכומים האלה בשביל להגיע לערך כביכול של הרכב הספציפי הזה.

<שמואל מלכיס: מכאן שהוא לא מעריך את שווי הרכב חד וחלק, וזה לא תפקידו באמת, גם אין לו הכישורים.

<שמואל מלכיס: אל תשכחו דבר אחד חשוב, הקביעה של שווי רכב היא לא רק עניין מכני של מצבו הספציפי של הרכב, היא גם ידיעה לגבי השכירות של הרכב בשוק - -

<דידי רוזנפלד: נכון מאוד.

<דידי רוזנפלד: את זה אתה לא יודע.

<שמואל מלכיס: - - אין לשמאי ידע ולא יכולת, הוא לא בעל מקצוע בתחום הזה, הוא לא כלכלן, הוא לא מנתח את הביקוש וההיצע של הרכב - -

<לוי רונן: זה מה שעושה שמאי.

<שמואל מלכיס: - - ולכן שמאי לא יכול לעשות את זה.

<לוי רונן: מה הוא עשה עד עכשיו?

<קריאות: - - -

<זאב פרידמן: השר יקבע את תוכנית הלימודים כדי שהוא יוכל לקבוע.

<יערה למברגר: השר לא מתכוון לקבוע תוכנית לימודים.

חנא סוייד: אז מי כן יכול?

חנא סוייד: על-פי התיאוריה הזאת מי כן יכול?

יצחק וקנין: רבותי.

יצחק וקנין: רבותי.

יצחק וקנין: אני כבר לא משתלט על הדיון.

<זאב פרידמן: השר כן קובע.

<זאב פרידמן: השר קובע בהתאם להמלצות של המועצה.

<שמואל מלכיס: לא נתת לי לדבר קודם ועכשיו אתה לא מגן על זכות הדיבור שלי.

<זאב פרידמן: המועצה תמליץ, והוא יקבע.

<שמואל מלכיס: לשאלה של חבר הכנסת - - -

יצחק וקנין: גברתי.

<שמואל מלכיס: לא גמרתי.

<שמואל מלכיס: לשאלתו של חבר הכנסת מי שקובע גם היום את שווי השוק - - -

חנא סוייד: אני שאלתי אם שמאי לא יכול לשום את הרכב, אז מי כן יכול?

<שמואל מלכיס: לשום את הנזק, כן.

חנא סוייד: את הרכב.

<שמואל מלכיס: הוא נשען בין כה וכה על מחירוני רכב שמי שקובע זה סקרים שמנסים להיות אובייקטיביים.

<שמואל מלכיס: אני לא מתווכח אם הסקר טוב או רע, אבל זה מה שנעשה בפועל.

<יהודה יגן: אתה מטעה.

יצחק וקנין: גברתי.

<אינגריד הר-אבן: אני רוצה להזכיר שהשומה היא לא שומה לתיקון, אלא שומה לפיצוי.

<אינגריד הר-אבן: חברות ביטוח מפצות על בסיס שומה.

<יערה למברגר: זה לא רק בהקשר - - -

<אינגריד הר-אבן: שנייה.

<אינגריד הר-אבן: שנייה.

<אינגריד הר-אבן: דבר שני, אני רוצה להזכיר שמה שמפריד שמאי ממחירון זה סעיף אחר בהצעת החוק שמחייב את השמאי לבדוק פיזית את הרכב.

<אינגריד הר-אבן: מחירון לא בודק פיזית את הרכב.

<אינגריד הר-אבן: שומה מתייחסת ספציפית למצבו של רכב ספציפי.

<אינגריד הר-אבן: אני גם מזכירה ששמאי נדרש לקביעות שנובעות מאחוזים, אם זה אחוז הנזק הגולמי או אחוזי ירידת ערך.

<אינגריד הר-אבן: איך הוא יעשה אחוזים אם אין לו שווי הרכב באותה שומה?

<אינגריד הר-אבן: זה הרי מכלול, הכול ביחד.

<אינגריד הר-אבן: היינו מבקשים במסגרת ההגדרה של השומה שלא רק ייקבע שווי הרכב לצורך פיצוי, אלא גם תהיה לו הסמכות להכריז על הרכב כאובדן גמור, בין על-פי אחוזי נזק ובין על-פי מדדי בטיחות, שיש לו את הסמכות הזאת היום ומשום מה הורדתם את זה, וגם לקבוע את ירידת הערך לפיצוי.

<אינגריד הר-אבן: דבר נוסף שאנחנו רוצים להוסיף - -

<זאב פרידמן: הוא כבר אמר שהוא יוסיף.

<אינגריד הר-אבן: - - אם כבר הכנסתם את המילים "עלות התיקון", צריך להיות ברור שמדובר בעלות תיקון לפי מחירים בשוק החופשי.

<אינגריד הר-אבן: למה אני אומרת את זה?

<אינגריד הר-אבן: כי באים שמאים של חברות הביטוח ואומרים: אנחנו יכולים להשיג את העבודה הזאת יותר בזול במוסך של חברת ביטוח, אז זה עכשיו נהיה המחיר בשומה.

<אינגריד הר-אבן: אנחנו רוצים שיהיה ברור, ופה דווקא דידי הצטרף לעמדתי, שזה מחיר שוק אובייקטיבי, אם כבר מדברים על עלויות.

<אינגריד הר-אבן: תודה.

יצחק וקנין: כן, אדוני.

<אבנר פלור: אדוני היושב-ראש, אני חושב - - -

<שמואל מלכיס: - - -

יצחק וקנין: מלכיס, האם יש מישהו שדיבר יותר ממך פה?

יצחק וקנין: אתה מתפרץ כל הזמן לכל אחד שמדבר פה.

יצחק וקנין: לא ראיתי שאתה מסוגל לשמוע אחד שמדבר.

<דידי רוזנפלד: כבוד היושב-ראש, כל הזמן תוקפים רק אותו, זה הנציג של איגוד חברות הביטוח.

<אבנר פלור: אדוני היושב-ראש, יש לי הצעה.

<אבנר פלור: אם אפשר שנקרא את ההצעה שלנו, כי זה נותן תשובות לחלק מהנושאים שעלו פה, וזה יהיה הבסיס שלנו.

<אבנר פלור: ההצעה החדשה עכשיו שחילקנו.

<זאב פרידמן: זה מחזיר אותנו אחורה.

<זאב פרידמן: אין פה ערך - - -

<אבנר פלור: שיקראו אותה, ואז נדון בה.

<דידי רוזנפלד: בסדר, אבל את ערך הרכב לא הכנסת.

<שמואל מלכיס: כי לא צריך.

יצחק וקנין: רבותי, נקרא אותה ואולי נכניס עוד דברים שבסופו של דבר ישלימו את החסר.

יצחק וקנין: אנחנו בבעיה לא פשוטה כי הדבר הזה הוא לבו של הסעיף הזה בחקיקה, ובלעדיו אני לא יודע אם נוכל להתקדם.

יצחק וקנין: כן.

<שרית זוכוביצקי-אור: אנחנו מציעים להגדיר שמאות רכב – "הערכת הנזק שנגרם לרכב באמצעות שומה", ולגמור כאן.

<שרית זוכוביצקי-אור: ולהוסיף הגדרה של שומה – "'שומה' – חוות-דעת הכוללת את פירוט התיקון כדי להחזיר את מצב הרכב לקדמותו והערכת עלות התיקון או אם לא ניתן לתקנו הכוללת קביעה כי הרכב יצא מכלל שימוש וכן פרטים נוספים שקבע השר לפי סעיף 123", ואני אגיד למה התכוונו.

יצחק וקנין: מה אומר סעיף 123?

<שרית זוכוביצקי-אור: בסעיף 123 אנחנו יכולים לקבוע הוראות מקצועיות, בין היתר לעניין קביעת שומה.

<יהודה יגן: סליחה, שכחת שווי רכב.

<יהודה יגן: איפה שווי רכב?

<קריאה: איך היא יודעת את הערך?

<שרית זוכוביצקי-אור: היא רק קראה את מה שחילקנו לכולם.

<זאב פרידמן: למה זה בהערכת נזק?

<זאב פרידמן: הראיתי לך דוגמאות שבהן אנחנו לא - - -

<שרית זוכוביצקי-אור: שנייה.

<שרית זוכוביצקי-אור: אני - - -

יצחק וקנין: זאב פרידמן, יש לך הצעה פרקטית?

יצחק וקנין: לא ביקשתי שבכל פעם תעיר לי הערות מה לא בסדר.

יצחק וקנין: מה ההצעה הפרקטית שלך?

<שרית זוכוביצקי-אור: אני אסביר למה התכוונו, ולמה זה כולל רכיבים שונים.

<שרית זוכוביצקי-אור: שוב, אני אסביר את ההיגיון שעומד מאחורי ההצעה שלנו של הגדרת שמאות רכב ושומה.

<שרית זוכוביצקי-אור: מבחינתנו שמאות רכב היא כתיבת שומה, נקודה.

<שרית זוכוביצקי-אור: היא לא כל אחד מהרכיבים שמרכיבים את השומה.

<שרית זוכוביצקי-אור: דהיינו, אנחנו לא חושבים שהערכת שווי רכב לבדה היא מקצוע שמיוחד לשמאי.

<שרית זוכוביצקי-אור: נכון ששווי רכב הוא בסיס לכתיבת שומה, ברור, צריך להגיד מה ערך הרכב, לשום את הנזקים, לעשות אחוזים ולקבל את הנזק הגולמי.

<יהודה יגן: שיהיה רשום.

<שרית זוכוביצקי-אור: אפשר להשלים את הדיבור?

יצחק וקנין: חבר'ה, אנחנו שוברים את הראש עם הרבה סבלנות.

<זאב פרידמן: אני מציע אחת משתי חלופות.

יצחק וקנין: פרידמן, היא לא סיימה לדבר.

<שרית זוכוביצקי-אור: לכן ההצעה הזאת בדיוק נותנת את המענה הזה.

<שרית זוכוביצקי-אור: זאת אומרת, השמאי כותב שומה, ורק שמאי יכול לכתוב שומה ואנחנו נגדיר מהי שומה.

<שרית זוכוביצקי-אור: זה נכון, הגדרת שומה פה כוללת שני מרכיבים עיקריים ואיננה כוללת את כל המרכיבים בצורה מדויקת.

<שרית זוכוביצקי-אור: שומה כוללת הרבה מאוד מרכיבים ויש הרבה מאוד כללים לכתיבה.

<שרית זוכוביצקי-אור: למה הם נכתבים?

<שרית זוכוביצקי-אור: כללי הכתיבה לשומה נכתבים כדי ליצור שומות אחידות, שכולם יעבדו על בסיס אחיד, וככל הניתן כל שמאי מקצועי שניגש לרכב שניזוק יגיע ככל הניתן לאותה תוצאה.

<שרית זוכוביצקי-אור: ברור שלא תהיה תוצאה אחידה, לפעמים זה נובע ממחיר החלפים השונה, אם אתה לוקח את החלפים המקוריים, אתה קונה מפה או מפה, מהצפון או מהדרום, אף פעם זה לא מתמטיקה מדויקת.

<שרית זוכוביצקי-אור: הדבר שאנחנו רוצים לשאוף אליו הוא שכללי הכתיבה יהיו אחידים.

<שרית זוכוביצקי-אור: אנחנו כתבנו את המרכיבים העיקריים של השומה והוספנו בסוף כדי שתהיה לנו אופציה.

<שרית זוכוביצקי-אור: מבחינתנו שומה היא זאת שכוללת את כל הרכיבים ונכתבה לפי כל הכללים, ולכן השארנו את זה פתוח.

<שרית זוכוביצקי-אור: נכון שלא כתוב פה במסגרת ההגדרה מספר רכיבים שכן מופיעים בשומה.

<שרית זוכוביצקי-אור: למשל ערך הרכב.

<שרית זוכוביצקי-אור: אני רק שוב אדגיש שגם אם נחליט לכתוב את זה, ותיכף נחליט אולי לטייב את ההגדרה, קביעת ערך הרכב כשלעצמו איננה עיסוק מיוחד לשמאי, היא פרט בתוך השומה.

<שרית זוכוביצקי-אור: אני רוצה להגיד באופן כללי עוד דבר שכן החלטנו להוסיף, וזה הורדת הרכב מהכביש.

<שרית זוכוביצקי-אור: זה נאמר פה וזה נכתב פה.

<שרית זוכוביצקי-אור: אני אסביר.

<שרית זוכוביצקי-אור: למעשה שמאי ששם את הרכב יכול להוציא את הרכב מכלל שימוש, וזה מונח שנמצא גם היום בצו, וגם מופיע בתקנות התעבורה, אנחנו מכירים את המונח "אובדן גמור" – טוטלוסט – זה מופיע בתקנות התעבורה.

<שרית זוכוביצקי-אור: קביעת טוטלוסט היא כן עיסוק שמיוחד לשמאי, והפרוצדורה היא שכאשר שמאי קובע שהרכב מגיע לאובדן גמור, לטוטלוסט, הוא מודיע לרשות הרישוי ורשות הרישוי זאת הודעה, לרשות הרישוי אין שיקול דעת, היא מורידה את הרכב מהכביש.

<רפי ונציה: אם אין לו מחירון איך הוא ידע אם הוא לא קובע את המחיר?

<שרית זוכוביצקי-אור: רגע.

<שרית זוכוביצקי-אור: יהיה לו מחירון.

<שרית זוכוביצקי-אור: הוא לא קובע אותו, הוא נעזר.

<שרית זוכוביצקי-אור: זה מרכיב בשומה.

<שרית זוכוביצקי-אור: אף אחד לא אמר שרק שמאים יכולים לקבוע את המחירונים.

<שרית זוכוביצקי-אור: זה מרכיב אחד בשומה.

<אינגריד הר-אבן: זה צריך להופיע בשומה.

<שרית זוכוביצקי-אור: מרכיבות שומה.

<שרית זוכוביצקי-אור: זה ברור.

<איתי עצמון: ביצוע כל פעולה כשלעצמה בנפרד איננה בגדר שמאות, והכלל שקובע חובת רישוי לא חל על כל אחת מהפעולות.

<שרית זוכוביצקי-אור: נכון.

<שרית זוכוביצקי-אור: לכן למשל אם נניח רכב שאיננו מבוטח מגיע למוסך ואין שם שמאי ומוסך נותן לו הערכת עלות התיקון, מה זה הערכת עלות התיקון?

<שרית זוכוביצקי-אור: הוא אומר: תשמע - - -

<איתי עצמון: הוא מסתכל על הרכב, הוא בודק את הרכב ואומר מה צריך לתקן.

<זאב פרידמן: אם הוא מופיע בבית משפט - - -

<שרית זוכוביצקי-אור: רגע.

יצחק וקנין: פרידמן.

<שרית זוכוביצקי-אור: הדבר שאנחנו כן מייחדים לשמאי, זה כן הורדת הרכב מהכביש, זה כן הסמכות של השמאי.

<שרית זוכוביצקי-אור: זו אחת הסיבות המרכזיות שבגללה החלטנו להשאיר את העיסוק הזה בפיקוח.

<איתי עצמון: רק אם הוא בא יחד עם שאר הפעולות.

<שרית זוכוביצקי-אור: רק אם הוא בא עם שאר הפעולות, ודאי.

<אורי גורביץ: אפשר לוותר על הזכות הזאת להיות בפיקוח?

<אורי גורביץ: אני לא צוחק.

<אורי גורביץ: זאת הזדמנות.

<שרית זוכוביצקי-אור: Too late.

<שרית זוכוביצקי-אור: החלטת הממשלה אמרה שכן.

יצחק וקנין: לא הבנתי את ההערה שלך.

<אורי גורביץ: שאלתי.

<אורי גורביץ: אולי אפשר - - -

יצחק וקנין: תבקש רשות דיבור, אני אתן לך אפשרות לשבת פה ולהגיד מה שאתה רוצה.

יצחק וקנין: אתה זורק איזו הערה ואף אחד לא מבין מה אתה רוצה.

<אורי גורביץ: אני מתנצל, אדוני.

יצחק וקנין: אולי היא מבינה אותך, לא אני.

<אורי גורביץ: היא מבינה.

יצחק וקנין: בטוח.

<שרית זוכוביצקי-אור: לכן הוספנו פה את הרכיב של רכב שיצא מכלל שימוש.

<שרית זוכוביצקי-אור: אמרנו שזה או 60%, או אם שמאי מתרשם שלא ניתן לתקן את הרכב.

<שרית זוכוביצקי-אור: דרך אגב, אז לא חייבים להגיע לפירוט התיקון.

<שרית זוכוביצקי-אור: אתה מסתכל על הרכב.

<שרית זוכוביצקי-אור: אתה לא צריך להגיע ל-60%, אתה יכול לקבוע שלא ניתן לתקן את הרכב לא בגלל עלויות התיקון, אלא שהתוצאה של התיקון תביא לכך שהרכב יהיה לא בטיחותי, וזה היה הרעיון בהגדרה.

<שרית זוכוביצקי-אור: לכן גם הכנסנו את סמכות השר לקבוע את כלל הכללים, שחלקם מאוד מפורטים.

<שרית זוכוביצקי-אור: נכון שהבסיס לכתיבת שומה זה ערך הרכב, פירוט התיקון, עושים נזק גולמי וירידת ערך.

<שרית זוכוביצקי-אור: אני יכולה להיות שמאית?

<קריאה: כן, אני הולך הביתה.

יצחק וקנין: אני חושב שאנחנו מתחילים להתכנס.

יצחק וקנין: פרידמן, מה היה לך להגיד?

<זאב פרידמן: אדוני היושב-ראש, אם אנחנו מנתקים את ערך הרכב או את הרכיב של ירידת הערך מתוכו, למעשה מה שאנחנו עושים – ואנחנו לא מתייחסים כרגע לתיקון, אלא לרכיבי הרכב שהם הכרחיים וחיוניים על-פי ההגדרה הזאת, אפילו את הדוגמאות הבסיסיות – ענייני התשלומים לא ייעשו על-פי השומה, משום שרכיב ירידת הערך לא נכלל כאן.

<שרית זוכוביצקי-אור: לא אמרנו שלא.

יצחק וקנין: מי אמר שלא?

<שרית זוכוביצקי-אור: יש לו סמכות לכלול את - - -

יצחק וקנין: פרידמן, אני יודע מה שאתה עושה.

יצחק וקנין: אני מבין אותך טוב.

יצחק וקנין: תאמין לי.

יצחק וקנין: אני בהקשבה מלאה לעו"ד זוכוביצקי, ואני מבין.

יצחק וקנין: אתה מנסה להכניס פה כל פרט, וכן להכניס אותו בהגדרה, ואני חושב שזה בלתי אפשרי להכניס את כל מה שאתה רוצה בהגדרה.

יצחק וקנין: כרגע ההגדרה, אני חושב, לפי מיטב הבנתי, מגיעה למקסימום האפשרי שאנחנו יכולים לעשות.

<דידי רוזנפלד: מה הייחוד של השמאי, אדוני היושב-ראש?

<שרית זוכוביצקי-אור: כתיבת שומה.

<שמואל מלכיס: כתיבת שומה.

<שרית זוכוביצקי-אור: כתיבת שומה.

<שרית זוכוביצקי-אור: זה המקצוע.

<דידי רוזנפלד: מה הייחוד של השמאי?

<דידי רוזנפלד: אין פה כלום.

יצחק וקנין: למה?

<דידי רוזנפלד: כי ככה.

<דידי רוזנפלד: הצעת תיקון יכול לתת בעל מוסך.

יצחק וקנין: גם היום אתה עושה את זה.

יצחק וקנין: מה הבעיה?

<דידי רוזנפלד: שנייה.

<דידי רוזנפלד: בוא נתקדם.

<דידי רוזנפלד: אם היית כולל את כל הדברים כמו שהיא רוצה לכלול את הכול, תכללי את זה כייחוד למקצוע.

<דידי רוזנפלד: אם היא לא כוללת את זה כייחוד למקצוע, קח מחמישה ספקים שונים, אחד שייתן לך ירידת ערך ואחד שייתן לך ערך האוטו - - -

יצחק וקנין: למה?

יצחק וקנין: שמאי ייתן לך גם ירידת ערך.

יצחק וקנין: אין לו בעיה לתת לך.

<דידי רוזנפלד: לא צריך שמאי.

<דידי רוזנפלד: תביא חמישה ספקים שונים, אחד ייתן הערכת מחיר, אחד ייתן ירידת ערך.

<דידי רוזנפלד: קודם דיברנו על הצעת מחיר, אז אחד ייתן הצעת מחיר, אחד ייתן ירידת ערך.

<דידי רוזנפלד: הכול ייתנו לך, ערך אוטו.

<זאב פרידמן: אחד ייתן חוות-דעת לבית משפט, כי זה לפי - - -

<דידי רוזנפלד: מה אתה צריך שמאי?

יצחק וקנין: אני מציע לך משהו.

יצחק וקנין: כיוון שאתה קצת מכיר את המקצוע, באותה שיטה, גם בתיקון אני אלך אתך לאותה רזולוציה ואז תגיד: אחד ישים את הבורג, אחד ישים את הגלגל.

יצחק וקנין: זה לא רציני מה שאתה אומר.

יצחק וקנין: מה שאתה אומר שאתה רוצה לפצל - - -

<דידי רוזנפלד: להיפך, אני רוצה לייחד.

<דידי רוזנפלד: נכון.

<דידי רוזנפלד: זה מותר.

יצחק וקנין: כל עוד אתה לא חייב לאף אחד כלום, תעשה מה שאתה רוצה.

יצחק וקנין: אבל אם יש כרגע בעיה של תאונה ואתה מכניס את הרכב הזה וחברת הביטוח היא זו שצריכה לשלם את הכסף - -

<דידי רוזנפלד: היא יכולה לשלם לפי - - -

יצחק וקנין: - - ודאי שהיא לא תעשה את זה בצורה שאין לה איזה דוח שמאי.

יצחק וקנין: בשיטה שלך - - -

<דידי רוזנפלד: אדוני, לפי מה שהציע משרד התחבורה אין שום ייחוד למקצוע.

<דידי רוזנפלד: ואם אין שום ייחוד למקצוע, כל אחד, לאו דווקא חברת ביטוח, לא היא היחידה בשוק, יש עוד גופים שמשלמים נזקים, יכולים לקבל מחמישה בעלי מקצוע.

<דידי רוזנפלד: להיפך, מה שאני מתכוון להגיד - - -

יצחק וקנין: זה בתנאי שחמישה גופים משלמים.

<זאב פרידמן: לא גוף אחד משלם.

<זאב פרידמן: גם גוף אחד.

יצחק וקנין: כאשר חברת הביטוח צריכה לשלם על נזק לרכב, היא ודאי צריכה לדעת מראש את כל הנזק, ורק על-פי זה המוסכניק מתחיל לתקן.

<דידי רוזנפלד: מעולה.

יצחק וקנין: אתה מסכים אתי?

<דידי רוזנפלד: מוסכניק ייתן הערכה כזאת, סוחר ייתן הערכה אחרת.

יצחק וקנין: בחיים חברת הביטוח לא תעבוד מול המסך.

<דידי רוזנפלד: למה?

יצחק וקנין: כיוון שהיא רוצה - - -

<דידי רוזנפלד: אם אתה לא מגדיר את המקצוע ומייחד אותו, אדוני היושב-ראש, אין שום סיבה שהיא - - -

<שמואל מלכיס: עם כל הכבוד - - -

<דידי רוזנפלד: למה רק חברת ביטוח?

<שמואל מלכיס: גילדות מתו בימי הביניים.

יצחק וקנין: אפילו בבית שלך אתה לא עושה את זה.

יצחק וקנין: אתה רוצה להחליף רצפות, אולי יש גם צנרת מתחת, אז אתה הולך לאינסטלטור, אתה שואל מה העלות, אתה הולך לבעל המקצוע - - -

<דידי רוזנפלד: אין ייחוד מקצוע.

יצחק וקנין: תקשיב.

יצחק וקנין: השורה התחתונה, ברגע ששמאי מקבל על עצמו את הערכת הנזק לרכב שעבר את התאונה, הוא עושה את כל המכלול של התיקונים, הוא אומר לחברת הביטוח, גם למוסכניק, גם המוסכניק מקבל את זה.

<דידי רוזנפלד: אדוני, כנראה לא הצלחתי להסביר את עצמי.

<דידי רוזנפלד: הדבר היחיד שאני אומר: ודאי שאתה יכול לקבל הצעת מחיר מהאינסטלטור ומהרצף ומהטייח ועוד ועוד ועוד.

<דידי רוזנפלד: הנקודה היא שכל מה שאמרנו כרגע, אין בזה ייחוד מקצוע.

<דידי רוזנפלד: בא שר התחבורה ומכניס פרק בחוק והוא קורא לו "שמאי", אז יש שתי אפשרויות: או שהוא ייחד את המקצוע של השמאי, לא רק בבתי משפט ובחוקים, קודם כול הוא יגיד כמו שאדוני אמר בהתחלה: תגדיר בבקשה מה צריך לעשות השמאי, מה הייחוד של השמאי.

<דידי רוזנפלד: אם אין לו ייחוד, לא צריך אותו, אז לא צריך את החוק הזה.

<דידי רוזנפלד: תודה.

<לוי רונן: פעם ראשונה שאנחנו מסכימים.

<אינגריד הר-אבן: כבודו, אפשר?

יצחק וקנין: כן.

<אינגריד הר-אבן: משרד התחבורה יכול בבקשה להסביר למה להשאיר לסמכות השר?

<אינגריד הר-אבן: למה לא לקבוע עכשיו מראש מה זה שומה?

<אינגריד הר-אבן: בשביל מה?

<אינגריד הר-אבן: כדי שתופעל על השר עוד מסכת לחצים ועוד פעם נעבור את הסיבוב?

<אינגריד הר-אבן: מה המניעה עכשיו לקבוע?

יצחק וקנין: הבנתי.

יצחק וקנין: הבנתי.

<אינגריד הר-אבן: בפסק דין מוריאנו בבית המשפט העליון נקבע שירידת ערך היא חלק מנזק שחייבים לפצות בגינו.

<אינגריד הר-אבן: למה שזה לא יהיה - - -

<שרית זוכוביצקי-אור: לא אמרנו שלא.

<אינגריד הר-אבן: למה אתם שולחים את זה לשר?

<יערה למברגר: לא.

<יערה למברגר: לעמדתנו גם ירידת ערך היא חלק מנזק - - -

<קריאות: - - -

<יערה למברגר: תנו לסיים משפט, אתם כל הזמן מתפרצים.

<יערה למברגר: לכן בהתחלה חשבנו שלא צריך לכתוב את זה במפורש.

<יערה למברגר: אנחנו כותבים את המילה "נזק", אנחנו רואים ירידת ערך - - -

יצחק וקנין: רבותי, רבותי, יש לי "יד ימין" – אומנם היא בצד שמאל, אבל היא יד ימין – אני הולך לסעיף 123 בפרק, כתוב בדיוק, יותר מזה אני לא יכול לבקש.

יצחק וקנין: "השר בהתייעצות עם מועצת שמאי הרכב, יקבע הוראות מקצועיות לעניין עבודתו של שמאי רכב ומתמחה, ובכלל זה לעניין בדיקת רכב, כתיבת שומה ותיקונה, חובות דיווח למנהל או לרשות הרישוי בנוגע לרכב שניזוק בתאונה וניהול רשימות ופנקסים ושמירתם".

יצחק וקנין: זאת אומרת, יש פה חלק מההגדרה של - - -

<דידי רוזנפלד: אדוני, הכול בסדר, השר קובע לשמאי מה הוא צריך לעשות.

<דידי רוזנפלד: אם לא יהיה חוק שאומר שרק השמאי יעשה את זה, אז השר יכול לקבוע מה שהוא רוצה.

<דידי רוזנפלד: זה לא רלוונטי לכלל הציבור.

יצחק וקנין: השר קובע?

יצחק וקנין: באמת.

יצחק וקנין: השר תלוש מהמציאות?

יצחק וקנין: באמת.

<לוי רונן: זה על השמאי, אבל הוא לא מגדיר מי השמאי.

<לוי רונן: זה מה שהוא מנסה להגיד.

<דידי רוזנפלד: השר יקבע מה יעשה השמאי.

<ירון אליאס: אפשר הערה אחת?

יצחק וקנין: אני אאפשר לך הערה.

<ירון אליאס: רק הערה אחת להאיר את עיני הוועדה.

<ירון אליאס: אם נכניס אל תוך ההגדרה גם את האפשרות של הערכת שווי, למעשה נמוטט את כל ההסדרים של הפוליסות התקניות שנקבעו על-ידי שר האוצר והמפקח על הביטוח, שבהן נקבע באופן חד משמעי שהערכת שווי של אובדן רכב תיעשה על-ידי מחירון אובייקטיבי.

<ירון אליאס: ולא בכדי נכתב מחירון אובייקטיבי ולא חוות-דעת שמאי, מכל הטעמים שפה הועלו.

<ירון אליאס: שמאי חשוף ללחצים וחוות-דעת של שמאי חשופה ללחצים, לא הייתי אומר למניפולציות, אבל כמובן בחוות-דעת של שמאי יכולים לבוא לידי ביטוי אינטרסים, יכולות לבוא לידי ביטוי גישות סובייקטיביות, ולכן המפקח על הביטוח ושר האוצר למעשה קבעו שהערכת שווי תתבצע אך ורק על-ידי מחירון אובייקטיבי שנקבע מראש.

<ירון אליאס: אם אנחנו נסטה מהרעיון הזה - - -

<אינגריד הר-אבן: אתה מדבר על אובדן גמור.

יצחק וקנין: האם אתה מדבר על טוטלוסט?

<ירון אליאס: לא בהכרח.

<אינגריד הר-אבן: זו הוראה שבאה כדי להבטיח שחברת הביטוח לא תוריד כל מיני מרכיבים מחוות-הדעת.

<ירון אליאס: פה נאמר שחוות-דעת של שמאי - - -

<אינגריד הר-אבן: ההוראה הזאת כדי לשמור על הצרכן.

יצחק וקנין: ידידי, כן.

<שלמה תוסיה-כהן: היופי בהצעה הזאת שמשרד המשפטים מנסח באופן שונה את הניסוח, אבל המהות נשארת בדיוק אותו דבר.

<שלמה תוסיה-כהן: זאת אומרת, נשארנו חזרה עם שומה שלא כוללת את הערכת השווי, נשארנו עם שומה שלא כוללת בהגדרה את ירידת הערך, ויותר גרוע מזה, מה שיש לנו כאן הוא מצב שבו כאשר ייקח אדם את חוות-הדעת ולא יכלול בה את כל הרכיבים שכלולים בתקנות השר, אמרה גברת זוכוביצקי: כבר לא תהיה שומה בכלל.

<שלמה תוסיה-כהן: זאת אומרת, אם אני עכשיו אכתוב חוות-דעת כמומחה מוסכניק לבית המשפט, שבה אני כותב כמה עולה לתקן את כל הרכיבים, למעט אחד הרכיבים שהשר קבע בתקנה.

<שלמה תוסיה-כהן: באותו רגע כבר לא מדובר - - -

יצחק וקנין: תעצור.

יצחק וקנין: סליחה, יערה.

יצחק וקנין: אני מציע שתחזור מההתחלה, אתם לא מקשיבים לו.

<שרית זוכוביצקי-אור: שמענו כל מילה.

יצחק וקנין: איך את יכולה להקשיב?

יצחק וקנין: נכון שאתן נשים ואתן יכולות גם וגם, אבל אנחנו הגברים בקושי מקשיבים לעצמנו.

<שלמה תוסיה-כהן: בכל מקרה, ברגע שלא נכלל אפילו רכיב ירידת הערך, בא אדם – אני לא אקרא לו "שמאי", כי הוא לא שמאי – נציג של חברת ביטוח או של חברת ליסינג, כל אדם ששלח אותו למקום, עשה דוח שהוא זהה לכל דבר ועניין לדוח השמאי, אבל לא כלל בו את רכיב ירידת הרכב.

<שלמה תוסיה-כהן: באותו רגע לפי מה שנאמר כאן, לפי הנוסח, זו אינה שמאות.

<שלמה תוסיה-כהן: ברגע שזו אינה שמאות לא שמאי צריך לעשות את זה, וכל אדם יכול לעשות את הדבר.

<שלמה תוסיה-כהן: דיברו קודם ללכת לחמישה.

<שלמה תוסיה-כהן: לא, לא ילכו לחמישה, ילכו לאחד, הוא פשוט לא יכתוב שם את רכיב ירידת הערך, ובאותו רגע אפשר לשלם לו על-פי הדבר הזה.

יצחק וקנין: מה אתה מציע?

<שלמה תוסיה-כהן: מה שאנחנו רוצים, ואני חוזר, לתקן בשמאות, להוסיף שתי מילים: הערכת שווי רכב או הערכת הנזק, כאשר בתוך השומה עצמה לא רק את פירוט התיקון, אלא פירוט התיקון ואת ירידת הערך של הרכב לגבי החלקים שלא ניתנים לתיקון.

<שלמה תוסיה-כהן: כל אלה ביחד הם שומה – כל אחד מהם וכולם ביחד.

<שלמה תוסיה-כהן: לא רק החיבור של כל השישה ביחד הופך לשומה, כי אני אעשה חמישה.

<שלמה תוסיה-כהן: זה נכון לגבי הופעה בבית משפט, זה נכון לגבי שומות שהולכות לרשויות ממשלתיות, אם צריך.

<שלמה תוסיה-כהן: אם אני צריך עכשיו שומה להערכת שווי של רכב כדי לקבל הלוואה או לבטח את הרכב, אם אני צריך במכירה כקונס נכסים שומה של רכב, אני צריך להביא את השומה הזאת משמאי אובייקטיבי ולא מבעל עניין, ודאי - - -

יצחק וקנין: הגברת זוכוביצקי, מה את אומרת?

<זאב פרידמן: הוא צודק במאה אחוז.

<שרית זוכוביצקי-אור: ההצעה שלו היא הצעה אחרת לגמרי.

יצחק וקנין: אתה אומר שהוא צודק, אבל אתה לא מציע שום הצעה - -

<אינגריד הר-אבן: סליחה, יש כבר הגדרה של שומה - - -

יצחק וקנין: - - זו לא חוכמה להגיד "הוא צודק".

<זאב פרידמן: הוא נתן הצעה.

יצחק וקנין: מה שהוא מציע זה שוב להיכנס - - -

<שרית זוכוביצקי-אור: הוא מציע דבר אחר.

<שרית זוכוביצקי-אור: עוד מעט אנחנו נענה.

חנא סוייד: אדוני היושב-ראש, ברשותך, אני חושב שהדיון הזה לא הולך לשום מקום, כי לכל טענה אפשר למצוא מה חסר.

חנא סוייד: אף אחד לא משתדל כאן לשים על השולחן דברים פוזיטיביים.

חנא סוייד: אני שואל אותך שאלה: איך אפשר לקבוע ירידת ערך על-ידי מישהו אם אותו מישהו לא יכול לקבוע את הערך?

חנא סוייד: זאת אומרת, אתה יכול לקבוע את ירידת הערך, אבל את הערך אתה לא יכול לקבוע.

חנא סוייד: אני רואה שיש כאן סתירה בעניין הזה.

<שרית זוכוביצקי-אור: זה רכיבים שונים.

<שמואל מלכיס: ירידת ערך נקבעת באחוזים.

חנא סוייד: בדיוק לזה אני חותר.

<לוי רונן: אומר נציג חברות הביטוח שזה נוגד את ההסדרים, אבל זה לא נוגד את ההסדרים.

חנא סוייד: אדוני היושב-ראש - - -

<קריאות: - - -

יצחק וקנין: רבותי.

יצחק וקנין: רבותי.

<קריאה: באופן מוחלט.

<לוי רונן: לא נוגד, הנה תקרא.

יצחק וקנין: חבר'ה, אתם לא מנהלים את הדיון ביניכם, עם כל הכבוד.

חנא סוייד: אני עושה אנלוגיה.

חנא סוייד: מה מייחד את המקצוע של רופא?

חנא סוייד: זה שהוא יכול לקבוע שמישהו מת.

חנא סוייד: זה הטוטלוסט.

חנא סוייד: צריך להתחיל לשים דברים פוזיטיביים, לעשות אסופה של דברים פוזיטיביים ולהגיד שזה הייחוד של שמאי.

חנא סוייד: בצורה הזאת שמזכירים כאן אין - - -

<שרית זוכוביצקי-אור: למה אנחנו לא מקבלים את ההצעה של עו"ד תוסיה-כהן?

<שרית זוכוביצקי-אור: יש בינינו פער עקרוני.

<שרית זוכוביצקי-אור: ההבדל הוא כזה, אנחנו חושבים שכל המרכיבים מהווים שומה – זאת הצעה נפרדת אחרת – הוא חושב שכל אחד מהפריטים או מהמרכיבים שמהווים את השומה - - -

יצחק וקנין: זה כבר תקנות.

<שרית זוכוביצקי-אור: - - - לגביו אנחנו צריכים לייחד את המקצוע.

<קריאה: יש פה מחלוקת.

<שרית זוכוביצקי-אור: יש פה מחלוקת לא בניסוח, יש פה מחלוקת עקרונית.

<שרית זוכוביצקי-אור: אנחנו אומרים שכלל מרכיבי השומה הם שומה, רק הדבר הכולל הוא שומה, ורק הדבר הזה מיוחד לשמאי.

<שרית זוכוביצקי-אור: מציעים חברי האיגוד שכל אחד מהרכיבים בנפרד, זאת אומרת, עלות שווי הרכב, ללא קשר לתאונה, יהיה רק שמאי, שיעור ירידת ערך מסחרית – כשאנחנו מדברים על ירידת ערך, זו ירידת ערך מסחרית – זה גם רק שמאי יעשה, העמדה שלנו שונה ברמת העיקרון.

<יהודה יגן: אז מי יעשה?

<קריאות: מי יעשה?

יצחק וקנין: חבר'ה.

<שרית זוכוביצקי-אור: מה זה "מי יעשה"?

<יהודה יגן: חוזר המפקח על הביטוח אומר לנו במפורש לעשות את זה.

<שמואל מלכיס: בסדר, אבל לא בתור ייחוד.

<שמואל מלכיס: ייחוד מקצוע זו תופעה נדירה.

<יהודה יגן: אתה אובייקטיבי?

<יהודה יגן: אתה סובייקטיבי.

<שמואל מלכיס: אתה אוסר על כל אדם אחר לעשות את זה.

<שמואל מלכיס: זה דבר נדיר.

יצחק וקנין: רבותי, רבותי, אני מסכם.

יצחק וקנין: תדעו לכם, אני הולך לחתוך את העסק גם אם זה לא ימצא חן בעיניכם.

<אינגריד הר-אבן: עו"ד עצמון, אני רוצה להפנות את תשומת הלב - - -

<זאב פרידמן: יש לי הצעה לנוסח.

יצחק וקנין: אם אני אצטרך לתקן משהו, אני אתקן אותו.

<איתי עצמון: אני מבקש להתייחס.

<אינגריד הר-אבן: אפשר דקה?

יצחק וקנין: אני לא מאפשר.

יצחק וקנין: נגמר הסיפור.

<זאב פרידמן: יש לי הצעה לנוסח.

<איתי עצמון: זה לא עניין של נוסח, זה עניין עקרוני.

<איתי עצמון: אנחנו כרגע נמצאים במסגרת של הסדרת עיסוק, הסדרת עיסוק כפופה, כפי שכולם יודעים, לחוק יסוד: חופש העיסוק.

<איתי עצמון: כאשר אנחנו קובעים ייחוד עיסוק או ייחוד מקצוע, כפי שנקבע בחלק הכללי של הצעת החוק, דהיינו, לא יעשה אדם פעולה מהפעולות שקבועות בהגדרת שירות רכב או עיסוק במקצוע בענף הרכב, אלא ברישיון, ושמאות רכב הוא עיסוק במקצוע ענף הרכב, כאשר אנחנו מחלקים את זה לרכיבים וכל אחד מהרכיבים האלה יהיה ייחודי רק לשמאי, אנחנו מגבילים בעלי מקצועות אחרים מלעסוק באותם תחומים.

<איתי עצמון: והשאלה אם זה ראוי.

<איתי עצמון: אני לא בטוח שהוועדה השתכנעה, סליחה, שאכן יש תכלית מוצדקת להגביל את אותם עיסוקים.

<איתי עצמון: זה הכול.

<איתי עצמון: ההצעה של משרד התחבורה, לפי מה שאני מבין - - -

<שלמה תוסיה-כהן: - - -

יצחק וקנין: סליחה, קיבלת את רשות הדיבור.

יצחק וקנין: חבר'ה, אני מאפשר לכם לדבר, אתם רואים שיש לי סבלנות מפה ועד להודעה חדשה, אבל תיכף היא תיגמר.

<איתי עצמון: ההצעה של משרד התחבורה, כפי שהסבירה כאן בפירוט, עו"ד זוכוביצקי, היא לייחד לשמאי הרכב אסופה של פעולות, ששילוב שלהן הוא בגדר שומה, ורק את השומה יוכל לעשות שמאי רכב.

<איתי עצמון: אבל למשל בעל מגרש או מוסך או אדם שמפרסם מחירון או כל אדם אחר, יוכל לעשות כל אחת מהפעולות האלה בנפרד, אבל זה לא נחשב לשומה, זו לא שמאות רכב.

<איתי עצמון: זאת המחלוקת העקרונית.

<שרית זוכוביצקי-אור: בדיוק.

<שרית זוכוביצקי-אור: זה לא נוסח, זה מהות.

<יערה למברגר: להגיד רק על המשמעות משהו, רק כדי שנבין.

<יערה למברגר: בהמשך להיבט החוקתי שאיתי דיבר עליו, יש פה גם היבט פלילי.

<יערה למברגר: אדם שעושה פעולה שהיא בייחוד עיסוק וללא רישיון זה עבירה פלילית, ועבירה פלילית חמורה בעינינו, לכן צריך להבין שלהרחבה הזאת יכולות להיות משמעויות על כלל הציבור.

יצחק וקנין: האם עוד מישהו רצה להעיר?

<אינגריד הר-אבן: ברשותכם, בחוזר השמאים של המפקח על הביטוח יש הגדרה מאוד מפורטת ומפורשת מה זו שומה, שמחייבת את חברת הביטוח לפצות על-פיה - - -

<אוהד מעודי: זה אסופה, אינגריד.

<אוהד מעודי: זה בדיוק מה שהיא אומרת.

<שמואל מלכיס: זה רק ביחסים בין מבטח למבוטח.

<אינגריד הר-אבן: נכון, הרי רוב השמאויות נעשות במסגרת מקרי ביטוח.

<אינגריד הר-אבן: המבטח מפצה על בסיס שומה שכוללת את כל המרכיבים שמפורטים.

יצחק וקנין: אנחנו לא הולכים על רוב, אנחנו צריכים לתת פתרון לכולם.

יצחק וקנין: אם את רוצה שאני אפתור נקודתית למבוטחים, אני אכתוב את זה למבוטחים.

יצחק וקנין: זה לא רק למבוטחים.

יצחק וקנין: יש כאלה שלא מבטחים את הרכב שלהם או שלא רוצים לבטח אותם בכלל, אז הם נופלים בין הכיסאות?

יצחק וקנין: להם לא תהיה אפשרות לעשות שמאות?

<שמואל מלכיס: בדיוק.

<אינגריד הר-אבן: בדיוק להיפך.

<אינגריד הר-אבן: יש כבר הגדרה.

יצחק וקנין: כך אני מבין ממך.

יצחק וקנין: גברתי, אני הולך ומשתכנע שהניסוח נכון.

יצחק וקנין: רבותי, נלך על הניסוח הזה.

יצחק וקנין: ואני שוב אומר, כדי שנתקדם הלאה, אם נחשוב שצריך – אולי נשכיל יותר בזה שאנחנו הולכים עם שאר הסעיפים ונחשוב שיש להכניס סעיפים נוספים – אני מבטיח שאני פותח ונתקן.

חנא סוייד: לא לסגור את זה עכשיו.

יצחק וקנין: אני סוגר, אני מצביע.

<אינגריד הר-אבן: יש לי תיקון נוסח.

<אינגריד הר-אבן: אפשר להוסיף את המילים "בין היתר".

יצחק וקנין: אני אפתח אם תהיה לי בעיה עם ההגדרה.

יצחק וקנין: רבותי, חבל על הזמן.

<אינגריד הר-אבן: שרית, כדי שיהיה ברור שזה - - -

יצחק וקנין: החברה מאיגוד השמאים, אנחנו נצביע על הסעיף – תקשיבו לי עד הסוף – אם אתם עד הישיבה הבאה תשבו עם משרד התחבורה ותמצאו את הניסוח היותר חד לסעיף הזה, אני אפתח את הסעיף ואצביע עליו מחדש.

חנא סוייד: או בהמשך הדיונים.

יצחק וקנין: או בהמשך הדיונים.

יצחק וקנין: עשינו את זה, ואני מבטיח שאני עושה את זה.

יצחק וקנין: אבל עכשיו, רבותי, אני צריך להתקדם, אני לא מתקדם.

יצחק וקנין: אני כבר שעה וחצי על - - -

<שלמה תוסיה-כהן: היועץ המשפטי של הוועדה העלה - - -

יצחק וקנין: גם היועצים.

יצחק וקנין: אתה תשכנע אותו והוא יביא הצעה.

<שלמה תוסיה-כהן: דובר קודם על כך שיש הצדקה לייחוד מקצוע רק לכלל.

<שלמה תוסיה-כהן: ההצדקה הזאת לא נאמרה, מכיוון שהיא לא נאמרה - - -

יצחק וקנין: אני מבין מה אתה רוצה לעשות.

יצחק וקנין: תאמין לי שירדתי לסוף דעתך.

יצחק וקנין: אתה רוצה לסגור את הדבר הזה רק לשמאים שאף אחד לא ייגע בדבר הזה.

<שלמה תוסיה-כהן: לא.

<שלמה תוסיה-כהן: הם עצמם אומרים שיש איזו הצדקה להגביל את העיסוק בשמאות.

<שמואל מלכיס: זה לא חוק השמאות, זה חוק שירותי רכב.

<שלמה תוסיה-כהן: אבל אם אין הצדקה להגביל את העיסוק - - -

יצחק וקנין: רבותי, אני מציע שתקראי את הסעיף שוב ואני מצביע עליו.

<שרית זוכוביצקי-אור: "'שמאות רכב'- הערכת הנזק שנגרם לרכב באמצעות שומה, חוות-דעת הכוללת את פירוט התיקון כדי להחזיר את מצב הרכב לקדמותו והערכת עלות התיקון או אם לא ניתן לתקנו הכוללת קביעה כי הרכב יצא מכלל שימוש, וכן פרטים נוספים שקבע השר לפי סעיף 123.

<שרית זוכוביצקי-אור: "

יצחק וקנין: רבותי, מי בעד הסעיף?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: בעד – בעד פה אחד

יצחק וקנין: הסעיף אושר.

יצחק וקנין: בואו נמשיך הלאה.

חנא סוייד: אני מדגיש - - -

יצחק וקנין: אמרתי את ההערה, רבותי, אני שוב אומר.

יצחק וקנין: אם בהמשך הדיונים להצעת החוק נראה שאנחנו מוצאים הגדרה אכן יותר ספציפית ויותר מתאימה, שהיא יותר טובה מההגדרה הזאת, אנחנו נפתח את ההגדרה ונתקן אותה.

יצחק וקנין: בואו נתקדם.

יצחק וקנין: הסבר.

<יערה למברגר: הגדרת שמאי רכב.

יצחק וקנין: יש הערות, רבותי?

יצחק וקנין: אין הערות.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: בעד – פה אחד

יצחק וקנין: הסעיף אושר.

יצחק וקנין: אתם רואים?

יצחק וקנין: אנחנו עכשיו כבר מתקדמים.

<שרית זוכוביצקי-אור: עוסק במקצוע בענף הרכב וחובת רישיון – למעשה רק סעיף (ג) לא אושר.

<יערה למברגר: (א) ו-(ב) הוצבעו לפני שנה.

<שרית זוכוביצקי-אור: כתבתי שהם הוצבעו ב-11 בנובמבר 2013.

<שרית זוכוביצקי-אור: אני מקריאה את סעיף קטן (ג).

<שרית זוכוביצקי-אור: אולי אני אקרא את סעיף קטן (א) רק שידעו את ההקשר.

יצחק וקנין: אני מציע שתקראי את הכול, ואני אצביע.

<שרית זוכוביצקי-אור: הסעיף שאושר – אני אסביר.

<שרית זוכוביצקי-אור: אנחנו מאפשרים גם למתמחים לעשות פעולות, למעשה לכתוב שומות, לעשות פעולות שמיוחדות לשמאי.

<שרית זוכוביצקי-אור: אנחנו מאפשרים לשמאים לעשות את זה בתקופת ההתמחות, אז היינו צריכים לכתוב חריג לכלל שבסעיף 4(א), וכמובן הפעולות הספציפיות ששמאי יוכל לעשות, אנחנו נקבע במסגרת סעיף 122(ב).

<איתי עצמון: 122, מחקתם את (ב).

<שרית זוכוביצקי-אור: את (ב) מחקנו, נכון.

<שרית זוכוביצקי-אור: צודק.

יצחק וקנין: האם יש הערות, רבותי?

<לוי רונן: לא הספקנו כי רצנו מהר לאשר את ההגדרה של שמאי רכב.

<לוי רונן: זה לא עלה לדיון, שלחנו אתמול את זה לכולם - - -

יצחק וקנין: אתה מחזיר אותי בחזרה - - -

<שמואל מלכיס: זה כבר אושר.

<לוי רונן: דקה.

<לוי רונן: רצינו לשקול את העניין להוסיף עוד הגדרה של שמאי בית, כדי שיהיה ברור - - -

יצחק וקנין: עד הישיבה הבאה שב אתם, ואם הם יראו לנכון להביא לפה משהו שאתה רוצה, תגיד להם.

<לוי רונן: פה זה המקום, לא?

יצחק וקנין: אני לסעיף הזה לא חוזר אחורה ולא דן בו יותר.

יצחק וקנין: אני מתקדם קדימה.

יצחק וקנין: אם תשכנע אותם עד הישיבה הבאה במה שאתה רוצה, הם יביאו את זה ותהיה הסכמה, אין לי שום בעיה.

יצחק וקנין: מה שכרגע הוקרא, לסעיף 4, היא קראה גם את סעיפים (א), (ב) ו-(ג) והבנתי שהצביעו על - - -

<אבנר פלור: (א) ו-(ב) הצביעו.

יצחק וקנין: האם יש הערות?

יצחק וקנין: אין הערות.

יצחק וקנין: מי בעד, רבותי?

<לוי רונן: רגע.

<לוי רונן: רגע.

<אינגריד הר-אבן: יש לנו הערות ל-(ג).

<אינגריד הר-אבן: יש לנו מספר הערות.

<אינגריד הר-אבן: אנחנו רוצים להכניס פה, אם כבר יש פה איסור, מה המתמחה יכול לעשות וכו'.

<אינגריד הר-אבן: קודם כול, היינו מבקשים להוסיף לסעיף הזה את המילים "איסור השפעה" לכותרת הסעיף – "עיסוק במקצוע בענף הרכב, איסור השפעה וחובת רישיון".

<אינגריד הר-אבן: אנחנו מבקשים להוסיף ששמאי לא יוכל לעשות שומה במסגרת ניגוד עניינים, כלומר, ששמאי בית למשל - - -

<איתי עצמון: זאת לא הערה לסעיף.

יצחק וקנין: גברתי, כנראה שאת לא מכירה את הכללים.

יצחק וקנין: זה בכלל נושא אחר לגמרי מה שאת מבקשת.

יצחק וקנין: זה לא שייך לסעיף.

יצחק וקנין: אין לו שום רלוונטיות לסעיף שאנחנו קוראים.

<אינגריד הר-אבן: אני אגיד את זה בסעיף - - -

יצחק וקנין: אם תגידי את זה, היכן שצריך להגיד, נקבל את מה שאת אומרת ונדון על הנושא.

יצחק וקנין: אם כן, רבותי, יש עוד הערות?

יצחק וקנין: יש הערות למישהו, רבותי?

יצחק וקנין: אין הערות.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: בעד סעיף 4(ג) – פה אחד.

יצחק וקנין: אם כן, סעיפים קטנים (א) ו-(ב) אושרו בעבר, ועכשיו כרגע אישרנו את סעיף קטן (ג), אז כל סעיף 4 אושר.

<איתי עצמון: כלומר, לא יהיה יותר מרשם.

<שרית זוכוביצקי-אור: אנחנו מבטלים את המרשם.

<איתי עצמון: האם יש היום מרשם?

<שרית זוכוביצקי-אור: יש היום מרשם.

<שרית זוכוביצקי-אור: החוק הזה מדבר על רישיונות וחובת הרשות לפרסם באינטרנט את רשימת בעלי הרישיונות, המרשם - - -

<איתי עצמון: בהצעת החוק.

<שרית זוכוביצקי-אור: הסעיף שכבר אושר.

<שרית זוכוביצקי-אור: אנחנו מוותרים על הרישיונות, על הביורוקרטיה ועל התשלומים.

<שרית זוכוביצקי-אור: יש רישיון, יש רשימת בעלי רישיונות, ונגמר.

<דידי רוזנפלד: לא יצטרכו לשלם יותר...

<יערה למברגר: יש תשלומים אחרים.

<שמואל מלכיס: סליחה, וזה מספיק ל - - -

יצחק וקנין: סליחה, סליחה.

<לאה ורון: היא קוראת עכשיו.

יצחק וקנין: באמצע הקראה?

יצחק וקנין: אין לך סבלנות?

יצחק וקנין: אני אאפשר לך להעיר כל דבר.

יצחק וקנין: אתה עוד לא למדת את הפרקטיקה אצלי?

יצחק וקנין: אני לא אסתום לך את הפה, אבל אתה לא יכול לעצור אותה באמצע.

יצחק וקנין: תמשיכי.

<איתי עצמון: הסבר.

יצחק וקנין: קודם כול הסבר, ואחרי זה ניתן אפשרות להערות.

<שרית זוכוביצקי-אור: זאת רשימת תנאים שבהתקיימם זכאי אדם לקבל רישיון לעסוק בשמאות רכב.

<שרית זוכוביצקי-אור: זה כולל תושבות, אלמנטים מקצועיים בקשר להכשרה שלו, קורס, התמחות.

<איתי עצמון: לפני הקורס וההתמחות, מדוע הוא צריך להחזיק ברישיון נהיגה, ומדוע ייחדתם את הרישיון לרכב מסוג M1, שזה רכב פרטי?

<איתי עצמון: מדוע בן-אדם שעוסק בשמאות רכב צריך להיות בעל רישיון נהיגה?

<איתי עצמון: אם למשל הוא כבר בגיל שהוא לא יכול לקבל יותר רישיון נהיגה, או שהוא באיזה פסילה, האם זה מונע ממנו מלעסוק בהערכת הנזק שנגרם לרכב?

<אבנר פלור: יש מקרים שבהם כדי לסיים את העבודה הוא מחויב גם בנסיעת מבחן עם הרכב.

<קריאה: מה פתאום.

<דידי רוזנפלד: איזה מקרים?

יצחק וקנין: רבותי, תאפשרו לו לדבר.

<משה קרמאייר: דידי, יש שמאים טובים, לא כמוך.

<משה קרמאייר: ..

<דידי רוזנפלד: עדיין אין מקרים כאלה.

יצחק וקנין: חבר'ה, יש לי סבלנות, אבל אתם מפריעים.

יצחק וקנין: אם תבקש את רשות הדיבור, האם אני אתן לך או לא אתן לך?

יצחק וקנין: מה אתה חושב?

<דידי רוזנפלד: אני בטוח שתיתן, אדוני.

<אבנר פלור: אדוני היושב-ראש, היתה לנו כוונה לבטל את הסעיף הזה.

<אבנר פלור: בדיון המקדים שלנו עם איגוד השמאים הם העלו מקרים שבהם השמאי כן מחויב בנסיעה עם הרכב כדי לתת את חוות-הדעת הסופית.

<דידי רוזנפלד: אדוני היושב-ראש, שמאי בודק נזק לרכב, לא בודק טיב תיקון.

<קריאה: - - -

יצחק וקנין: סליחה, אני לא שומע.

<דידי רוזנפלד: אדוני היושב-ראש, שמאי בודק נזק לרכב, לא בודק טיב תיקון, הוא לא צריך לנסוע על הרכב, אפילו לא מילימטר, ולכן רישיון הנהיגה בתוקף, לטעמי הוא פסול או לא במקום.

<דידי רוזנפלד: כמו שציין היועץ המשפטי של הוועדה - - -

<איתי עצמון: שאלתי.

<איתי עצמון: שאלתי.

<דידי רוזנפלד: אבל מה ששאלת נכון.

<דידי רוזנפלד: הערה נוספת לסעיף קטן (א).

<דידי רוזנפלד: למה הוא צריך להיות תושב ולא אזרח?

<דידי רוזנפלד: מי שיהיה שמאי, הוא צריך להיות אזרח מדינת ישראל.

<שמואל מלכיס: למה?

<שמואל מלכיס: אפילו לא בטוח שתושב הוא צריך להיות.

<דידי רוזנפלד: למה?

<דידי רוזנפלד: אני רוצה שהוא יהיה אזרח מדינת ישראל.

יצחק וקנין: אני אסביר לך.

יצחק וקנין: מי שמכיר, יש אנשים שהם תושבי מדינת ישראל 15 שנים ולא מקבלים אזרחות ועובדים פה ומתפרנסים פה.

יצחק וקנין: אני אומר לך את זה באחריות.

יצחק וקנין: צד"לניקים בזמנו, מי שבא בנגלה הראשונה של הצד"לניקים – אני במקרה גר באזור קו העימות – אני אומר לך שביישוב שלומי וגם בנהריה יש הרבה תושבים שהם צד"לניקים, חלקם שברחו בנגלות הראשונות קיבלו אזרחות.

<דידי רוזנפלד: אזרחות זה בסדר.

<דידי רוזנפלד: אזרח זה אזרח.

יצחק וקנין: סליחה.

יצחק וקנין: חלקם באו אחרי כן, לא בנגלה הראשונה, ועד היום הם תושבים ואין להם אזרחות.

יצחק וקנין: יש להם תעודת זהות כתומה, אם אני לא טועה, ולא כחולה, ולכן הם תושבים ולא אזרחים.

יצחק וקנין: יש להם כל הזכויות, הם משלמים ביטוח לאומי וכל מה שצריך.

יצחק וקנין: מה שחסר להם זה האזרחות הישראלית.

יצחק וקנין: ולכן זה נכון מאוד מה שנכתב, כי אז תוציא הרבה אנשים מחוץ לאפשרות לעסוק בדבר הזה.

<שמואל מלכיס: אתה פוגע בפרנסה שלהם.

<שמואל מלכיס: יש מדינות שלא מרשות כפל אזרחות.

<שמואל מלכיס: אז יש אנשים שמעדיפים להחזיק אזרחות למשל של ספרד.

<שמואל מלכיס: הספרדים לא מרשים למשל אזרחות כפולה.

יצחק וקנין: כדי לא לוותר.

<דידי רוזנפלד: לאלה אנחנו צריכים לתת להיות שמאים?

<שמואל מלכיס: למה לא?

<שמואל מלכיס: שמאי זה משהו לאומני?

<דידי רוזנפלד: לא לאומני.

<דידי רוזנפלד: אני רוצה לחזק את האזרחים במדינת ישראל.

<דידי רוזנפלד: זה הכול.

<שמואל מלכיס: מה הקשר?

יצחק וקנין: עוד הערות, רבותי.

<שמואל מלכיס: רציתי להעיר, לפי עניות דעתי, שהדרישה בסעיף קטן (ד) היא מאוד-מאוד מצומצמת ולא נראה לי למשל שאדם כזה, אפילו לטענת איגוד השמאים, יכול לקבוע את ערכו של רכב על-פי מידת השכירות שלו.

<שמואל מלכיס: אם הוא סיים רק 12 שנות לימוד, נראה לי מוגזם לבקש מאדם כזה להעריך את ערך הרכב על-פי שכירותו בשוק, שזה עניין מאוד-מאוד מסובך.

<דידי רוזנפלד: אחד כזה צריך ללכת לקורס.

<דידי רוזנפלד: הוא צריך לעמוד בקורס.

<שמואל מלכיס: כמה זמן נמשך הקורס?

יצחק וקנין: כבודו, אני אגיד לך מה עשית, נכנסת לסעיף, זרקת את הכול והשארת רק את זה.

<שמואל מלכיס: מצד אחד מהנדס, מצד שני ברמה כל-כך נמוכה.

יצחק וקנין: זה אחד מהתנאים.

יצחק וקנין: הוא חייב לעבור קורס שמאים, ואם יש לו הכשרה נכונה לדבר הזה, למה אני צריך למנוע ממנו?

יצחק וקנין: הוא לא צריך להיות בוגר אוניברסיטה.

<שמואל מלכיס: אז הוא לא יכול לעשות חלק מהתפקידים שמתבקשים.

יצחק וקנין: אם אתה רוצה תואר ראשון, אני יכול לכתוב תואר ראשון, אין בעיה.

<שמואל מלכיס: לא ביקשתי תואר ראשון.

יצחק וקנין: אחרי זה תבדוק כמה שמאים יש להם תואר ראשון.

<שמואל מלכיס: המנעד, נדמה לי שזו המילה המתאימה היום, בין מהנדס לבין מי שיש לו תעודה שהוא סיים רק 11 שנות לימוד.

<שמואל מלכיס: נראה לי מוגזם שדורשים ממנו לקבוע שווי ערך של רכב.

<שמואל מלכיס: זה בלתי מתקבל על הדעת.

<שלמה תוסיה-כהן: על-פי נוסח החוק שאושר, גם אם יש לו שנתיים לימוד, הוא יכול לתת חוות-דעת על שווי הרכב.

<שלמה תוסיה-כהן: אז למה אתה בא בטענות לאחד שיש לו 12 שנים?

<שלמה תוסיה-כהן: הרי זה פתוח לכולם.

<שמואל מלכיס: אמרתי שזה לא נראה לי הגיוני.

<שמואל מלכיס: זה לא מידתי, מה שנקרא.

יצחק וקנין: עוד הערות, רבותי.

יצחק וקנין: האם יש עוד הערות, רבותי, לסעיפים על רישיון הנהיגה?

יצחק וקנין: אני רוצה להגיד משהו לגבי רישיון הנהיגה.

יצחק וקנין: הבנתי מה שאתה אומר, אני חושב שיהיה צורך ברישיון נהיגה, כי השמאי בכל זאת - - -

<דידי רוזנפלד: אם הוא בפסילה באותו זמן, כבודו?

יצחק וקנין: מה השייכות בכלל?

<דידי רוזנפלד: אז אין לו רישיון.

<דידי רוזנפלד: הוא לא יעבוד?

<איתי עצמון: הוא לא יוכל.

<דידי רוזנפלד: הוא לא יוכל לעבוד.

<דידי רוזנפלד: נסע מהר, קיבל פסילה - - -

יצחק וקנין: אתה מדבר על שני דברים שונים.

יצחק וקנין: יש לי כבר רישיון לשמאות.

יצחק וקנין: אם כרגע אני מחזיק ברישיון לשמאות, על-פי זה שיש לי גם רישיון נהיגה, זה בסדר גמור.

יצחק וקנין: אתה מדבר על מצב שאני - - -

<דידי רוזנפלד: מחר אני עובר עבירה וכתוצאה מזה משרד התחבורה לקח לי את רישיון הנהיגה.

יצחק וקנין: השאלה אם זה לקיחה לצמיתות או לא.

<איתי עצמון: אדוני, אני רגע אבהיר, לפי הדרישה שכתובה בפסקה (2) אדם יצטרך להיות בעל רישיון נהיגה בתוקף מאותו סוג כדי לעסוק בשמאות רכב.

<יערה למברגר: בזמן שהרישיון לא בתוקף, למשל אם הוא נפסל, גם אם לתקופה קצרה, בתקופה הזאת הוא לא יכול לנהוג ברכב.

יצחק וקנין: אני חושב שכן צריך רישיון נהיגה.

<שמואל מלכיס: אם הוא עושה שמאות למשאית, האם הוא צריך רישיון M2?

<שרית זוכוביצקי-אור: כתבנו שלא.

<אבנר פלור: כתבנו שהוא צריך את המינימום.

יצחק וקנין: רבותי, זה כתוב פה.

יצחק וקנין: אין טעם להמשיך.

יצחק וקנין: אם כן, רבותי, יש הערות?

יצחק וקנין: אין הערות.

יצחק וקנין: אני מצביע על כל הסעיפים.

יצחק וקנין: 120, כולל כל הסעיפים.

יצחק וקנין: מי בעד, רבותי?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: בעד סעיף 120 – פה אחד

יצחק וקנין: הסעיף אושר.

יצחק וקנין: סעיף 121.

יצחק וקנין: כן.

<משה קרמאייר: יש בעיה עם המספור.

<איתי עצמון: את כל המספור נסדר בעת ניסוח הצעת החוק.

יצחק וקנין: הסבר.

<שרית זוכוביצקי-אור: כיוון שחלק מהתנאים לקבלת רישיון לשמאי רכב זה בחינה, אנחנו מסדירים פה את הבוחנים, את הפרוצדורה, שתהיה קשורה - - -

<לאה ורון: מי הם אותם הבוחנים?

<אבנר פלור: היום זה בוחנים שהם שמאים.

<אבנר פלור: יש ועדת הסמכה שמאשרת אותם בוחנים על-פי קריטריונים מסוימים, והם מאושרים.

<אבנר פלור: אותו מודל יש לנו לגבי מוסכים, לא רק לשמאים.

<אבנר פלור: אלה אנשי מקצוע שבוחנים - - -

<שרית זוכוביצקי-אור: כיום מי שיקבע את הבוחנים יהיה המנהל, המנהל על-פי קריטריונים שיקבע השר.

יצחק וקנין: יש עוד מישהו?

יצחק וקנין: רבותי, יש עוד הערות?

<איתי עצמון: שרית, הם חייבים ניסיון מקצועי?

<אבנר פלור: כן.

יצחק וקנין: אין הערות לסעיפים.

<איתי עצמון: חובת ההודעה למנהל על עמידה בתוצאות הבחינות זה לצורך מתן הרישיון, נכון?

<שרית זוכוביצקי-אור: נכון.

<איתי עצמון: כיוון שיש עוד תנאים.

<שרית זוכוביצקי-אור: עושים בחינה והמנהל שנותן את הרישיון צריך לדעת שהם עמדו בבחינה.

יצחק וקנין: רבותי סעיף 12, מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: בעד סעיף 121 – פה אחד

יצחק וקנין: הסעיף אושר.

יצחק וקנין: סעיף 121א.

יצחק וקנין: רבותי, האם יש הערות לסעיף הזה?

יצחק וקנין: אין הערות.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: בעד סעיף 121א – פה אחד

יצחק וקנין: הסעיף אושר.

יצחק וקנין: סעיף 122.

<שרית זוכוביצקי-אור: שוב אנחנו מסדירים.

<שרית זוכוביצקי-אור: כיוון שחלק מהתנאים לקבלת רישיון לשמאי רכב זה התמחות, אנחנו פה מסדירים את כללי ההתמחות, מסמיכים את השר לקבוע כללים.

<איתי עצמון: כל ההסדר הזה יהיה בתקנות.

<שרית זוכוביצקי-אור: נכון, הסדר פרטני שיקבע מה יהיה רשאי מתמחה לעשות בתקופת ההתמחות, כאשר יש לנו הסדר קבוע שאותו אישרנו, שהוא יכול לעשות פעולות ללא רישיון כמובן.

<זאב פרידמן: אוני היושב-ראש, מתמחה שמבצע את העבודות, האחריות נשארת על המתמחה עצמו או על האדם שמאמן אותו?

<זאב פרידמן: אם זה אדם שמאמן אותו, זה צריך להיות מוסדר.

<זאב פרידמן: כמו שראינו למשל במוסך, האחריות הכוללת על הרכב לא על המתקנים, אלא על המנהל המקצועי.

<זאב פרידמן: אני חושב שצריך לציין את זה.

<אינגריד הר-אבן: זה נמצא בצו, וזה הושמט.

<איתי עצמון: באיזה סעיף בצו?

<אינגריד הר-אבן: בסעיף 10(ב) סיפה בצו, שמתייחס לנושא של ההתמחות, כתוב:

<אינגריד הר-אבן: חתימה של השמאי על חוות-דעת תחייב אותו - - - ופה אני מסכימה עם זאב שצריך לסגור מעגל שהשמאי יהיה אחראי לכל מה שהמתמחה עושה, כולל חתימה על השומה.

<איתי עצמון: השאלה אם זו לא הוראה שניתן יהיה לקבוע בתקנות מכוח הסעיף?

<אינגריד הר-אבן: אם כבר מכניסים לפה התמחות, צריך גם לקבוע - - -

<איתי עצמון: כל ההסדר בנושא ההתמחות – זה מה ששאלתי – יהיה בתקנות.

<איתי עצמון: את מבקשת לקבוע כאן בחקיקה הראשית חלק מההוראות בנושא ההתמחות.

<יערה למברגר: אבנר למשל אמר לי שעל השומה בסוף חותם רק השמאי, לא המתמחה לבד, אז היא תיקבע כפעולה מקצועית שמתמחה רשאי לבצע רק בליווי שמאי, אבל בפעולות המקצועיות שיקבע בתקנות שמתמחה רשאי לבצע לבד, האחריות היא על המתמחה.

<איתי עצמון: בליווי זה אומר שמי שחותם - - -

<דידי רוזנפלד: תלמיד נהיגה.

<דידי רוזנפלד: האחריות היא שלו בתאונה?

<דידי רוזנפלד: נניח יש תאונה לתלמיד נהיגה.

<יערה למברגר: יש תלמיד נהיגה ויש מתמחה במשפטים.

<דידי רוזנפלד: טעות של מתמחה במשפטים האם זו טעות שלו או טעות של המשרד?

<יערה למברגר: יש פעולות שמתמחה יכול לעשות לבד.

<יערה למברגר: מוגדר מה הפעולות שהמתמחה יכול לעשות.

<דידי רוזנפלד: האחריות המקצועית על מי נופלת?

<דידי רוזנפלד: על בעל המשרד.

יצחק וקנין: רבותי, נעשה תיקון בסעיף הזה.

<איתי עצמון: אני מציע תיקון קל בסעיף 122 סיפה, לכתוב "ומהן הפעולות המקצועיות שמתמחה יהיה רשאי לבצע רק בליווי או בפיקוח שמאי רכב".

<שרית זוכוביצקי-אור: אוקיי.

<משה קרמאייר: שמאי רכב שאושר לאמן, לא כל אחד.

<קריאה: "בעל המשרד" במקום "שמאי רכב".

<משה קרמאייר: שמאי רכב שאושר לאמן.

<איתי עצמון: אתם מבקשים גם להסמיך את השר לקבוע מי יהיה רשאי - - -

<קריאות: כתוב.

<דידי רוזנפלד: כבר הסמכת אותו.

<איתי עצמון: זה בסדר.

יצחק וקנין: נצביע על סעיף 122, כולל התיקון שהוצע.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: בעד סעיף 122, לרבות התיקון – פה אחד

יצחק וקנין: הסעיף אושר.

יצחק וקנין: סעיף 123.

יצחק וקנין: מה רציתם לעשות?

<שרית זוכוביצקי-אור: פה למעשה זה סעיף מסמיך, הוא מסמיך את השר, בהתייעצות עם מועצת השמאים, לקבוע הוראות מקצועיות, בין היתר לעניין כתיבת שומה, לעניין מתמחים, לתיקון שומה, לדווח למנהל או לרשות הרישוי, למעשה בכל הפעולות שמבצע שמאי רכב.

<יערה למברגר: צריך להגיד שאת סעיף קטן (ב) לא קראת, כי אנחנו מבקשים למחוק.

<שרית זוכוביצקי-אור: נכון.

<איתי עצמון: זאת היתה ההערה שלי.

<שרית זוכוביצקי-אור: זה מופיע כמחוק, נכון?

<איתי עצמון: כן.

יצחק וקנין: כן.

<איתי עצמון: לעניין כללי אתיקה מקצועית.

<איתי עצמון: בישיבות הפנימיות שקיימתי עם נציגי הממשלה, העליתי את נושא האתיקה המקצועית, כיוון שהוא לא נקבע במפורש בסעיף 17.

<איתי עצמון: סעיף 17 להצעת החוק מסמיך את השר להתקין תקנות לעניין איסור ניגוד עניינים ואיסור עבודה בחוסר מקצועיות של בעל רישיון לעיסוק במקצוע בענף הרכב.

<איתי עצמון: מכיוון שהתיבה "אתיקה מקצועית" לא הופיעה שם, חשבתי שנכון לכלול כאן.

<איתי עצמון: לאחר מחשבה נוספת אנחנו חושבים שכדאי למחוק מכאן "אתיקה מקצועית" ולהוסיף את זה דווקא בסעיף 17.

<איתי עצמון: אני מניח שזה יצטרך להיות במסגרת של דיון מחדש, כך שבעצם יהיו כללי אתיקה מקצועית לכל העיסוקים בענף הרכב, ולכן למעשה התוספת - - -

<לאה ורון: למה נמחקת הפסקה בעניין פרסום ההוראות?

<איתי עצמון: מכיוון שמדובר בתקנות.

<איתי עצמון: התוספת הזאת, כששאלתי מה פשרה, נאמר לי שהתכוונו לקבוע את הדברים האלה בנהלים.

<איתי עצמון: חשבנו שהדברים האלה צריכים להיות בחקיקת משנה ולא בנהלים.

<שרית זוכוביצקי-אור: סעיף 17 כבר מסדיר את זה.

<איתי עצמון: מה שהשר קובע, הכוונה היא לתקנות, ולכן התקנות כמובן מתפרסמות ברשומות.

<יערה למברגר: כבר קודם היה כתוב "קבע".

<יערה למברגר: ולפי חוק הפרשנות כששר קובע זה בתקנות.

<איתי עצמון: זה כנראה טעות בנוסח הכחול של הצעת החוק.

<יערה למברגר: כבר היום – נגיע לזה עוד מעט בסעיף 130 – עבירת משמעת היא פעולה בניגוד לסעיף 17, ולכן אם אנחנו מוסיפים את כללי האתיקה בסעיף 17 זה משתלב.

<איתי עצמון: כרגע אנחנו לא מוסיפים.

<איתי עצמון: אנחנו נוסיף את זה.

<יערה למברגר: ההצעה שלנו להוסיף, וכך זה ישתלב, ויהווה עבירת - - -

<איתי עצמון: כאשר אומרים "הוראות מקצועיות" זה ממש הוראות על אופן עבודתו של שמאי הרכב.

<יערה למברגר: וכתיבת השומה.

<איתי עצמון: כל הדברים שדיברנו עליהם קודם לכן בדיון בהגדרה.

<יערה למברגר: זה משתלב עם מה שדיברנו קודם.

<יערה למברגר: זה משתלב עם שתי נקודות שדיברנו עליהן בתחילת הדיון: א', שהוראות טכניות לגבי כתיבת השומה מוסדרות פה בהוראות המקצועיות, ונושא נוסף, שכללי האתיקה, שהוא גם רכיב מאוד חשוב בעינינו, שיכול לתת תשובה להרבה מההערות שהועלו, הוא יבוא במסגרת סעיף 17, ולכן צריך לתקן פה את הכותרת ואת התוספת שמסומנת ב"עקוב".

<איתי עצמון: עוד תוספת שנוספה ב"עקוב".

<איתי עצמון: כתבתם "השר רשאי לקבוע".

<איתי עצמון: מכיוון שהכללים לעניין כתיבת שומה הם ממש קריטיים לעצם ההגדרה של שמאות רכב, אני מציע לחזור לנוסח שהיה בחוברת הכחולה ושהשר יקבע.

<יערה למברגר: בסדר גמור.

<יערה למברגר: את כל העקוב.

<איתי עצמון: כלומר, "השר בהתייעצות עם מועצת שמאי הרכב יקבע".

יצחק וקנין: עוד הערות?

יצחק וקנין: כן, זאב פרידמן.

<זאב פרידמן: אדוני היושב-ראש, אני מציע להסמיך את השר גם לקבוע כללים בדבר איסור של התערבות שמאי בעבודתו של שמאי אחר או להסדיר אותה.

<זאב פרידמן: אני חושב שבנפרד מהאיסור זה בהחלט יכול לעלות כדי עבירה אתית נפרדת לגמרי, היא שונה לחלוטין מההסדרה שאותה אנחנו מבקשים להסדיר באיסור.

<יערה למברגר: כמו שאמרנו, הנושאים האתיים, אנחנו חושבים שצריך לדון בהם בסעיף 17 ולא פה.

<יערה למברגר: אנחנו רוצים שההתייחסות האתית לא תהיה בסעיף 123, ופה יהיו רק הוראות מקצועיות, אולי יותר טכניות במהותן, ולכן אני יכולה אפילו להצטרף פה לעמדתך, ואני חושבת שבפתיחה של סעיף 17 יהיה צריך לראות איך לנסח את זה.

<שלמה תוסיה-כהן: השאלה אם ההוראה הזאת היא הוראה אתית.

<זאב פרידמן: תחזרי בך עד שנגיע לסעיף 17...

יצחק וקנין: רבותי, האם יש עוד הערות?

יצחק וקנין: כן, גברתי.

<אינגריד הר-אבן: אנחנו רוצים להצטרף לעמדה של המועצה לצרכנות לגבי ההשפעה של שמאי על שמאי, כי סטטיסטית רוב מקרי ההשפעה זה השפעה של שמאי בית של חברת ביטוח על שמאי שעושה את השומה.

<שמואל מלכיס: תעזבו כבר את חברות הביטוח.

<אינגריד הר-אבן: מה לעשות, בג"ץ אמר את זה, לא אני אמרתי את זה.

<שמואל מלכיס: בג"ץ לא אמר את זה.

<אינגריד הר-אבן: חייבים להסדיר את זה.

<יערה למברגר: לא בסעיף הזה.

יצחק וקנין: הסבירה נציגת משרד המשפטים, יערה, שזה יבוא בסעיף 17.

<יערה למברגר: אנחנו רוצים שכללי אתיקה, לרבות התייחסות של השפעה.

<יערה למברגר: זה דווקא ההיבט שבו אני מקבלת את ההערה, ואני חושבת שזה המקום המתאים לטפל בה, במסגרת כללי אתיקה שאנחנו רוצים בסעיף 17, ואולי המקום לכתוב את זה במפורש "כללי אתיקה, לרבות השפעה אסורה".

<יערה למברגר: צריך לראות איך לנסח את זה.

יצחק וקנין: עוד הערות?

<איתי עצמון: רציתי, אדוני לשאול לגבי הסיפה, "וניהול רשומות ופנקסים", למה הכוונה?

<שרית זוכוביצקי-אור: באמת זה קצת ניסוח ארכאי.

<שרית זוכוביצקי-אור: אפשר במקום זה אולי "ושמירת מסמכים ותיעוד".

<איתי עצמון: במקום "וניהול רשומות פנקסים ושמירתם"?

<שרית זוכוביצקי-אור: כן.

<משה קרמאייר: לכמה זמן?

<איתי עצמון: זה ייקבע בתקנות.

<יערה למברגר: זה הסמכה לתקנות.

<משה קרמאייר: בחוק כתוב שבע שנים.

<יערה למברגר: זה סעיף הסמכה.

<יערה למברגר: פרטים נקבע בתקנות.

יצחק וקנין: רבותי, יש לי עוד דקה לדיון

<אינגריד הר-אבן: אני רוצה לשאול את משרד התחבורה.

<אינגריד הר-אבן: סעיף 105 שהצבענו עליו בפעם הקודמת, על זה שמוסך חייב להציע ולהשתמש רק בחלפים מתאימים לרכב, הייתי מבקשת שתהיה הפניה גם בנושא השומות של השמאי, שהוא גם כפוף לאותו סטנדרט, שבשומה שלו יהיו רק חלפים שמתאימים לרכב.

<אינגריד הר-אבן: לא ראיתי התייחסות לזה בשום מקום, ויש לך הסעיף הזה כבר בפרק הקודם של המנהלים.

<שרית זוכוביצקי-אור: זה סעיף ספציפי.

<שרית זוכוביצקי-אור: אם אנחנו חושבים שזה חלק מכללי המקצוע, אז נכתוב את זה כחלק מכללי המקצוע.

<אינגריד הר-אבן: איך זה חל על מוסך ולא חל על שמאי?

<אינגריד הר-אבן: זה לא יכול להיות.

<שמואל מלכיס: האחריות על המוסך ולא על השמאי.

<אינגריד הר-אבן: אם השמאי יכתוב בשומה חלף לא מתאים לרכב, מה אני עושה עם זה?

<שמואל מלכיס: למוסך אסור להתקין.

<שרית זוכוביצקי-אור: את לא יכולה להתקין.

<שרית זוכוביצקי-אור: חל עליך איסור להתקין.

<קריאה: אם מחייבים אותו?

<דידי רוזנפלד: אי-אפשר לחייב.

<דידי רוזנפלד: הוא בעל המקצוע, הוא חותם בסוף על התיקון.

יצחק וקנין: רבותי, אני מצביע על הסעיף, כולל התיקונים.

יצחק וקנין: היו מספר תיקונים.

יצחק וקנין: סעיף 123, רבותי, כולל התיקונים שהוצעו.

יצחק וקנין: בעד סעיף 123 – פה אחד

יצחק וקנין: אנחנו מאשרים את סעיף 123.

יצחק וקנין: רבותי, אישרנו.

יצחק וקנין: אני נועל את הישיבה, רבותי.

יצחק וקנין: אני מודה לכולכם.