ועדת הכלכלה, כנסת 19, פרוטוקול מספר 408, 2014-12-04 12:00

מאיר שטרית: חברים, בוקר טוב, אני פותח את הישיבה.

מאיר שטרית: הישיבה היא בנושא דיון בתקנות חוק המכר (דירות) (הגבלת גובה ההוצאות המשפטיות), התשע"ה-2014.

מאיר שטרית: אני רוצה ראשית להקריא את מכתבו של אורי יהודה אריאל הכהן, שר הבינוי, ליושב-ראש הוועדה, מר אבישי ברוורמן, שאני מחליף אותו בגלל שהוא בחו"ל.

מאיר שטרית: הנדון הוא חוק המכר (דירות) (תיקון מס' 7), התשע"ד-2014.

מאיר שטרית: ביום שלישי במרץ 2014 התקבלה בכנסת הצעת חוק המכר (דירות) (תיקון מס' 7), התשע"ד-2014 (להלן – הצעת החוק), לפיה בסעיף 6ג(ב)(1) לחוק המכר (דירות), התשל"ג-1973 (להלן – החוק), ייקבע כדלקמן:

מאיר שטרית: מוכר לא ידרוש מקונה השתתפות בהוצאות משפטיות בסכום העולה על השיעור שקבע השר בהתייעצות עם שר המשפטים ושר האוצר ובאישור ועדת הכלכלה של הכנסת.

מאיר שטרית: לאור האמור, מצורף למכתבי נוסח התקנות הקובע כי הסכום המרבי לעניין השתתפות קונה דירה בהוצאות משפטיות תהיה 5,000 שקלים חדשים או סכום השווה למחצית האחוז של תמורת הדירה, הנמוך מביניהם.

מאיר שטרית: מבדיקה שערכה מחלקת תכנון אסטרטגי ומדיניות במשרדי, בהתבסס על מדרגות מס הרכישה הקבועות בחוק מיסוי מקרקעין (שבח ורכישה), תשכ"ג-1963, נמצא כי ראוי להחריג מתחולת התקנות עסקאות לרכישת דירות יוקרה, ששווין עולה על 4,642,750 שקל.

מאיר שטרית: בעסקאות אלה פערי הכוחות בין מוכר הדירות לקונה קטנים מעסקת רכישת דירת מגורים רגילה, ונראה כי אין צורך בהתערבות רגולטורית לעניין סכום ההשתתפות בהוצאות משפטיות המשולם בגין עסקאות אלה.

מאיר שטרית: נוסח התקנות מועבר לאישור ועדת הכלכלה של הכנסת לאחר קיום חובת התייעצות עם שר האוצר ושרת המשפטים, ובהתאם לסעיף 6ג(ב)(1) לחוק.

מאיר שטרית: והתקנות הן לפני.

מאיר שטרית: נמצא פה נציג משרד הבינוי, נכון?

מאיר שטרית: אז אני מבקש שאתה תציג את התקנות.

מאיר שטרית: יש לך את התקנות ביד?

<יאיר לנג: כן.

מאיר שטרית: בבקשה.

<יאיר לנג: אדוני מעוניין שאקריא אותן?

<לאה ורון: לא, קודם תציג אותן, תאמר עליהן כמה מילים לפני ההקראה.

<לאה ורון: בבקשה.

מאיר שטרית: ותציג את עצמך לפרוטוקול.

<יאיר לנג: עורך-דין יאיר לנג, לשכה משפטית של משרד הבינוי, אדוני.

<יאיר לנג: התקנות הן למעשה יישום של תיקון מס' 7, שהציע חבר הכנסת שטרית לחוק המכר (דירות).

<יאיר לנג: בתיקון נקבע ששר הבינוי, בהתייעצות עם שר המשפטים ושר האוצר, יקבעו סכום שמוכר לא יוכל לדרוש מקונה סכום העולה עליו בשביל השתתפות בהוצאות משפטיות.

<יאיר לנג: לאחר בדיקה שעשינו אצלנו במשרד, הגענו למסקנה שהסכום אמור להיות אחד מהשניים, כלומר הנמוך מבין 5,000 שקלים או חצי אחוז מסכום העסקה.

<יאיר לנג: וכמו כן, לאור פערי הכוחות הקטנים בעסקאות של דירות שנקראות דירות יוקרה, החלטנו להחריג את מה שהחוק למעשה מגדיר כדירות יוקרה.

מאיר שטרית: אוקיי.

מאיר שטרית: אני רוצה אם כן לעבור לקרוא את תקנות חוק המכר.

<לאה ורון: אלא אם כן יש הערות כלליות למי מהנוכחים.

מאיר שטרית: נקרא את התקנות ואז נשמע אם יש הערות למי שרוצה מהנוכחים.

מאיר שטרית: מי קורא את התקנות?

מאיר שטרית: אתה רוצה לקרוא את התקנות?

מאיר שטרית: בבקשה, תקרא, יש לך קול יותר יפה משלי.

<יאיר לנג: יציר כפיו של אדוני.

<יאיר לנג: תקנות חוק המכר (דירות) (הגבלת גובה ההוצאות המשפטיות).

<לאה ורון: לא, התקנות הן של השר.

<אתי בנדלר: עוד פעם?

<יאיר לנג: תקנות חוק המכר (דירות).

<אתי בנדלר: לא, את המילה "חוק" תמחק, בבקשה – תקנות המכר (דירות).

<אתי בנדלר: כן.

<יאיר לנג: תקנות המכר (דירות) (הגבלת גובה ההוצאות המשפטיות) התשע"כ-2014.

<יאיר לנג: בתוקף סמכותי לפי סעיפים 6ג ו-13 לחוק המכר (דירות), התשל"ג-1973 (להלן – החוק), בהתייעצות עם שר האוצר ושר המשפטים ובאישור ועדת הכלכלה של הכנסת, אני מתקין תקנות אלה:

מאיר שטרית: (א).

<אתי בנדלר: לא, צריכים לתקן את זה, יש כאן כמה טעויות נוסח.

מאיר שטרית: אוקיי.

<יאיר לנג: אקרא אז בנוסח המקורי, ושהיועצת המשפטית של הוועדה תתקן אותי.

<אתי בנדלר: אז כפי שאמרת, זה צריך להיות תקנה 2 פסקאות (1) ו-(2).

<אתי בנדלר: בתקנה 2(1).

<אתי בנדלר: הוראות תקנה 2.

מאיר שטרית: אלה התקנות.

מאיר שטרית: הערות, בבקשה.

מאיר שטרית: רק תציג את עצמך לפרוטוקול, אדוני.

<יורם חגבי-חגי: עורך-דין יורם חגבי-חגי, יושב-ראש פורום קניין מקרקעין של לשכת עורכי-הדין בישראל, ואני מדבר פה בשם עורכי-הדין ולשכת עורכי-הדין.

<יורם חגבי-חגי: ראשית, אני רוצה לומר שיש לנו תחושה, הייתי אומר אפילו בסוגריים או לא בסוגריים, של מחטף, כי אתמול ב-18:00 בערב בעצם התקשרו ללשכה והודיעו לנו על הדיון היום בשעה 12:00.

מאיר שטרית: מה לעשות, הכנסת מתפזרת.

<יורם חגבי-חגי: טוב, אבל הכנסת, היו לה תשעה חודשים מאז שהחוק הזה כבר הונח ואושר להתקין תקנות ולבצע כל מה שאפשר היה לבצע.

<יורם חגבי-חגי: הדברים לא נעשו.

<יורם חגבי-חגי: ואני לא אומר, אני לא פוליטיקאי, אני בא פה על בסיס מקצועי בלבד ולא כפוליטיקאי.

<יורם חגבי-חגי: זה דבר ראשון.

<יורם חגבי-חגי: דבר שני, היום אנחנו בעצם דנים לא בחוק, כי בנוגע לחוק, הוגשה עתירה, כפי שידוע לכם, בג"ץ 4415/14, שנקבע לדיון ב-18 בפברואר 15', שהוא דן על עצם חוקיותו של החוק, מטענות של חופש העיסוק, מידתיות.

<יורם חגבי-חגי: אבל זה לא הדיון פה היום, היום הדיון פה הוא על התקנות.

<יורם חגבי-חגי: עכשיו, בנוגע לתקנות, קודם כול, יש חובת התייעצות.

<יורם חגבי-חגי: אני מניח שאם כתוב פה בתקנות שהייתה התייעצות, אני מניח שנעשתה התייעצות, לפרוטוקול אני אומר את זה, כפי שמתקין התקנות - - -

מאיר שטרית: אתה מניח, זאת אומרת אתה לא בטוח.

<יורם חגבי-חגי: אני מניח שהייתה התייעצות עם שר האוצר ושר המשפטים, והיום אנחנו בוועדת הכלכלה של הכנסת בעצם, כי עברנו את שני השלבים האלה.

<יורם חגבי-חגי: אני מניח הנחה.

<יורם חגבי-חגי: אני לא מטיל דופי, אבל - - -

מאיר שטרית: רק למען הפרוטוקול, מונחות בפני גם ההתייעצות עם שר המשפטים וגם שר האוצר, הם חתומים עליהם.

מאיר שטרית: שלא תניח, שתדע.

<יורם חגבי-חגי: בסדר, אוקיי.

<יורם חגבי-חגי: אם היושב-ראש מאשר, מי אני שאומר שלא.

<יורם חגבי-חגי: עכשיו, הטענה הראשונה שלנו ביחס לתקנות האלה, לנו לא ברור כלל מדוע ההחרגה נעשתה על סכום של 4,642,750.

<יורם חגבי-חגי: בסעיף 4 לדברי ההסבר של התקנות נאמר: בהתאם לבדיקת משרד הבינוי, שנמצא פה, ובהתבסס על מדרגות מס הרכישה הקבועות בחוק מיסוי מקרקעין (שבח ורכישה), נמצא כי ראוי להחריג מתחולת התקנות עסקאות רכישה לדירות יוקרה ששווין על 4,642,750.

מאיר שטרית: ששוויין עולה על 4.6.

<יורם חגבי-חגי: מעל.

<יורם חגבי-חגי: כלומר בעצם התקנות האלה לא חלות על דירות יוקרה נקרא להן, שסכומן מעל 4,642,750.

<יורם חגבי-חגי: אנחנו חושבים כאנשי פורום קניין בלשכה, תיכף יצטרף לפה אילן שרקון ויש פה את ידידתי, עורכת-דין שבירו, שהשוק היום בעיקר עובד על דירות, הייתי מחלק אותן אולי למדרגים, כמו שהיושב-ראש אמר בישיבה ב-13 בינואר 2014, כשהוא הציג את החוק, אמר היושב-ראש, חבר הכנסת מאיר שטרית: אני אסביר.

<יורם חגבי-חגי: הצעת החוק שלי נועדה להקטין את התשלומים שזוג צעיר משלם, כשהוא קונה דירה לקבלן עבור רישום הדירה שלו בטאבו.

<יורם חגבי-חגי: כלומר היושב-ראש אמר: אני רוצה לעזור לזוגות הצעירים.

<יורם חגבי-חגי: על זה היה ויכוח סוער בוועדה במסגרת החוק, וזאת הייתה כוונת החוק.

<יורם חגבי-חגי: אם כך, אמר חבר הכנסת שטרית, זוג צעיר קונה דירה ב-1,000,000 שקל, לא ייתכן שיעלה לו 15,000 שקל אחוז וחצי.

<יורם חגבי-חגי: מה אנחנו רואים היום אבל?

<יורם חגבי-חגי: היום אנחנו רואים בעצם שמ-1,000,000 – ואם הולכים לתקנות מס רכישה, אנחנו רואים שמה שתקנות מס רכישה – משרד הבינוי והשיכון, אדוני, אני גם מדבר אליך.

<יאיר לנג: אני בודק את החוק פשוט.

<יורם חגבי-חגי: אני רואה ששם יש קודם כול דירת מגורים שיחיד רוכש, שהוא פטור ממס רכישה עד מיליון וחצי שקל.

<יורם חגבי-חגי: זה אדם שעוזרים לו, שיש לו פטור מוחלט ממס רכישה.

<יורם חגבי-חגי: זה המדרג הנמוך, דירה יחידה שלאדם יש.

<יורם חגבי-חגי: אבל לאדם שיש לו עשר דירות או ארבע דירות, מדוע שהוא ישלם 5,000 שקל?

<יורם חגבי-חגי: עשיתי חשבון, זה בדיוק 125 מגשי פיצה לעורך-דין.

<יורם חגבי-חגי: זה העלות שלהם, פיצה שקונים בחנות.

<יורם חגבי-חגי: מה ההיגיון?

<יורם חגבי-חגי: הרי אנחנו לא נכנסים לסוגיה בחוק עצמו, לגבי הסבירות של התקנות האלה.

<יורם חגבי-חגי: כלומר, אני לא יודע איזה תחשיבים עשיתם, דיברנו בזמנו שתתייעצו אתנו, דברו אתנו, אפילו שאנחנו נגד החוק הזה.

<יורם חגבי-חגי: לא התקשרו, לא שום דבר, כתבו פה איזו קביעה שהיא לא נכונה, לא עובדתית ולא בשטח.

<יורם חגבי-חגי: אני לא רואה מקום שאדם שקונה דירה ב-2,000,000 שקל למשל, שהחוק הזה יחול עליו, שיעלה לו 5,000 שקל.

<יורם חגבי-חגי: על מה?

<יורם חגבי-חגי: לא שאני מסכים בגלל חופש העיסוק, בגלל החוק עצמו בעיקרון, אבל לתת לאנשים בשביל 2,000,000 שקל, 3,000,000 שקל?

<יורם חגבי-חגי: הם צריכים לשלם 5,000 שקל?

<יורם חגבי-חגי: איפה ההיגיון פה?

<יורם חגבי-חגי: וחבר הכנסת שטרית אמר:

<יורם חגבי-חגי: החוק הזה מיועד לעזור לזוגות צעירים.

<יורם חגבי-חגי: עכשיו, רבותי, עורכי-הדין לא בכדי מתנגדים לחוק הזה.

<יורם חגבי-חגי: עורכי-הדין, זאת פרנסתם.

<יורם חגבי-חגי: היושב-ראש לא נגד עורכי-הדין.

מאיר שטרית: להיפך.

מאיר שטרית: אני בעדכם, רק שהקבלנים ישלמו.

<יורם חגבי-חגי: אני יודע שלא.

<יורם חגבי-חגי: נוצר מצב היום, רבותי, כמו שבסוגריים בסוגיית מע"מ אפס יש שכר טרחה אפס בעצם היום, כי השכר הזה, כמו שאמרנו, הוא לא סביר, לא הגיוני.

<יורם חגבי-חגי: ציפינו ממשרד הבינוי שיבחן את זה, מה העלות.

<יורם חגבי-חגי: ודיברו בישיבות, אתה לא היית פה, דיברה פה אחת ממשרד האוצר, מה העלות של הכנת צו בית משותף, כמה שעות עבודה, לבחון את זה יותר לעומק.

<יורם חגבי-חגי: אבל 5,000 שקל לאדם שקונה דירה ב-4,000,000 שקל?

<יורם חגבי-חגי: את זה הוא ישלם לעורך-דין?

<יורם חגבי-חגי: זה סביר?

<יורם חגבי-חגי: זה הגיוני?

<יורם חגבי-חגי: אני חושב שזה מעליב פשוט.

<יורם חגבי-חגי: עוזרים לאדם עם חמש דירות, זאת דירה חמישית שלו, הוא ישלם 5,000 שקל?

<יורם חגבי-חגי: זו כוונת המחוקק?

<יורם חגבי-חגי: עכשיו, יש פה סוגיה נוספת, רבותי, שהיא לא ברורה לי.

<יורם חגבי-חגי: דיבר היועץ המשפטי על נושא התחולה, בהנחה שאם חס וחלילה יאושרו התקנות האלה, אני מבין שהוא חצי שנה מיום פרסום התקנות.

מאיר שטרית: איפה זה כתוב?

<יורם חגבי-חגי: אני שואל.

מאיר שטרית: התחולה היא מיידית.

<יורם חגבי-חגי: תחולה מיידית, רבותי, לא ניתנת לביצוע.

<אתי בנדלר: לא לא, תחילת החוק נדחתה – עד לאיזה תאריך?

<יאיר לנג: ה-1 בינואר 2015.

<אתי בנדלר: ל-1 בינואר 2015.

<יורם חגבי-חגי: אז אני מודיע לכם עכשיו שקהילת עורכי הדין, הרי השוק עובד, אנחנו עובדים כעורכי-דין, ואני אומר את זה גם לפרוטוקול, זה לא מידתי שהתחולה שלו תתחיל בינואר, כלומר עוד חודשיים.

<אתי בנדלר: אבל רק על חוזי מכר שייחתמו מאותו מועד.

<יורם חגבי-חגי: כן, אבל את יודעת, מטבע הדברים במקרקעין, עסקאות לא נעשות מהיום למחר.

<יורם חגבי-חגי: לכן גם המחוקק הניח בהתחלה לתת חצי שנה.

<יורם חגבי-חגי: אם התקנות היו מותקנות במועד, היה לנו חצי שנה להתארגן.

<יורם חגבי-חגי: תראי ברישה של החוק, שם כתוב: חצי שנה.

<יורם חגבי-חגי: לכן אני מציע בכל מקרה שיהיה לנו חצי שנה מיום שהתקנות - - -

מאיר שטרית: מה יש להתארגן?

מאיר שטרית: זה פשוט לגבות פחות כסף.

מאיר שטרית: אין מה להתארגן.

<יורם חגבי-חגי: אין עימות בינינו.

מאיר שטרית: חלילה וחס.

<יורם חגבי-חגי: שמע, אנחנו נמצאים פה היום, עם כל הכבוד, אני בכלל גם חושב שזה לא היה ראוי בכלל שיאושרו התקנות האלה כאשר הכנסת התפזרה, ואני אומר את זה לפרוטוקול.

<יורם חגבי-חגי: לא ראוי לה בכלל, ממש לא ראוי.

מאיר שטרית: העיקר שעורכי-דין - - -

<יורם חגבי-חגי: לא אמרתי את זה.

<יורם חגבי-חגי: לא ראוי היה שאתה תהיה היושב-ראש וגם תהיה מגיש הצעת החוק.

<יורם חגבי-חגי: גם לא ראוי.

מאיר שטרית: למה?

<יורם חגבי-חגי: ככה.

<יורם חגבי-חגי: זה חוק שאתה מוביל אותו, ואתה עכשיו מאשר אותו לבד.

<יורם חגבי-חגי: יש פה עוד חבר בוועדה?

<יורם חגבי-חגי: יש פה עוד חבר?

מאיר שטרית: אם אנשים באים או לא באים, זה up to them.

<יורם חגבי-חגי: יש חבר אחד בוועדה – שטרית מגיש את ההצעה, הוא היושב-ראש, הוא מאשר אותה.

מאיר שטרית: תודה רבה.

<יורם חגבי-חגי: זה נראה לך תקין?

מאיר שטרית: זה נראה לך חריג?

<יורם חגבי-חגי: לא, נראה לי לא סביר.

מאיר שטרית: בכנסת יום ביומו מגיעים ראשי - - -

<רונית שבירו אליאס: אפשר להגיד בבקשה משהו בעניין הזה?

מאיר שטרית: תסלח לי, אתה נתפס לשטויות.

מאיר שטרית: כל ראש ועדה בכנסת דן בחוקים שלו, לא אחת, לא שתיים, לא עשר ולא מאה.

<יורם חגבי-חגי: אתה אפילו לא חבר ועדה.

מאיר שטרית: עכשיו אני חבר ועדה.

<יורם חגבי-חגי: ראיתי באינטרנט, אתה לא חבר ועדה.

מאיר שטרית: אני חבר ועדה.

<יורם חגבי-חגי: גם לא ממלא מקום חבר ועדה.

מאיר שטרית: עכשיו אני חבר ועדה.

<יורם חגבי-חגי: אז טוב, זה - - -

מאיר שטרית: וואלה.

<רונית שבירו אליאס: מר שטרית, אם אפשר, בבקשה.

מאיר שטרית: בבקשה.

מאיר שטרית: סיימת?

<יורם חגבי-חגי: כן.

מאיר שטרית: תודה.

<רונית שבירו אליאס: עורכת-דין רונית שבירו, לשכת עורכי-הדין.

<רונית שבירו אליאס: קודם כול, בהתייחס לדברי חברי, אני מניחה שבדקת היטב את נושא זימון הישיבה היום.

<רונית שבירו אליאס: אבל מעבר לזה שאולי חבר כנסת יכול לכנס, אסופת הנסיבות שמביאות לישיבה הזאת, אני קוראת לה הישיבה האומללה הזאת מבחינתנו היום, נראית חסרת תום לב ולא תקינה בעליל.

<יורם חגבי-חגי: היא תפגע בכל עורכי-הדין.

<רונית שבירו אליאס: ואני חושבת שאם אנחנו נמצאים במוסד ציבורי, במוסד שמייצג את כל ציבור אזרחי מדינת ישראל, לא ייתכן שכאשר הכנסת מתפזרת, הממשלה מתפרקת, השר אורי אריאל שחיכה כל כך הרבה חודשים, דווקא אתמול חותם על התקנות, ואדוני אפילו לא ממתין כחודש ימים לפחות על מנת לתת לכולם להיערך לישיבה של היום.

<רונית שבירו אליאס: בכניסה שנכנסנו היום לכנסת אין נפש חיה, הזמינו במיוחד איזה איש ביטחון, הוא אפילו היה לא לבוש בבגדיו, ואמר לנו שהוא הוזמן לישיבה הזאת.

<רונית שבירו אליאס: אין שום פעילות.

<רונית שבירו אליאס: ואין אף חבר של ועדת הכלכלה בישיבה הזאת, לרבות יושב-ראש הוועדה, מר אבישי ברוורמן.

<רונית שבירו אליאס: והאסופה הזאת, הנוכחות הזאת, נראית או נחזית ללא תקינה בעליל, נראית כמחטף.

<רונית שבירו אליאס: זה לא רק תחושה שלנו, זה האסופה - - -

מאיר שטרית: אני מציע: אל תנהלי את הכנסת.

מאיר שטרית: אענה לך על מה שאתם אומרים, אבל תתייחסי לתקנות עצמן, אם יש לכם הערות, בבקשה.

<רונית שבירו אליאס: בהחלט.

<רונית שבירו אליאס: אני מתייחסת, אבל אני רוצה לומר את הדברים כמובן לפרוטוקול.

מאיר שטרית: אמרת.

<רונית שבירו אליאס: דבר שני, אדוני, מעבר למה שאמרנו שהחוק לא חוקתי ויש בג"ץ כמובן, ודווקא אדוני הסכים אתי במספר שיחות שניהלנו, שעורכי-דין שמטפלים בחוזים של קבלנים עובדים על החוזים במשך חמש-שבע שנים, החל מתכנון התב"א, כלה בוועדות וכו' וכו', ואדוני גם הסכים אתי.

מאיר שטרית: ומגיע להם שכר.

<רונית שבירו אליאס: ומגיע להם שכר ראוי.

מאיר שטרית: רק מהקבלן.

<רונית שבירו אליאס: ורק מהקבלן, אכן נכון.

<רונית שבירו אליאס: עכשיו, אדוני, אני מנסה שאולי תבין, או שכולכם תבינו – נכון, מהקבלן, אבל כמו שאינסטלטור, וכמו שאדריכל, וכמו שפרסומאי וכמו שכל דבר אחר נכנס למחיר דירה, אז בעקבות שינוי החוק, מחיר השירות של עורכי-הדין ייכנס למחיר הדירה.

<רונית שבירו אליאס: ומה יקרה?

<רונית שבירו אליאס: למעשה מחירי הדירות יעלו, כי יוסיפו את הטיפול של עורכי-הדין למחיר הדירה, וישלמו על זה גם מס רכישה.

<רונית שבירו אליאס: הרי זה מה שיקרה.

<רונית שבירו אליאס: והנושא הזה של הוצאת ה-5,000 ש"ח הוא למעשה איזשהו אקט פסיכולוגי שנועד אולי להטעות את ציבור הרוכשים.

<רונית שבירו אליאס: ועוד אסביר לאדוני: נותן השירותים היחידי בכל הנושא הזה של דירה הינו עורך-הדין, והוא היחיד שנפגש עם רוכש הדירה.

<רונית שבירו אליאס: האדריכל לא נפגש עם רוכש הדירה, האינסטלטור לא נפגש עם רוכש הדירה, אף אחד.

<רונית שבירו אליאס: לכן היה הרציונל הזה של הוצאת הרכיב של ההוצאות המשפטיות ותשלומן בפועל על-ידי הקונה במועד חתימת ההסכם.

<רונית שבירו אליאס: עכשיו למעשה יש פה שינוי סדרי עולם, שמה שהוא גורם זה אך ורק לפגיעה בעיסוק עורכי-הדין ולפגיעה ביוקרת עורכי-הדין, ואסביר לאדוני את הרציונל.

<רונית שבירו אליאס: ואם למה שאתה מכוון, לדעתי יש פה איזשהו פספוס.

<רונית שבירו אליאס: כי מה יקרה?

<רונית שבירו אליאס: ברגע שיש "טייטל" של סכום 5,000 ש"ח, יבואו הקבלנים ויגידו: רגע רגע רגע, אם כנסת ישראל מעריכה אתכם בסכום המינימום, אז מה אתם רוצים, שאשלם לכם את מה ששילמתי לכם קודם על כל העבודה שלכם?

<רונית שבירו אליאס: כבר בוא נחתוך אתכם.

<רונית שבירו אליאס: הרי זה יהיה הרציונל.

<רונית שבירו אליאס: ולכן עורכי-הדין הם היחידים שמזדעקים פה.

<רונית שבירו אליאס: הקבלנים יעלו את המחיר, רוכשי הדירות ישלמו את אותו דבר, ועורכי-הדין, העיסוק שלהם ייפגע.

<רונית שבירו אליאס: עכשיו, זה גם לא מוצר שהוא איזשהו מוצר צריכה מפוקח, כמו לחם, כמו בשר, כמו חלב, שאפשר לקבוע עליו שכר.

<רונית שבירו אליאס: הרי לכאורה למה אי-אפשר יהיה לקבוע שאדריכל ייקח רק 3,000 שקל לדירה ולא 8?

<רונית שבירו אליאס: למה אי-אפשר שאינסטלטור ייקח כך וכך?

<רונית שבירו אליאס: וכו' וכו'.

<רונית שבירו אליאס: זה הליך מאוד מסוכן.

<רונית שבירו אליאס: אני חושבת שלא בכדי אף חבר מוועדת הכלכלה לא הגיע.

<רונית שבירו אליאס: ואני חושבת שלעשות איזשהו מחטף היום על מנת להנציח איזשהו חוק שהוא שגוי תהיה בכייה לדורות, וכמובן שאנחנו נדון על זה בבג"ץ.

<יורם חגבי-חגי: אנחנו מבקשים, אם יש אפשרות, אדוני היושב-ראש, אני שואל, אני לא בקיא כמוך, ותיק בכנסת, שהדיון הזה, אולי לאור הנסיבות והתקופה והזמן, זה דבר מאוד חשוב, ברשותך - -

מאיר שטרית: אשיב לך.

<יורם חגבי-חגי: לא, ברשותך.

<יורם חגבי-חגי: - - שהדיון הזה, בעצם נחכה לכנסת הבאה, אני אומר.

מאיר שטרית: אשיב לך.

מאיר שטרית: שמעתי אתכם בסבלנות, עכשיו תשמעו גם אותי.

<יורם חגבי-חגי: רק שרקון, ותשיב לכולנו.

מאיר שטרית: שרקון אמר שבכלל צריך לבטל את כל שכר טרחת עורכי-הדין, לפי דבריו.

מאיר שטרית: אז מה הטעם בוויכוח?

מאיר שטרית: אני לא רוצה לדון בחוק מחדש, חברים.

מאיר שטרית: החוק נגמר.

<יורם חגבי-חגי: אמרתי את זה.

<יורם חגבי-חגי: ציפיתי לתקנות שייושמו - - -

מאיר שטרית: חברים, דיברתם שני נציגים, זה מספיק, אשיב לכם.

<רונית שבירו אליאס: תן לנו עוד נציג אחד קטן, כי ממילא אין פה חברים.

מאיר שטרית: שרקון כל הזמן היה בעד בכלל ביטול הסעיף, אתם לא רציתם לשמוע את זה.

<רונית שבירו אליאס: הרי את דעתך אנחנו יודעים.

<יורם חגבי-חגי: האולם ריק.

מאיר שטרית: שרקון טען בכלל בדיון האחרון שכל הגבייה הזאת בלתי חוקית 11 שנה, שעורכי-הדין בכלל גובים כסף לא כחוק.

מאיר שטרית: זאת הטענה שלו, אני מצטט אותו, כי הוא אמר שיש איזה סעיף באגודת הצרכנות שאוסר בכלל לגבות כסף נוסף.

מאיר שטרית: נכון, מר שרקון?

מאיר שטרית: אני מצטט אותך נכון?

מאיר שטרית: זאת אומרת, הם גובים 11 שנה כסף בכלל לא כחוק לפי דבריו.

מאיר שטרית: מה הטעם?

מאיר שטרית: מר שרקון, אני כמובן לא יכול - - -

<אילן שרקון: באתי עד לכאן.

מאיר שטרית: בהחלט.

מאיר שטרית: בבית-המשפט אומרים: צריך לתת לעורך-דין לעשות את יומו.

<יורם חגבי-חגי: מר שטרית, אני חייב להשיב לך משהו.

<יורם חגבי-חגי: אמרנו שאנחנו רוצים בכלל שנקבל שכר, אם גברתי זוכרת, אך ורק מהקבלן, מהמוכר, ולא לקבל מהרוכש.

<יורם חגבי-חגי: לא, גם מבחינה אתית, גם אם רוצים לשנות את הכללים, שנקבל שכר אך ורק - - -

מאיר שטרית: למה לא שיניתם?

<יורם חגבי-חגי: לא, לא נקבל שום דבר.

<יורם חגבי-חגי: לא רוצים את ה-5,000 שקל.

<יורם חגבי-חגי: לא רוצים.

<יורם חגבי-חגי: וזה הבג"ץ גם כן.

מאיר שטרית: טוב, חברים.

מאיר שטרית: בבקשה, עורך-דין שרקון.

<אילן שרקון: לא שמעתי את כל דברי חברי, אבל אתייחס לכמה דברים באנקדוטות, ממש בנקודות, ואעשה את זה כמה שיותר בתמצית, ככל שאני יכול.

<אילן שרקון: קודם כול, אני כרגע הוקפצתי ממש מהרגע להרגע על-ידי ראש לשכת עורכי-הדין.

<יורם חגבי-חגי: שלושתנו הוקפצנו.

<אילן שרקון: בסדר.

<אילן שרקון: ממש מהרגע להרגע על-ידי ראש לשכת עורכי-הדין שאמר לי: אילן, תשמע, יש דיון דחוף היום באישור התקנות, האם אני יודע משהו לגבי הדיונים שהיו במשרד הבינוי לגבי אמות המידה הנדרשות לגבי הדיון שנדרש בהתאם לחוק?

<אילן שרקון: אמרתי שאני לא יודע.

<אילן שרקון: שאלתי אם מישהו זומן אי פעם למשרד הבינוי לגבי הנושא הזה.

<אילן שרקון: אני לא יודע.

<אילן שרקון: אני קודם כול חושב, באמת, באופן ראוי, כי המשרד שלנו מייצג הרבה מאוד גופים ציבוריים, אני חושב שהיה ראוי לפני ישיבה כזאת והשלכה של חוק כזה על ציבור עורכי-הדין וגם על הציבור הכללי, לפני דיון כזה קודם כול לעשות שיתוף ציבור רחב, הן במשרד הבינוי והן גם כאן בפני הוועדה עוד לפני הדיון כאן.

<אילן שרקון: והעובדה הזו שהדיון הזה נערך בעת הזאת, במועד שבו למעשה הכנסת קיבלה החלטה על פיזורה ואין אף אחד אחר כאן, אני חושב שהדבר הזה היה יכול להתבצע אחרת והיה ראוי שיתבצע אחרת, זה מה שאני רק רוצה להגיד, בטח ובטח כאשר תלוי ועומד בג"ץ כנגד האישור של החוק הזה.

<אילן שרקון: כרגע בסיטואציה הזאת לקדם הליכי חקיקה, כאשר חלק מהטענות בבג"ץ שהחוק הזה לא עומד בחוקי יסוד אחרים, כגון פגיעה בחוק חופש העיסוק, כגון סתירה בחוקים אחרים וכדו', אי-אפשר לאשר חוק כזה, כאשר יש לפחות הליך תלוי ועומד בבג"ץ.

<אילן שרקון: מה גם, שאם הייתם אומרים לנו עוד לפני כן שאמור להתקיים איזשהו דיון, יכול להיות שהיינו מגישים צו ביניים, אני חושב הלשכה יכלה להגיש צו ביניים כנגד קיום הדיון הזה וכנגד האישור.

<אילן שרקון: אבל אתייחס גם לגופם של דברים, ממש במילה אחת.

<אילן שרקון: קודם כול, שני דברים: אחד, אכן, כמו שאדוני אמר, הייתה עמדה של לשכת עורכי-הדין, ועמדה רשמית של לשכת עורכי-הדין, שקובעת שאנחנו לא רוצים בכלל לגבות מהרוכש שכר.

<אילן שרקון: להבדיל מהחוק הרלוונטי הזה, שבו נטען כאילו גובים 5,000 - - -

מאיר שטרית: מי הפריע לכם לעשות את זה עד היום?

<אילן שרקון: תיכף אגיד.

מאיר שטרית: למה לא הפסקתם לגבות שכר כל התקופה הזאת - - - בחוק עד היום?

<אילן שרקון: דרך אגב, למיטב ידיעתי, נתקבלה החלטה, נתקבלה גם אז.

מאיר שטרית: החוק, אגב, לא מחייב לגבות שכר.

מאיר שטרית: החוק קובע מגבלה.

<יורם חגבי-חגי: מחייב.

<אילן שרקון: לא, אי-אפשר.

<אילן שרקון: תיכף אגיד למה, אדוני, הדבר הזה הוא כבר לא אפשרי, כי החוק הזה בדיוק סותר את הציבור שאדוני רוצה להגן עליהם.

<אילן שרקון: אגיד רק כמה מילים.

<אילן שרקון: קודם כול, על-פי סעיף 17א, ואדוני צודק, על-פי סעיף 17 לחוק הגנת הצרכן, אכן המחיר של העוסק צריך להיות מחיר הולם.

<אילן שרקון: דהיינו המחיר של הקבלן צריך לכלול את כל עלויות השירותים - - -

<אתי בנדלר: אדוני טוען עכשיו טענות נגד החוק או נגד התקנות?

<אילן שרקון: לא, אני רק רוצה להתייחס לעניין הזה.

מאיר שטרית: ידידי, אמרת את זה בזמנו.

מאיר שטרית: ואז אתה אומר בעצם שעורכי-הדין גבו את הכסף מלפני 12 שנה, הכול לא חוקי.

מאיר שטרית: זה מה שאתה אומר.

<אילן שרקון: אני רק רוצה להגיד שהעמדה של לשכת עורכי-הדין תאמה בדיוק את העמדה של הסעיף הרלוונטי הזה.

<אילן שרקון: היא ביקשה לבטל – לבטל – לבטל לחלוטין את אופן הגבייה, את האפשרות לגבות מהרוכש שכר.

<אילן שרקון: ולכן החוק הזה נוגד למעשה את האינטרס הציבורי שאדוני רוצה - - -

מאיר שטרית: אל תגבו.

<יורם חגבי-חגי: הוא כופה עלינו.

<אתי בנדלר: אם אתה גובה כסף, אתה צריך לתת חשבונית.

<יורם חגבי-חגי: לא, הוא כופה עלינו לקבל שכר.

<אילן שרקון: לא, הוא כופה למעשה.

<אילן שרקון: מה שקורה בפועל, החוק הזה מחייב למעשה כרגע את העורך-דין לגבות שכר מאותו רוכש.

<יורם חגבי-חגי: 5,000 שקל.

מאיר שטרית: עד עכשיו הם לא גבו שכר.

<אילן שרקון: אז אגיד מה שיקרה בפועל.

מאיר שטרית: אז מה, אתם בעד שכר שיהיה אחוז וחצי, שניים.

<אילן שרקון: אבל כרגע מה שיקרה בפועל, הם יגבו שכר גם מהרוכש וגם מהקונה.

מאיר שטרית: בסדר.

<אילן שרקון: עכשיו, אני רק רוצה להגיד מה זה יגרום.

<אילן שרקון: עצם העובדה שאני כבא כוח קבלן מוציא חשבונית והרוכש מקבל חשבונית ממני, מבא כוח הקבלן, הוא לא ילך להתייעץ עם אף עורך-דין אחר נוסף.

מאיר שטרית: הוא יחליט.

<אילן שרקון: זה האינטרס הציבורי.

מאיר שטרית: הוא יחליט, לא אתה תחליט בשבילו.

מאיר שטרית: אם לקחת עורך-דין נוסף או לא – הוא יחליט, לא אתה.

<אילן שרקון: האינטרס הציבורי שאני חושב שאדוני צריך לשמור עליו זה העובדה שרוב הרוכשים לא מיוצגים אמיתית בפני עסקה כזאת, והם אמורים להיות מיוצגים.

<אילן שרקון: האינטרס הזה לא מקוים כאן.

<אילן שרקון: זה בדיוק הפוך.

<אילן שרקון: הוא גורם בדיוק אינטרס הפוך בסיטואציה הזאת, מכיוון שהוא משלם שכר לבא כוח הקבלן, ולכן בסיטואציה הזאת הוא בכלל לא ירצה להיות מיוצג על-ידי בא כוח אחר מטעמו.

<אילן שרקון: והעובדה היא, אדוני אולי לא מודע לזה, הרבה מאוד עסקאות, רוכשים לא מיוצגים בכלל.

<אילן שרקון: הם לא מיוצגים בכלל מכיוון שלכאורה הם חושבים שהם מיוצגים.

<אילן שרקון: בסיטואציה הזאת הם בטוח חושבים שהם מיוצגים מכיוון שהם משלמים שכר ישירות לעורך-דין של הקבלן.

<אילן שרקון: על-פי החוק, ודרך אגב הדבר הזה הוא כלל נוהג כמעט אצל רוב הקבלנים, המחיר עצמו הוא מחיר כולל, כולל את כל השירותים.

<אילן שרקון: השירותים של אדריכל, השירותים של קבלן, השירותים של מדידות, הכול נכלל בתוך המחיר.

<אילן שרקון: אין הפרדה.

<אילן שרקון: מה שאדוני כרגע עושה, הוא עושה הפרדה בין השירותים המשפטיים לבין שירותים אחרים.

מאיר שטרית: אז איך עורכי-הדין גובים היום שכר לפי זה?

מאיר שטרית: למה הקבלנים לא משלמים ישירות לעורך-הדין ונגמר, וזה מחיר הדירה?

מאיר שטרית: למה לא עושים את זה?

<יורם חגבי-חגי: הצענו את זה.

מאיר שטרית: מי מפריע לכם?

<רונית שבירו אליאס: אבל אמרנו שעורך-הדין הוא היחיד שנפגש עם רוכש הדירה, לכן בזמנו הרציונל הוציא - - -

מאיר שטרית: אילן, אני מבקש לסיים, אענה לכם.

<אתי בנדלר: גם אני מבקשת להתייחס לחלק מהטענות.

<אילן שרקון: קודם כול, מה שגם חברתי אמרה, עצם העובדה שלא התקיים באמת דיון אמיתי לגבי הסכומים עצמם שנקבעו, גם במסגרת החוק וגם אמות המידה שנקבעו במסגרת החוק, והעובדה שהחוק הזה למעשה יש בו פגיעה בחוק חופש העיסוק של עורכי-הדין, והעובדה היא שהחוק הזה מפלה בין אנשי מקצוע שונים, בין אדריכלים – למה אדריכלים לא - - -

מאיר שטרית: בסדר, חברים, אתה חוזר על טענותיך.

מאיר שטרית: שמענו את זה.

מאיר שטרית: אתה חוזר על זה.

מאיר שטרית: אנחנו לא דנים בחוק היום.

<אילן שרקון: אנחנו חושבים שבסיטואציה הזאת, אנחנו מבקשים לפחות לדחות את הדיון עד שיתקיים דיון אמיתי, ולזמן באופן רציני את לשכת עורכי-הדין למשרד הבינוי לפני החוק, כאלה שמתקינים את התקנות עובר לדיון שמתקיים כאן, ונבקש לקיים איזשהו דיון אמיתי.

<אילן שרקון: דבר נוסף שחשוב לנו זה הנושא של תחולתו של החוק.

מאיר שטרית: של מה?

<יורם חגבי-חגי: מה שדיברתי.

<אילן שרקון: תחולתו של החוק.

מאיר שטרית: הוא אמר.

<אילן שרקון: אני חושב שהעובדה שתחילתו של החוק, כפי שאומרים כאן, ב-1 באוקטובר, כפי שחברי כאן - - -

<יאיר לנג: ב-1 בינואר.

<אילן שרקון: סליחה, ב-1 בינואר.

<יאיר לנג: 10 בינואר, סליחה.

<אילן שרקון: אני חושב שהדבר הזה הוא לא ראוי.

<אילן שרקון: עורכי-הדין יקבלו את החוק הזה בהפתעה די גמורה.

<אילן שרקון: אני חושב שצריך לתת להם, גם אם יש תחולה של חוק, אנחנו נבקש לדחות את זה.

<אילן שרקון: בנסיבות הקיימות, יש סמכות, גם במסגרת 3(ב) לחוק, לדחות את הפרסום של החוק.

<אילן שרקון: נבקש למלא את הדבר הזה, אם הדבר הזה מתאפשר.

<אילן שרקון: נבקש כרגע לפחות לאפשר, אם אדוני כבר קובע את תחולתו של החוק, שלא ייקבע ב-1 בינואר 2015, דהיינו בעוד חודש ימים, כאשר כל עורכי-הדין צריכים להיערך לדבר כזה, צריכים להיערך כראוי, כיאות, כדי שבסך לא רק שעורכי-הדין ייפגעו, אלא גם שהציבור עצמו, שאדוני מבקש להגן עליו, שלא ייפגעו.

מאיר שטרית: תודה רבה.

<רונית שבירו אליאס: אדוני, אפשר להסביר רק לנושא התחולה רגע?

מאיר שטרית: כן.

מאיר שטרית: בבקשה.

<רונית שבירו אליאס: תראה, לדוגמה, אם למעשה מפורסם מחיר של דירה, ואומרים: ככה וככה, מחיר נגיד 1.5 מיליון או 1.6 מיליון וכו' וכו', ובמשרד המכירות יושבים, ויושב גם אותו איש מכירות ואומר: מחיר הדירה הוא ככה וככה וההוצאות המשפטיות הן כאלה וכאלה.

<רונית שבירו אליאס: זה הרי למעשה, הסברנו את הרציונל, זה המקצוע היחיד שיצא מכל הרשימה בגלל שאותו עורך-דין נפגש עם אותו לקוח, ואכן כך הנוהג נוהג בכל מדינת ישראל במשך כל כך הרבה שנים, וזה היה מן הראוי שיהיה כך.

<רונית שבירו אליאס: ואז למעשה כל משרדי המכירות צריכים להיערך אחרת.

<רונית שבירו אליאס: אם אנחנו מדברים על תחולה של החודש הקרוב, זה לא יאפשר לכולם להיערך אחרת.

<רונית שבירו אליאס: כמו שאמר אדוני, אז בסדר, אין לי בעיה, שהחברות הקבלניות ישלמו לעורכי-הדין – בסדר גמור, אבל צריך להיערך.

<רונית שבירו אליאס: עכשיו, ישבו על המדוכה ואנשים עושים תוכניות.

<רונית שבירו אליאס: למעשה כשאתה עושה עלות של פרויקט, אתה אומר: זה עולה לי ככה, זה עולה לי ככה, זה עולה לי ככה וזה עולה לי ככה, אתה חותם הסכמים הן עם עורכי-הדין, ואז אתה יודע למעשה כמה עולה לך כל דבר.

<רונית שבירו אליאס: ולכן אי-אפשר לעשות גם את זה במחטף של חודש ימים, וכן צריך לתת זמן סביר להיערך.

<רונית שבירו אליאס: אנחנו סבורים שזמן סביר להיערך של שישה חודשים, כמו שאכן קבעתם בהתחלה, גם אם נקבל עלינו, ואני כבר אומרת, את רוע הגזירה, אז לפחות שאפשר יהיה להיערך לה באופן ראוי.

<רונית שבירו אליאס: ואם אדוני יושב, עם כל מה שאמרנו לגבי הנסיבות, לפחות שיתחשב, ואתה היחיד שיושב פה לקבל החלטה.

מאיר שטרית: נכון.

<רונית שבירו אליאס: לפחות בבקשה תתחשב בנו בעניין הזה, ותן לכל הכוחות בשוק להתארגן כמו שצריך, ולא איזושהי הנחתה כרעם ביום בהיר אחד.

<רונית שבירו אליאס: תודה.

מאיר שטרית: אוקיי.

מאיר שטרית: תודה רבה לכם.

<יורם חגבי-חגי: יש פה משפט אחד.

<יורם חגבי-חגי: מה שהתכוונה בעצם גב' שבירו, ברשותך, היא אומרת שפרויקטים שמנוהלים היום ונמכרים היום, לגביהם הוצאו דוחות אפס הרי – אדוני יודע מה זה דוחות אפס.

<יורם חגבי-חגי: לכן פרק הזמן המצומצם הזה שעכשיו פשוט לא יכול ליצור היערכות.

<יורם חגבי-חגי: לא ייתכן שחצי בניין יהיה ככה, חצי בניין יהיה ככה, לכן צריכים לתת פרק זמן.

<יורם חגבי-חגי: אבל אני רוצה להבהיר עכשיו בשם לשכת עורכי-הדין: כל טענותינו פה הן טענות בלי לפגוע בטענות שלנו במסגרת הבג"ץ.

<יורם חגבי-חגי: אני אומר את זה לפרוטוקול.

<אילן שרקון: זה ברור.

מאיר שטרית: מאה אחוז.

<יורם חגבי-חגי: פה אנחנו נמצאים, אמרו לנו לבוא לפה, ואנחנו מנסים איכשהו להקטין את הנזק לתקופה הקרובה.

<יורם חגבי-חגי: עכשיו, משרד הבינוי, יש לי שאלה אליך, ברשותך: מה התחשבת במס רכישה?

<יורם חגבי-חגי: תסביר לנו את השיקולים של מס רכישה.

<יורם חגבי-חגי: מס רכישה קובע המון שיעורים – הוא קובע מדורג, הוא קובע פטור.

<יורם חגבי-חגי: איך הגעת לסכום הזה, כלומר רק דירות יוקרה לא ישלמו 5,000 שקל?

<אילן שרקון: אני לא מבין, למה לשכת עורכי-הדין לא זומנו לישיבה?

<יורם חגבי-חגי: למה?

<יורם חגבי-חגי: ודיברנו וסיכמנו.

<יאיר לנג: אני חייב להגיד משהו לחברי מלשכת עורכי-הדין.

<יאיר לנג: אתם יושבים וטוענים שלא דיברנו ולא פנינו, ואתם קצת מפספסים, אסביר למה.

<יאיר לנג: כשעבר החוק הזה, לשכת עורכי-הדין, פנה אלי אישית נציג שלכם בטלפון, קיבל את הפלאפון שלי, ואמר: עורך-דין לנג, אני רוצה להעביר לך נייר עמדה של לשכת עורכי-הדין.

<יאיר לנג: ואמרנו לו: בשמחה, הדלת פתוחה, אנחנו ממתינים לכם.

<יאיר לנג: הוא אמר: הבנו שעבר התיקון לחוק - - -

<יורם חגבי-חגי: מה זה?

<יורם חגבי-חגי: מה זאת אומרת זומנו - - -

מאיר שטרית: סלח לי.

<יאיר לנג: נתתי לך לדבר, אמרת שלא זימנו.

<יאיר לנג: רציתי לענות.

מאיר שטרית: סלח לי.

<יאיר לנג: תן לי לענות.

מאיר שטרית: אתה גמרת?

מאיר שטרית: הוא לא הפריע לך.

<יורם חגבי-חגי: איזה מין תשובה זאת?

<יאיר לנג: אז אני אסביר לך, אמרת שלא התייעצו.

מאיר שטרית: סלח לי, אתה לא חייב להסכים אתו, תן לו לדבר.

<יאיר לנג: אחרי בערך כשעה קיבלתי נייר עמדה לפקס של הלשכה שמתייחס, אדוני, לעמדה של לשכת עורכי-הדין לתקנות, מה אתם מציעים שיהיה.

<יאיר לנג: אחרי חמש דקות בדיוק, אדוני, קיבלתי טלפון, שאמר לי אותו נציג שלכם, מצטער שאני לא זוכר את שמו: קח את הנייר - - -

<יורם חגבי-חגי: - - -

מאיר שטרית: אל תפריע לו.

מאיר שטרית: סלח לי.

<יאיר לנג: תן לי לענות לך, אמרתם שלא התייעצנו.

<יאיר לנג: אמרנו לכם: אנחנו מוכנים לשמוע.

<יאיר לנג: אחרי חמש דקות קיבלתי טלפון: קח את הנייר עמדה שיש אצלך ביד, תקרע אותו.

<יורם חגבי-חגי: אני לא אמרתי.

<יאיר לנג: לא אתה, אני לא יודע מי היה הנציג שלכם.

מאיר שטרית: תסלח לי.

מאיר שטרית: אתה עוד פעם מפריע, באמת.

<יורם חגבי-חגי: לא, שיגיד לי.

מאיר שטרית: לא, תן לו להגיד מה שהוא רוצה.

<יאיר לנג: פנינו אליכם, לאותו נציג, אני לא זוכר את שמו, אני מצטער שוב, אני אומר, אתה רוצה, גם אבדוק לך את השם.

<יורם חגבי-חגי: זה או אני - - -

מאיר שטרית: תפסיק להפריע לו.

<יאיר לנג: אני גם אבדוק לך את השם.

<יאיר לנג: אמרנו לו: אמרתם שאתם רוצים להגיש נייר עמדה, מה קורה?

<יאיר לנג: התעלמתם.

<יאיר לנג: אחרי שבועיים או שלוש קיבלנו הודעה – אפילו לא קיבלנו אנחנו, עצם העובדה שאני חבר לשכה קיבלתי הודעה במייל – שהגשתם בג"ץ ומאז נעלמו עקבותיכם.

<יאיר לנג: דבר שני, התקנות האלה היו מוכנות כבר בספטמבר, הועברו להתייעצות עם שרת המשפטים – אני אומר דבר שאני לא בטוח בו ויכול להיות שחבר הכנסת שטרית יוכל לאמת אותי.

מאיר שטרית: זה נכון.

<יאיר לנג: התקנות האלה לא נחתמו על-ידי שרת המשפטים, כי נאמר למשרד הבינוי שהיא נמצאת במשא ומתן עם לשכת עורכי-הדין לגבי התקנות.

<יאיר לנג: ורק לאחרונה הם נחתמו.

<יורם חגבי-חגי: היא הנותנת.

<יורם חגבי-חגי: היא הנותנת.

<יאיר לנג: כשאומרים את האמת זה לא כל כך נעים, אבל תן לי לסיים.

<יאיר לנג: אני לא מבין מה אתם טוענים שלא התייעצנו, הדלת הייתה פתוחה תמיד, אמרנו לכם: אנחנו מוכנים להקשיב.

<יאיר לנג: הייתה לכם הזדמנות להשמיע את הטענות שלכם, למיטב ידיעתי גם השמעתם את הטענות בפני משרד המשפטים.

<יאיר לנג: לבוא ולטעון עכשיו לעובדה שלא התייעצנו, זה קצת צורם.

<יורם חגבי-חגי: לא יכול להיות שהיית מתייעץ והיית כותב דירות יוקרה - - -

מאיר שטרית: תעשה לי טובה, אל תפריע לו.

מאיר שטרית: חבר הכנסת – חבר כנסת אני קורא לך.

<רונית שבירו אליאס: רק "בקטנה", באמת.

<רונית שבירו אליאס: הטענות שאמרת לגבי אדם מסוים שצלצל, הרי הן לא מדידות.

<יאיר לנג: אין לי בעיה.

<יאיר לנג: חברתי רוצה שאגיש לה את השם?

<יאיר לנג: אני מוכן לשלוח לך את השם.

<יאיר לנג: את רוצה שאתן לך את השם?

<רונית שבירו אליאס: הן לא מדידות.

<יאיר לנג: למה לא מדידות?

<יאיר לנג: יש לי את הנייר עוד במייל.

<רונית שבירו אליאס: קיבלת נייר עמדה.

<יאיר לנג: כן.

<רונית שבירו אליאס: ונייר עמדה, מה שצריך לסתור אותו זה נייר עמדה אחר שאומר - - -

<יאיר לנג: אבל אתם לא הגשתם.

<יאיר לנג: אתם לא הגשתם.

מאיר שטרית: עורכת-דין שבירו.

<יאיר לנג: אתם לא הגשתם.

מאיר שטרית: לא, את מפריעה לו, אני מצטער.

מאיר שטרית: אתם דיברתם.

<רונית שבירו אליאס: אני רק עונה לו.

מאיר שטרית: לא, את לא תעני לו.

<רונית שבירו אליאס: אבל אני - - -

מאיר שטרית: אני לא רוצה שתעני לו.

<רונית שבירו אליאס: רק אגיד - - -

מאיר שטרית: סלחי לי רגע, הוא שמע אתכם בשקט.

<יורם חגבי-חגי: הוא רוצה לדחות את הישיבה, היושב-ראש.

מאיר שטרית: תסלחי לי, את מפריעה לי לנהל את הישיבה.

מאיר שטרית: הוא שמע אתכם בשקט - - -

<יאיר לנג: עורכת-הדין שבירו, אם הייתם מגישים, לא היינו אומרים לכם: לא.

<יאיר לנג: הסכמנו להקשיב לכם.

<אתי בנדלר: רגע, לא שומעים אותך לפרוטוקול, חבל.

מאיר שטרית: עוד פעם.

<יאיר לנג: אני רוצה להגיד לכל חברי בלשכת עורכי-הדין: הסכמנו להקשיב לכם, רצינו להקשיב לכם, הגשתם נייר עמדה, ביקשתם מאתנו: תתעלמו מאתנו.

<יאיר לנג: אנחנו לא יודעים מה אתם טוענים, שלא נתנו לכם הזדמנות.

<רונית שבירו אליאס: אני באופן אישי רק רוצה להגיד לך שפניתי לעוזר של שרת המשפטים, וגם ישבתי אתו בישיבה.

מאיר שטרית: מה?

מאיר שטרית: אז כן דיברתם.

<רונית שבירו אליאס: וגם ישבתי אתו בישיבה, וגם ביקשתי להביע.

<רונית שבירו אליאס: והוא אמר שזה לא הזמן והוא יודיע על הזמן שבו אנחנו נזומן.

<רונית שבירו אליאס: זה רק שתדע מה שלי נאמר.

<אילן שרקון: מילה אחת רק לגבי העניין הזה.

<אילן שרקון: עם כל הכבוד, משרד הבינוי יודע, כאשר רוצים לזמן גורם אחר, מזמנים אותו בצורה מפורשת, בצורה פורמלית, ולא – התקשרו אלי ולא התקשרו אלי וכן התקשרו אלי.

<אילן שרקון: כשרוצים להיוועץ בצורה אמיתית ורצינית ומעמיקה עם גורם כלשהו, בטח גורם כמו לשכת עורכי-הדין, יודעים איך לעשות את זה, ואני יודע שיודעים איך לעשות את זה.

<אילן שרקון: אז באמת, עם כל הכבוד לעניין הזה, זו לא חובת היוועצות אמיתית, בטח ובטח כאשר תלוי ועומד בג"ץ.

מאיר שטרית: מאה אחוז.

מאיר שטרית: אילן, תודה.

<אילן שרקון: אני רוצה רק להגיד מילה אחרונה, רק לגבי התחולה.

<יאיר לנג: אדוני מעונין שאגיב או ש - - -

<אילן שרקון: רק לגבי התחולה, אדוני, רק דבר אחד.

<אילן שרקון: התקנות האלה, כתוב בסעיף 3(ב) לתקנות: תקנות ראשונות יובאו לאישור ועדת הכלכלה של הכנסת בתוך שלושה חודשים.

מאיר שטרית: אילן, אמרת את זה קודם, שמעתי אותך.

<אילן שרקון: בסדר.

<אילן שרקון: אז אני רק אומר עוד פעם.

מאיר שטרית: עוד פעם - - -

<אילן שרקון: מכיוון שהם לא הגיעו לאישור, אנחנו נבקש בכל מקרה, וזה לא סתם ולא בכדי נאמר בסיפה של הסעיף שהשר רשאי לבוא ולדחות את יום התחילה בתקופה נוספת שלא תעלה על שישה חודשים.

<אילן שרקון: אנחנו חושבים שבטוח שזה ראוי בנסיבות הקיימות, ואתה בטוח מסכים אתי שאי-אפשר לקבוע תחולה מהרגע להרגע בסיטואציה, ולא סתם כתבו את הסעיף הזה, המחוקק בטח לא השחית את מילותיו לריק לעניין הזה.

מאיר שטרית: תודה.

<אילן שרקון: ואנחנו נבקש בכל מקרה שהתחולה לא תהיה ב-1 בינואר.

מאיר שטרית: תודה, אילן.

<יאיר לנג: לעניין התחולה.

<יאיר לנג: אדוני, שר הבינוי כבר דחה בצו פעם אחת.

<יאיר לנג: אני לא בטוח שיש לו סכמות להאריך פעם נוספת.

<יאיר לנג: קשה לי להאמין, מדובר על תקופה ולא על תקופות, אדוני.

<יאיר לנג: כלומר, השר האריך כבר בארבעה חודשים את התוקף לפי 3(ב), אני לא בטוח שיש לו סמכות להאריך - - -

<יורם חגבי-חגי: הוא האריך את האפשרות להתקין תקנות.

<אילן שרקון: רשאי השר לדחות את יום התחילה - - -

<יורם חגבי-חגי: לא את התחולה.

<יורם חגבי-חגי: הוא האריך את האפשרות להתקין תקנות.

<יורם חגבי-חגי: הצו מאוקטובר.

<יאיר לנג: זה אחרי החלטה של השר שהוא מעוניין שהתקנות - - -

מאיר שטרית: טוב.

מאיר שטרית: חברים - - -

<יורם חגבי-חגי: לא, אני אומר: כבודו, הוא האריך את - - -

מאיר שטרית: בסדר, אני חוזר לדון בחוק.

<יאיר לנג: רק דבר נוסף, אדוני, כדי להרגיע את דעתם של חברי.

<יאיר לנג: ואני יכול להגיד לכם שמיום שאושר התיקון הזה קיבלתי עשרות פניות של עורכי-דין לגבי התיקון.

<יאיר לנג: זאת אומרת, שחברי הלשכה מודעים לתיקון ונערכו כבר.

מאיר שטרית: ודאי.

<יאיר לנג: וכל פעם קיבלתי פנייה למייל ששואלת אותי: האם נקבעו התקנות?

<יאיר לנג: מה אנחנו צריכים לעשות?

<יאיר לנג: וכל פעם הודענו שהתקנות אמורות להיחקק בקרוב, אבל הן עדיין לא בתקן.

<יורם חגבי-חגי: כששאלו אותך מה התקנות לא אמרת.

מאיר שטרית: חברים.

<אילן שרקון: רק הערה אחרונה.

מאיר שטרית: אילן, אתה לא יכול להשתלט על הדיון.

<אילן שרקון: אבל רק הערה אחת.

מאיר שטרית: אתה מפריע לו כל הזמן.

מאיר שטרית: שמעתי אותך.

מאיר שטרית: די.

<אילן שרקון: אבל יש פה רק הערה אחת.

מאיר שטרית: לא, אל תעיר יותר הערות.

<אילן שרקון: לא, אבל הערה אחת שהיא חשובה לגבי התחולה של החוק.

מאיר שטרית: אתה מפריע באמצע הדיון.

מאיר שטרית: עם כל הכבוד.

<אילן שרקון: אדוני, אני חייב - - - לדבר הזה.

מאיר שטרית: אתה לא חייב להתפרץ ואני לא מסכים שתתפרץ.

<יורם חגבי-חגי: תקבל רשות דיבור.

מאיר שטרית: שמעתי אותך כמה פעמים.

<אילן שרקון: רשות דיבור אחרונה במילה אחת.

מאיר שטרית: מילה אחת.

<אילן שרקון: רק מילה אחת.

<אילן שרקון: כתוב: רשאי שר הבינוי והשיכון, בצו, לדחות את יום התחילה בתקופה נוספת.

<אילן שרקון: עכשיו, אם היא כבר נדחתה פעם אחת, אי-אפשר לדחות אותה פעם נוספת.

<אילן שרקון: ומכיוון שכך, אני הולך לרישה של החוק: תקנות ראשונות כאמור בסעיף קטן (א) יובאו לאישור ועדת הכלכלה של הכנסת בתוך שלושה חודשים מיום הפרסום.

מאיר שטרית: יופי.

<אילן שרקון: ומכיוון שהם לא הובאו, ומכיוון שהדחייה הייתה אך ורק לשלושה חודשים והוא לא יכול לדחות אותה יותר מזה – ארבעה חודשים, מכיוון שעברנו את התקופה הזאת, אי-אפשר היום, מה לעשות.

<אילן שרקון: זאת הטענה שלי בכל מקרה.

מאיר שטרית: בסדר גמור.

<אילן שרקון: אי-אפשר היום, אדוני, עם כל הכבוד, לבוא ולקבוע תקנות אחרות בסיטואציה הזאת, כי זה סותר בצורה מפורשת את סעיף 3(ב).

מאיר שטרית: בסדר.

מאיר שטרית: אילן, תודה, שמעתי את ההערה.

<אילן שרקון: גברתי תקרא את סעיף 3(ב) בעניין הזה.

מאיר שטרית: שמעתי.

מאיר שטרית: גמרנו.

<אילן שרקון: ואם יש הארכה - - -

מאיר שטרית: אילן, שמעתי.

מאיר שטרית: אני מבקש להפסיק.

מאיר שטרית: מה אתה רוצה, שאוציא אותך?

מאיר שטרית: תפסיק.

מאיר שטרית: צריך לגמור את הדיון, צריכים לסיים את הדיון.

מאיר שטרית: בבקשה.

<יאיר לנג: אני רוצה להגיב.

<יאיר לנג: התקנות היו אמורות להגיע לפה שלושה חודשים לאחר אישור החוק, אבל החוק בעצמו קובע, תיקון החוק קובע שככל שלא נקבעו תקנות, משמע שיש אפשרות שלא ייקבעו תקנות אחרי שלושה חודשים.

<אילן שרקון: אתה צודק פעם אחת, לא פעמיים.

מאיר שטרית: אילן, אתה עוד פעם מפריע.

מאיר שטרית: באמת.

מאיר שטרית: אתם לא יכולים לעשות ליצנות מהדיון.

מאיר שטרית: שמענו אתכם, תשמעו אותו.

מאיר שטרית: בבקשה.

<יאיר לנג: כלומר החוק נותן אפשרות שהתקנות יגיעו יותר מאוחר משלושה חודשים.

<יאיר לנג: והחוק גם התחשב בעובדה שיכול להיות שתהיה בעיה של תחולה, ובגלל זה הוא אפשר לשר לדחות את זה בעוד שישה חודשים נוספים.

<יאיר לנג: בגלל זה אני לא חושב שיש פה עניין שאי-אפשר לקבוע תקנות.

<יאיר לנג: החוק בעצמו מאפשר לנו - - -

<אילן שרקון: אני מבקש ממך לעיין בהחלטה הזאת.

מאיר שטרית: סליחה, אילן, סוף פסוק.

מאיר שטרית: היועצת המשפטית של הוועדה, בבקשה.

<אתי בנדלר: כן, אדוני.

<אתי בנדלר: לא אתייחס ברגע זה כמובן לתוכן התקנות, כי עדיין לא התחלנו את הדיון בהן, כי כל הטענות הן בעצם טענות מקדמיות, או רוב הטענות הן טענות מקדמיות, למעט גובה הסכום.

<אתי בנדלר: אז אני רוצה להתייחס קודם כול לטענות שהועלו כאן

<אתי בנדלר: על-ידי נציגי לשכת עורכי-הדין לגבי כאילו עצם קיום הישיבה כרגע הוא בגדר מחטף, דלות מספר עורכי-הדין הנוכחים – סליחה, חברי הכנסת הנוכחים.

<רונית שבירו אליאס: דווקא אנחנו הרוב פה.

מאיר שטרית: פעם שעברה היו הרבה יותר.

<רונית שבירו אליאס: בואו נצביע אלה מול אלה.

מאיר שטרית: אין בעיה.

מאיר שטרית: תיבחרו לכנסת.

<לאה ורון: יוצאים לבחירות.

מאיר שטרית: זה קל עכשיו.

מאיר שטרית: תיבחרו לכנסת.

<רונית שבירו אליאס: בואו נצביע, חבר ועדה מול שלושה עורכי-דין, ובוא נראה מי יעבור.

מאיר שטרית: רבותי, תרוצו לכנסת, תקימו סיעה של עורכי-דין בכנסת.

<יורם חגבי-חגי: לא, אנחנו לא פוליטיקאים.

<אתי בנדלר: והטענה שאדוני מכהן כיושב-ראש הוועדה כרגע.

<אתי בנדלר: אז אני מבקשת להתייחס לטענות האלה.

<אתי בנדלר: לגבי טענה של מחטף.

<אתי בנדלר: כידוע, כפי שכבר הוזכר מספר פעמים, התקנות היו אמורות להיות מובאות לוועדה בתוך שלושה חודשים ממועד - - -

מאיר שטרית: אישור החוק.

<אתי בנדלר: לא ממועד אישור החוק אלא מיום פרסומו.

<אתי בנדלר: החוק התפרסם ב-10 במרץ 2014.

מאיר שטרית: עברו עשרה חודשים.

<אתי בנדלר: ולכן התקנות היו אמורות להיות מובאות לאישור ועדת הכלכלה של הכנסת עד ה-10 ביוני 2017.

<אתי בנדלר: אני רוצה להזכיר לעניין זה שזמן ההיערכות שכביכול הובטח לעורכי-הדין לפי סעיף זה הוא במקרה הטוב פחות משלושה חודשים, במקרה הטוב.

<אתי בנדלר: כי אם תוך שלושה חודשים היו אמורים להביא את התקנות לוועדה, ודאי וודאי שאיש לא חשב שלמחרת היום בנסיבות הרגילות שהדברים מתנהלים כסדרם, למחרת היום מתקיים דיון בוועדה, דהיינו היה לוקח עוד איזשהו פרק זמן עד שהתקנות היו נקבעות לדיון.

מאיר שטרית: שבוע.

<אתי בנדלר: שבוע, אולי חודש, אינני יודעת.

<אתי בנדלר: ובהנחה שהתקנות הובאו בזמן לאישור, לא כתוב תוך איקס ימים או תוך איקס חודשים ממועד אישור התקנות, אלא תוך שישה חודשים ממועד פרסום החוק, ובלבד שהתקנות הובאו לאישור הוועדה בתוך שישה חודשים.

<אתי בנדלר: מכל מקום, בשלהי כהונתה של כנסת לפני פיזורה, ואני מוכרחה להוסיף מידיעה אישית ומניסיון של כולנו כאן:

<אתי בנדלר: גם לפני כל יציאה לפגרה של הכנסת, יש זימונים לוועדות בצורה דחופה, זה לא דבר חריג.

<אתי בנדלר: אנחנו לא מתפעלים מזה, אבל אנחנו מבינים שזה רע בל יגונה בנסיבות העניין, ודאי שההחלטה על פיזור הכנסת נעשתה בצורה כל כך חפוזה ובלתי צפויה לגבי כולנו.

<אתי בנדלר: ולכן אין מנוס אלא לעשות ניקוי שולחן לגבי דברים שחייבים לסיים את הדיון בהם.

<אתי בנדלר: היום אני מוכרחה לומר שזה כבר הדיון השלישי של ועדת הכלכלה וביום ראשון יש עוד מספר דיונים, למרות שימי חמישי וראשון הם בדרך כלל אינם דיוני ועדה כבשגרה.

<אתי בנדלר: למיטב ידיעתי, גם אנחנו לא הוועדה היחידה שדנה היום, אבל אני לא יכולה להעיד על זה.

מאיר שטרית: ועדת העבודה והרווחה יושבת.

<רונית שבירו אליאס: אולי שנקבעו מראש?

מאיר שטרית: הן לא נקבעו מראש, הן נקבעו אתמול.

<קריאה: אתמול, לאה.

<לאה ורון: לא, גם הוציאו עכשיו תוספת לסדר-היום בנושא MRI בצפת.

<רונית שבירו אליאס: סליחה שאנחנו אומרים, אבל אין פה איזושהי נסיבה.

<רונית שבירו אליאס: זה לא מבצע "צוק איתן" שמצריך איזושהי ישיבה דחופה.

מאיר שטרית: זה יותר חמור מ"צוק איתן".

<אתי בנדלר: גברתי, אני ממש לא מנהלת כרגע ויכוח, אני פשוט עונה.

<אתי בנדלר: ישבתי בשקט, הקשבתי לכל הטענות, ואני עונה כמיטב הבנתי לטענות האלה.

<אתי בנדלר: לגבי הדחיפות של העניין, לדעתי הדחיפות נובעת מלשון החוק.

<אתי בנדלר: נוכחות חברי כנסת בוועדה.

<אתי בנדלר: טוב, בעניין הזה זה כבר ידוע, אין קוורום מחייב.

<אתי בנדלר: כולנו מכירים את העובדה שבחלק ניכר מהדיונים אין השתתפות כל כך ערה של חברי הכנסת.

מאיר שטרית: זה לא פעם ראשונה שאני לבד בוועדה.

מאיר שטרית: גם בחוקים מאוד רציניים.

<אתי בנדלר: ודאי.

<אתי בנדלר: גם בשני הדיונים שהיו קודם אדוני ישב לבד, וכך הדברים מתנהלים, לטוב או לרע, בכנסת.

<אתי בנדלר: זו העובדה.

<אתי בנדלר: אין קוורום, ההליך הוא תקין מבחינה תקנונית.

<אתי בנדלר: וגם אם כולנו היינו שואפים לכך שבכל ישיבות הוועדות ישתתפו כל חברי הוועדה, הדברים לא כך מתנהלים בפועל.

<יורם חגבי-חגי: מה לגבי זהות היושב-ראש והמגיש - - -

מאיר שטרית: אין הבדל.

<אתי בנדלר: מיד אתייחס גם לנושא הזה.

<אתי בנדלר: זה לגבי הנוכחות, שמחיתם על כך שנוכח כאן רק חבר כנסת אחד.

<אתי בנדלר: באשר לזהותו של חבר הכנסת שנוכח כאן.

<יורם חגבי-חגי: המגיש הוא היושב-ראש והמצביע.

<אתי בנדלר: באשר לזהותו של חבר הכנסת שנוכח כאן, גם כאן - - -

<רונית שבירו אליאס: השופט והתליין.

<אתי בנדלר: אני מבקשת לא להשתמש במילים האלה.

<אתי בנדלר: ודאי אני מצפה שתתייחסו בכבוד הראוי, עם כל הכבוד.

מאיר שטרית: אתם צדיקי הדור, שעוזרים לזוגות הצעירים.

מאיר שטרית: ממש, לבי יוצא מרוב רחמנות שלכם לזוגות הצעירים.

מאיר שטרית: אתכם מעניין הכסף, זה הכול.

מאיר שטרית: לא מעניין אתכם כלום, לא מעניין אתכם כלום.

מאיר שטרית: רק כסף, רק כסף אתם יודעים.

<יורם חגבי-חגי: זוג צעיר קונה דירה ב-1,000,000 שקל, חבר הכנסת שטרית.

<יורם חגבי-חגי: הוא לא קונה ב-3,000,000 שקל.

<יורם חגבי-חגי: אתה מגיע לפה עד 3,000,000 שקל תשלמו 5,000.

מאיר שטרית: אענה לך עוד מעט.

<יורם חגבי-חגי: אמרתי: מגש של 150 פיצות.

מאיר שטרית: אענה לך עוד מעט.

<לאה ורון: אדוני לא ברשות הדיבור.

<לאה ורון: היועצת המשפטית של הוועדה שהיא המשנה ליועץ המשפטי של הכנסת, היא ברשות דיבור.

<יורם חגבי-חגי: גברתי, אנחנו מדברים פה, החוק הזה בנפשנו, גברתי.

<יורם חגבי-חגי: הגענו לפה, אנחנו בכל זאת נמצאים פה.

מאיר שטרית: מאה אחוז.

<יורם חגבי-חגי: אדוני היושב-ראש מתחשב בזה.

<יורם חגבי-חגי: הוא מקשיב, הוא עונה, אני מכבד אותו.

מאיר שטרית: נתתי לך לדבר כמה שאתה רוצה.

מאיר שטרית: אז אני מבקש שתפסיק להפריע ותן לאתי לסיים.

מאיר שטרית: בבקשה.

<יורם חגבי-חגי: למה הוא בא לידי כל הזמן, חבר הכנסת שטרית?

מאיר שטרית: אתה מפחיד אותו.

מאיר שטרית: הוא רואה שאתה משתולל, הוא מפחד שאתה - - -

<יורם חגבי-חגי: על משרד הבינוי אני לא כועס אפילו.

מאיר שטרית: לא, שמע, אל תפחד, עורכי-דין עושים הצגה, זה חלק מהעסק.

מאיר שטרית: זה בסדר.

<רונית שבירו אליאס: אנחנו אפילו לא מתקרבים עד לשם.

<יורם חגבי-חגי: בבקשה, סליחה, כבוד היועצת.

מאיר שטרית: חוץ מזה, אני יודע להגן על עצמי.

מאיר שטרית: בבקשה, אתי.

<אתי בנדלר: חבר הכנסת שטרית מונה באופן רשמי לחבר ועדה.

<אתי בנדלר: הודעה על מינויו כחבר ועדה נמסרה במליאת הכנסת, ומשכך הנוכחות שלך, אדוני, כאן כיושב-ראש הוועדה היא לא רק בהתאם לתקנון הכנסת, היא גם מבורכת.

מאיר שטרית: כממלא מקום יושב-ראש הוועדה.

<אתי בנדלר: כן, ממלא מקום יושב-ראש הוועדה.

<אתי בנדלר: אנחנו מברכים אותך על זה שאתה כאן.

<אתי בנדלר: אין שום מניעה שחבר כנסת שיזם הצעת חוק ידון באותה הצעת חוק.

<אתי בנדלר: גם כאן הדברים הם, לא רק שאין מניעה תקנונית אלא הם גם מקובלים, וזה קיים בשגרת הכנסת, אין בכך שום דבר חריג.

<אתי בנדלר: אגב, יכולתם לנסות לגייס חברי כנסת אחרים.

<יורם חגבי-חגי: אנחנו לא פוליטיקאים.

<אתי בנדלר: או, זה מאוד מעניין.

<אתי בנדלר: אתם לא פונים אף פעם לחברי כנסת?

<אתי בנדלר: אתם לא פונים לחברי כנסת בענייני הלשכה?

<רונית שבירו אליאס: את צודקת, יכולנו, אבל לא מאתמול ב-19:00 בערב להיום בבוקר, כשהכנסת מתפזרת וכל אחד היום דואג כבר לצאת לבחירות המקדימות.

<רונית שבירו אליאס: את צודקת, גברתי.

<אתי בנדלר: אוקיי.

מאיר שטרית: בגלל זה הם לא פה.

<רונית שבירו אליאס: בגלל זה הם לא פה.

<רונית שבירו אליאס: ולא יכולנו לגייס אף אחד כרגע.

<רונית שבירו אליאס: הם כולם עסוקים.

מאיר שטרית: בגלל זה הם מתנגדים בטח לחוק המקורי.

<רונית שבירו אליאס: לא, מן הסתם כולם עסוקים.

מאיר שטרית: אף אחד לא התנגד.

מאיר שטרית: למי פניתם ולא הסכים לבוא?

מאיר שטרית: אחד תגידו לי, אחד.

מאיר שטרית: תגידו לי אחד, בבקשה.

<רונית שבירו אליאס: אדוני, אנחנו לא רוצים להשמיץ.

מאיר שטרית: זה חיסיון עורך-דין לקוח.

<רונית שבירו אליאס: אנחנו לא רוצים להשמיץ.

<אתי בנדלר: אין בזה שום השמצה.

<אתי בנדלר: זאת אומרת, אם אתם פונים לחבר כנסת והוא אומר:

<אתי בנדלר: אני לא פנוי מחר, אני לא חושבת שיש בזה השמצה, אבל אוקיי.

<אתי בנדלר: עכשיו, נטענה טענה לפיה היה מקום שלא לקיים את הדיון בתקנות האלה בשל עצם הגשת עתירה לבג"ץ על החוק.

<אתי בנדלר: אני מוכרחה לומר שאני לכשעצמי לא ראיתי עדיין את העתירה, אני מתפלאה לשמוע שנקבע מועד לדיון בעתירה.

<אתי בנדלר: אני מקבלת את זה בהחלט כנתון.

<רונית שבירו אליאס: לא, אבל איך לא קיבלת?

<אתי בנדלר: אינני יודעת.

<אתי בנדלר: אולי קרתה איזו תקלה משרדית.

<אתי בנדלר: אינני יודעת, אני מקבלת את מה שאתם אומרים כאמין במאה אחוזים, אני בכלל לא חולקת על העניין הזה.

<יורם חגבי-חגי: זה כבר קבוע ל-18 בפברואר 2015.

מאיר שטרית: בסדר גמור.

<אתי בנדלר: אני רק רוצה לומר שגם אם הייתי יודעת על כך, לא היה בכך כדי לשנות את העובדה שכל עוד בג"ץ לא פסל את החוק - -

מאיר שטרית: גם לא הוציא צו ביניים.

<אתי בנדלר: ודאי.

<אתי בנדלר: - - אנחנו מתייחסים אל החוק כאל חוק מחייב במדינת ישראל.

<אתי בנדלר: וכשהחוק קובע חובה להתקין תקנות מכוחו, שומה על הכנסת לדון בתקנות שהובאו בפניה, בפני השר, אין כאן בכלל - - -

<יורם חגבי-חגי: בדין המנהלי מקובל, ברשות היושב-ראש - - -

מאיר שטרית: תן לה לסיים ואתן לך.

מאיר שטרית: בבקשה.

מאיר שטרית: עכשיו פעם ראשונה אתה מתנהג בנימוס, אתה רואה?

<אתי בנדלר: אוקיי.

<אתי בנדלר: אז אני גם לא זוכרת שבג"ץ נתן אי פעם צו ביניים שמורה לכנסת להימנע מחקיקה, אבל יכול להיות.

<אתי בנדלר: מכל מקום, זה לא המקרה, ולכן לא רק שאין מקום להימנע מדיון בתקנות בנסיבות אלה, אלא שאני חושבת שהדבר מתחייב מלשון החוק.

<אתי בנדלר: הייתה לכם טענה לפיה החוק כופה לגבות שכר טרחת עורך-דין.

<אתי בנדלר: אני חולקת על הפרשנות שלכם לחוק.

<אתי בנדלר: אתם יכולים כמובן להעמיד את זה, כיוון שמי שמוסמך לפרש חוקים הם בתי-משפט.

<אתי בנדלר: אז אתם יכולים להעמיד את העניין כמובן לבחינה בבית-משפט, אבל כקוראת חוקים אני חושבת שהתאמנתי בקריאת חוקים בשנים האחרונות, כל מה שאני קוראת כאן זה שבסעיף 6ג בסעיף קטן (ב) כתוב: מוכר לא ידרוש מקונה השתתפות בהוצאות משפטיות בסכום העולה על הסכום או השיעור שקבע השר.

<אתי בנדלר: דהיינו, אסור לגבות יותר.

<אתי בנדלר: אין חובה לגבות בכלל.

<אתי בנדלר: זו הבנתי.

<יורם חגבי-חגי: להבנתך, שיכול לגבות את הכול מהקבלן ולא לקחת ממנו שום דבר?

<יורם חגבי-חגי: זו הבנתך?

<יורם חגבי-חגי: החוק לא מחייב אותנו - - -

<אתי בנדלר: החוק להבנתי לא מחייב - - -

<יורם חגבי-חגי: החוק יכול להיות גם אותה מתה.

<יורם חגבי-חגי: כלומר אם החליטו הקבלנים ועורכי-הדין - - -

<אתי בנדלר: אות מתה?

<אתי בנדלר: למה אות מתה?

<יורם חגבי-חגי: אסביר למה.

<יורם חגבי-חגי: ברשותך, אם הלשכה באיזשהו שלב תחליט שעורכי-הדין לא יגבו שכר מרוכשי דירות בכלל, כמו שהוא אומר: תעשו את זה, אלא יגבו שכר אך ורק מרוכש הדירה, לא יעמוד לרועץ לגביהם שום דבר?

מאיר שטרית: Up to you.

<אתי בנדלר: לא אמרתי שלא יעמוד לרועץ שום דבר.

<אתי בנדלר: כללי לשכת עורכי-הדין, והזכרתי את זה גם בדיונים בחוק, טעונים אישור שר המשפטים – עד אתמול הייתי אומרת שרת המשפטים, עכשיו אני אומרת שר המשפטים.

מאיר שטרית: הוא הציע את זה מזמן, אילן.

<אתי בנדלר: אני לא יודעת אם הגשתם הצעה לכללים לשרת המשפטים והיא דחתה או לא.

<אתי בנדלר: אין לי מושג, אני לא מצויה בעניינים האלה.

<אתי בנדלר: אז אינני יודעת אם כללים כאלה יאושרו.

<יורם חגבי-חגי: כללים יגברו על החוק?

<אתי בנדלר: אין כאן סתירה מול החוק.

<אתי בנדלר: החוק לא כופה לגבות שכר טרחה, הוא רק אומר ששכר הטרחה שגובים מרוכש דירה לא יכול לעלות על הסכום שנקבע בתקנות.

<רונית שבירו אליאס: יש דבר אחד שאת אומרת שאנחנו מסכימים.

<יורם חגבי-חגי: מסכימים אתך.

<אתי בנדלר: אוקיי, אז אני שמחה לשמוע, כי זה לא מה שנאמר מהתחלה, כי אתם טענתם - - -

<רונית שבירו אליאס: לא, יש דבר אחד שאנחנו מסכימים.

<אתי בנדלר: אוקיי, אני שמחה.

<אתי בנדלר: אני גם חולקת על אמירה שנאמרה כאן כאילו החוק יגרום לאי ייצוג על-ידי בא כוח עצמאי.

מאיר שטרית: זה הפוך.

<אתי בנדלר: להיפך, אני חושבת שאחת ממטרות החוק הייתה לגרום לרוכש דירה, לתת לו אפשרות כלכלית לשכור לעצמו ייצוג עצמאי ולא לגרום לו לשלם שכר טרחה גבוה פעמיים.

<אתי בנדלר: אני חושבת שזו הייתה אחת המטרות שעליהן הצהיר חבר הכנסת שטרית ושנדונו כאן בוועדה.

<יורם חגבי-חגי: 4,6000,000.

<אתי בנדלר: לא, עדיין לא התייחסתי בכלל לתוכן התקנות, התייחסתי הכול - -

<יורם חגבי-חגי: סף של חוק.

<אתי בנדלר: - - לטענות מקדמיות, אם אפשר לומר, שטענתם.

<אתי בנדלר: דבר אחרון שהתייחסתם זה לנושא הדחייה.

<אתי בנדלר: להבנתי, שוב, את סעיף 3(ב), התקופה המרבית שהשר רשאי לדחות את החוק היא שישה חודשים מהמועד שהחוק היה אמור להיכנס לתוקפו אילולא צו.

<אתי בנדלר: זאת אומרת, שישה חודשים ממועד פרסום החוק זה 10 בספטמבר, וניתן היה בצו לדחות את תחילת החוק לתקופה שלא תעלה על שישה חודשים, קרי עד 10 במרץ 2015.

<אתי בנדלר: אינני רוצה להביע את עמדתי כרגע בשאלה, אם השר, משהוציא צו אחד לדחייה, ואגב צו הדחייה הוא צו של השר ללא אישור ועדת הכלכלה, האם הוא רשאי לדחות בצו נוסף את התחילה עד 10 במרץ?

<אתי בנדלר: ככל שהיועצים המשפטי של הממשלה, לא של הכנסת, יחליטו שהדבר בסמכותו של השר, אני חושבת שראוי לעשות כן, לאפשר דחייה עד ה-10 במרץ, כדי לאפשר באמת זמן היערכות סביר, אבל זה נתון לפתחם של היועצים המשפטיים למשרד הבינוי והממשלה, ומשרד המשפטים.

<רונית שבירו אליאס: תודה.

מאיר שטרית: משפט אחרון, רצית להגיד משהו?

<אילן שרקון: היא לא גמרה אבל.

מאיר שטרית: היא סיימה.

<יורם חגבי-חגי: ביקשתי ממנה, לתקנות היא לא התייחסה עדיין.

<רונית שבירו אליאס: לסכום.

<יורם חגבי-חגי: את יכולה להתייחס, אם אפשר, הרי כל המחויבויות של חבר הכנסת שטרית, ואני מכבד אותו, הם בחוק המכר (דירות) בעצם, שנועד לסייע לאנשים - - -

מאיר שטרית: אתייחס לסכום.

מאיר שטרית: אשיב לך על זה.

<יורם חגבי-חגי: לא, מבחינה משפטית.

מאיר שטרית: אשיב לך, גם מבחינה משפטית.

<יורם חגבי-חגי: הוא בא להגן על אדם שקונה דירה ב-3.5 מיליון שקל, 4 מיליון שקל - - - 5,000 שקל.

<יורם חגבי-חגי: למה?

<יורם חגבי-חגי: עליו הוא מגן?

<אתי בנדלר: רק אומר דבר אחד: הדיון בתקנות טרם התחיל.

<אתי בנדלר: כל מה שנעשה עד עכשיו זה דיון בטענות מקדמיות שלכם.

<אתי בנדלר: הוא קרא את הסכום, עדיין לא ניתנו הסברים למה נקבע הסכום בצורה כזאת, איזה שיקולים הניעו את השר להציע את הסכום הזה בתקנות, ואני חושבת שזה חלק מהדיון שצריך להיות כאן.

<רונית שבירו אליאס: אז רק להגיד לגבי דבריה, אם אתה יכול לאמץ את דבריה בנוגע לתקופת ההתארגנות.

מאיר שטרית: אני לא מאמץ שום דבר.

מאיר שטרית: אני לא מאמץ שום דבר, תסלחי לי.

מאיר שטרית: אני רוצה לענות לכם, עם כל הכבוד.

מאיר שטרית: אני רוצה להגיד לכם שאני ממש תמה שלשכת עורכי-הדין, אחרי שהיא יודעת על חוק שעבר כבר לפני עשרה חודשים, נזכרת היום פתאום, איזה הפתעה יש להם.

מאיר שטרית: זה נדון כבר, קיבלתי עשרות פניות מעורכי-דין, מזוגות צעירים, שמחכים מתי החוק סוף-סוף יעבור.

מאיר שטרית: אפשר לחשוב כאילו זה היה מונח מתחת לשולחן בסוד.

מאיר שטרית: זה פורסם בכל מקום, ידעו על זה חודשים ארוכים.

מאיר שטרית: לצערי הרב, הפשלה היחידה שקרתה פה זה שהממשלה, לקח לה הרבה יותר ממה שהחוק קובע להביא את התקנות לוועדה.

מאיר שטרית: כי החוק קובע ששר השיכון צריך היה להביא את התקנות לוועדה תוך שלושה חודשים מיום שהחוק אושר, דהיינו מ-10 למרץ היו צריכות לבוא התקנות לוועדה ב-10 ביוני מקסימום.

מאיר שטרית: מאז התחלתי ללחוץ ככל יכולתי על השרים לפעול, ולצערי לוקח להם זמן.

מאיר שטרית: אני זוכר אצלי כשר, שתקנות לא התעכבו יותר מיום אחד – יום אחד.

מאיר שטרית: ואני חושב שהדבר הזה באמת זו הפשלה הכי גדולה, כי בינתיים עברו עשרה חודשים שבהם הקבלנים ועורכי-הדין המשיכו לחגוג, ואנשים שקנו דירות, אולי אלפי זוגות שקנו דירות, נאלצו לשלם שכר טרחה לא הגיוני בעיני.

<יורם חגבי-חגי: אנחנו משתכרים.

מאיר שטרית: סלח לי, שכר טרחה לא הגיוני בעיני של בין 1.5% ל-2% מערך הדירה, זה בעיני שוד לאור היום.

מאיר שטרית: אני אומר את זה המון פעמים: שוד לאור היום, מסיבה אחת פשוטה: אתם לא מייצגים את הקליינט.

מאיר שטרית: זה לא תפקידכם.

מאיר שטרית: אתם מייצגים את הקבלן.

<יורם חגבי-חגי: מתעסקים ברישום של - - -

מאיר שטרית: תסלח לי, אתם מייצגים את הקבלן ולא את הקליינט.

מאיר שטרית: כל עורכי-הדין, כל החוזים שאתם עושים, הם אנטי הקליינט.

<יורם חגבי-חגי: דקה אחרי החוזה אני מייצג רק את הרוכש.

מאיר שטרית: תרשה לי, לא הפרעתי לך.

מאיר שטרית: תרשה לי, אתם לא מייצגים את הרוכש, בשום פנים ואופן לא.

מאיר שטרית: מעולם לא ייצגתם את הרוכש.

מאיר שטרית: אתם מייצגים את הקבלן מכל הבחינות.

<רונית שבירו אליאס: למעט לצרכי רישום.

מאיר שטרית: לא הפרעתי לכם.

מאיר שטרית: תסלחי לי, אסיים ואומר גם את זה.

מאיר שטרית: אתם מייצגים את האינטרס של הקבלן מכל הבחינות, אתם נגד הרוכש.

מאיר שטרית: והרוכש נאלץ בעל כורחו לשלם לכם שכר טרחה, דרשו את זה ממנו כדי שאתם תהיו אחראים על הרישום של הדירה שלו בטאבו.

מאיר שטרית: ובצדק.

מאיר שטרית: עכשיו, אין לי שום מחלוקת שהשכר הזה שמשלם הזוג הצעיר לא אמור לכסות את שכר טרחת עורכי-הדין עבור הקבלן.

מאיר שטרית: הקבלן משתמש בכם ככלי, ואני מתפלא שאתם נותנים לו יד.

מאיר שטרית: אם הייתי עורך-דין והיו מציעים לי שכר כזה בלבד, והקבלן לא היה מוכן לשלם לי, הייתי אומר לו: לא עובד אצלך.

<יורם חגבי-חגי: זה מה שיהיה.

מאיר שטרית: חברים, כמה שאני מדבר בעדכם, אתם נגדי.

מאיר שטרית: אם הייתי עורך-דין לא הייתי מסכים לעבוד עם קבלן בשכר הזה.

מאיר שטרית: אפרופו, להזכיר לכם, אתם כבר מתעלמים, לשכת עורכי-הדין כבר ישבה פה, עשינו את כל הוויכוחים האלה בעבר, אני לא מבין למה אתם חוזרים עליהם, הטיעונים האלה לא במקומם.

מאיר שטרית: עורך-דין אילן שרקון ישב פה בוועדה, יש פרוטוקול, שהוא מציע, הוא אמר שבכלל כל הגבייה הזאת לא חוקית 12 שנה.

<אילן שרקון: לא אמרתי את זה, אדוני.

מאיר שטרית: אמרת, שהגבייה לא חוקית בעצם.

<רונית שבירו אליאס: אז מה נראה לך, שנעבוד בחינם 12 שנה?

<אילן שרקון: אמרתי שהחוק הזה סותר את סעיף 17א לחוק הגנת הצרכן.

מאיר שטרית: זה המשמעות של מה שאתה אומר.

מאיר שטרית: ואמרנו אז בדיון, ואתה לא סתרת את זה - - -

<אילן שרקון: רוב הקבלנים, אדוני - - -

מאיר שטרית: אילן, לא הפרעתי לך.

מאיר שטרית: תשמע בסבלנות מה שיש לי להגיד.

מאיר שטרית: אמרתי לך את זה בדיון אז, ולא סתרת את זה, שבעצם כל הגבייה היא לא חוקית, 11 שנה תחזירו את הכסף.

<אילן שרקון: לא אמרתי את זה.

<רונית שבירו אליאס: זה לא נכון.

מאיר שטרית: תסלחי לי, מה לא נכון?

מאיר שטרית: אני מפרש את הדברים שלו ככה.

<אילן שרקון: בסדר, אתה מפרש.

מאיר שטרית: אם הוא אומר: יש סעיף שאוסר לגבות, פרושו שכל הגבייה שעשיתם - - -

<רונית שבירו אליאס: אדוני, הכול היה מותר.

מאיר שטרית: תסלחי לי.

מאיר שטרית: אל תפריעו לי.

מאיר שטרית: יש סעיף שקובע שכל הגבייה הזאת, זה בעצם מה שהוא אמר, היא לא חוקית.

מאיר שטרית: לא קיבלתי את דעתו.

מאיר שטרית: בזמנו, אחרת הייתי מקבל את דעתו, הייתי אומר: בסדר.

מאיר שטרית: שנית, אני רוצה להעיר שאחרי שהחוק עבר בקריאה טרומית היה אצלי ראש לשכת עורכי-הדין פה בלשכה.

מאיר שטרית: והוא יעיד – אלא אם הוא יגיד אחרת, לא יגיד אמת – שההצעה הראשונה שלי אליו הייתה: אם אתה מוכן להודיע לי מטעם לשכת עורכי-הדין שאתם מוותרים על השכר, אין יותר גביית שכר של עורכי-דין אלא הקבלן יכניס את זה במחיר הדירה, אני מקבל.

מאיר שטרית: הוא סרב.

מאיר שטרית: כשהוא סרב, הלכתי לקריאה ראשונה.

<יורם חגבי-חגי: יש עמדה היום של הלשכה - - -

מאיר שטרית: תסלח לי.

מאיר שטרית: אני מספר לך מה קרה.

מאיר שטרית: אחרי הקריאה הטרומית ישבתי עם לשכת עורכי-הדין, יש גם עד שישב אתי באותה ישיבה, שאמרתי לו: אדוני, תוותר על כל העניין הזה, אתם תגבו כסף רק מהקבלן, לא מהזוגות הצעירים, שהקבלן ישלם לך מה שהוא רוצה.

<יורם חגבי-חגי: יש פה אי הבנה.

מאיר שטרית: אתה מפריע לי.

מאיר שטרית: לא הפרעתי לך.

מאיר שטרית: אולי לא נעים לך לשמוע, אבל זו אמת.

מאיר שטרית: ואמרתי לו: אדוני, תדרשו שהקבלנים ישלמו ישירות לכם, כמו שאתם אומרים: אינסטלטור, אדריכל – מאה אחוז.

מאיר שטרית: אותו דבר, שישלם לעורך-דין.

מאיר שטרית: זה לא עניינו, הזוג הצעיר כשהוא קונה דירה מקבלן, הוא צריך לקבל דירה שנרשמת בטאבו.

מאיר שטרית: אחרת לפי דבריו של עורך-דין, שכחתי את שמו, שהיה פה בוועדה וייצג, הוא בעצם לא עושה את המכירה, הוא מוכר לו הרי זכות לדירה, כי הוא צריך בעצם לגרום לכך שהדירה תירשם בטאבו, וזה חלק ממחיר הדירה.

מאיר שטרית: ואני לא התנגדתי לזה, לשכת עורכי-הדין התנגדה.

מאיר שטרית: וכל הכנסת מצביעה פה אחד, גם בוועדה, גם כשהיו חברים בוועדה, הצביעו כולם פה אחד בעד החוק בקריאה טרומית, וגם בכנסת במליאה, בעד החוק בקריאה טרומית, ראשונה, שנייה ושלישית, הכנסת פה אחד הצביעה בעד החוק הזה.

מאיר שטרית: לצערי, התקנות לקחו הרבה זמן.

מאיר שטרית: ורק סביר והגיוני שכאשר הכנסת מתפזרת, לא לתת עינוי נוסף לזוגות הצעירים שמחכים בקוצר רוח לראות את התקנות האלה נכנסות לפועל, כדי שיוכלו לקנות דירה בלי לשלם עשרות אלפי שקלים לקבלנים או לעורכי-הדין שלהם, אלא שיוכלו באמת לקחת עורך-דין בעצמם שייצג אותם מול הקבלן וידאג לאינטרסים שלהם.

מאיר שטרית: כי כאשר הוא לא צריך לשלם 1.5% או 2% אלא 5,000 שקל או פחות מזה, חצי אחוז ממחיר הדירה, הוא יכול לקחת עורך-דין על חשבונו, אגב שייצור המון עבודה לעורכי-דין אחרים, שייצג אותו מול הקבלן.

<יורם חגבי-חגי: איך 4,000,000 שקל מסתדר עם מה שאתה אומר?

מאיר שטרית: תסלח לי, אענה לך.

מאיר שטרית: עכשיו, זה לטענות שאתם העליתם.

מאיר שטרית: ובג"ץ, אני לא נבהל מבג"ץ.

מאיר שטרית: אני בהחלט מקבל.

מאיר שטרית: בג"ץ, איך אומרים, מעל כולנו, יש שופטים בארץ וכל פסיקה שלהם מקובלת גם עלי.

<אתי בנדלר: אין ספק.

<יורם חגבי-חגי: הכנסת תהיה משיבה.

מאיר שטרית: זה לא משנה.

מאיר שטרית: תסלח לי.

מאיר שטרית: אז אני אומר: מי אני שאחלוק על בג"ץ?

מאיר שטרית: בג"ץ יחליט מה שהוא רוצה, מה שבג"ץ יחליט הרי זה מעלינו כאילו.

מאיר שטרית: אבל עובדה היא שבג"ץ לא נתן לכם צו ביניים.

<יורם חגבי-חגי: לא ביקשנו.

מאיר שטרית: הוא גם לא ייתן צו ביניים.

<יורם חגבי-חגי: הנחנו שהכנסת תכבד את - - -

מאיר שטרית: באמת.

מאיר שטרית: גם לא הייתם מקבלים.

מאיר שטרית: בג"ץ לא פוסל חוקים של הכנסת אלא אם יש להם משהו בלתי הגיוני.

מאיר שטרית: והוא ישפוט, שיהיה דיון, אם אתם צודקים ובג"ץ יקבל את עמדתכם, אז ממילא אנחנו מתווכחים סתם, נכון?

<יורם חגבי-חגי: נכון.

מאיר שטרית: לכן חבל על הוויכוח.

מאיר שטרית: עכשיו, האם זה 4,000,000 או 2,000,000 שקל?

מאיר שטרית: עם כל הכבוד, קטונתי מלהיכנס לנעליו של השר או לנעליו של משרד הבינוי.

<יורם חגבי-חגי: אתה יוזם החוק.

מאיר שטרית: תסלח לי.

מאיר שטרית: אני יוזם החוק, החוק נתן את הסמכות הזו לשר.

מאיר שטרית: הצעתי בחוק להכניס מראש 5,000 שקל או חצי אחוז על הכול.

מאיר שטרית: זאת הייתה ההצעה המקורית.

מאיר שטרית: השר עשה לטובתכם, אמר:

מאיר שטרית: מעל 4,000,000 שקל הוא מחריג אותם, זה הוא לא מציע.

<יורם חגבי-חגי: זוגות צעירים הם 10% מהאוכלוסייה.

<יורם חגבי-חגי: מדברים פה על 90% – 2,000,000, 3,000,000 שקל, 4,000,000 שקל.

מאיר שטרית: אתה מפריע לי.

מאיר שטרית: תסלח לי, זה לא רק זוגות צעירים.

מאיר שטרית: כל מי שקונה דירה חדשה, למה זוגות צעירים?

מאיר שטרית: השר החליט מה שהחליט.

<יורם חגבי-חגי: זה לא אמרת בישיבה.

מאיר שטרית: אמרתי עשר פעמים.

<יורם חגבי-חגי: אמרת רק זוגות צעירים.

מאיר שטרית: תסלח לי, לא נכון.

<יורם חגבי-חגי: יש לי פרוטוקולים פה.

מאיר שטרית: תמצא את הפרוטוקולים.

מאיר שטרית: כל מי שקונה דירה, מה פתאום רק זוגות צעירים?

<יורם חגבי-חגי: המפגש הבא יהיה בבג"ץ.

מאיר שטרית: תסלח לי.

מאיר שטרית: כל מי שקונה דירה, אין קשר זוג צעיר או לא זוג צעיר.

מאיר שטרית: ואם הוא זוג מבוגר, אז הוא פסול בגלל זה?

מאיר שטרית: באמת.

<יורם חגבי-חגי: אדם שיש לו עשר דירות, קונה עוד דירה - - -

מאיר שטרית: אתה ממשיך להפריע לי.

<יורם חגבי-חגי: זה מרגיז אותי.

מאיר שטרית: תתרגז, אבל אל תפריע לי.

מאיר שטרית: לכן נכנס שר הבינוי, הוא האיש שקובע את התקנות, מי מתווכח אתו?

מאיר שטרית: נתנו לו סמכות, הכנסת הסמיכה את שר הבינוי להתקין תקנות, הוא התייעץ עם שר האוצר ושר המשפטים, ורק הגיוני היה שנסיים את ההליך הזה עוד לפני פיזורה של הכנסת.

מאיר שטרית: היום כיושב-ראש ועדת הכלכלה החלפתי את ברוורמן, להחליף לא רק בסוגיה הזו, היו עוד שלוש, זו הישיבה השלישית היום.

<לאה ורון: ברוורמן שוהה בחו"ל.

מאיר שטרית: ברוורמן, מאחר שהוא נמצא בחו"ל, דנו בכל הבקשות, גם כן הייתי לבדי, גם בתקנות האלה, הן יותר חשובות וגם יותר גדולות לא פחות מזו.

מאיר שטרית: שנית, זה הליך רגיל לגמרי.

מאיר שטרית: ישבתי בוועדות, תאמין לי, אני בכנסת 30 ומשהו שנה, ישבתי בוועדות אין-ספור לבד, לא פעם ולא פעמיים ולא שלוש, עשרות רבות של פעמים.

מאיר שטרית: אי-אפשר לחייב חבר כנסת לבוא לישיבה אם הוא לא רוצה.

מאיר שטרית: יכול לבוא.

מאיר שטרית: ואגב, אם היו באים, היו מצביעים פה פה אחד גם על זה.

מאיר שטרית: בלי שום ספק.

מאיר שטרית: אין לי שום ספק בזה, כי חברי שותפים.

<יורם חגבי-חגי: הנחות.

מאיר שטרית: עכשיו, אני מתנגד אישית לכל דחייה בביצוע החוק.

מאיר שטרית: להיפך.

<יורם חגבי-חגי: תמיד אמרת את זה.

מאיר שטרית: ודאי.

מאיר שטרית: אנחנו מאחרים עשרה חודשים, וזוגות צעירים סובלים, משפחות שקונות דירות סובלות.

<יורם חגבי-חגי: זה לא זוגות צעירים, זה כל המשק, כל רוכשי הדירות.

מאיר שטרית: תסלח לי, כל רוכשי הדירות סובלים.

<יורם חגבי-חגי: שקונים ב-3,000,000 שקל - - -

מאיר שטרית: כל רוכשי הדירות סובלים.

מאיר שטרית: אף אחד לא מפריע לכם גם היום, כמו שאמרה היועצת המשפטית של הוועדה, להפסיק לגבות שכר טרחה.

<יורם חגבי-חגי: מהרוכשים.

מאיר שטרית: בזמנו איימתם שאתם תעבירו סעיף בלשכה.

מאיר שטרית: אתה זוכר, הודיעו לנו שהעבירו סעיף בלשכת עורכי-הדין, שיותר לא יגבו שכר טרחה.

מאיר שטרית: תעשו את זה, מי מפריע לכם?

מאיר שטרית: אני מפריע לכם?

מאיר שטרית: יכולתם מאז להגיש בקשה לשרת המשפטים על-פי התקנות של לשכת עורכי-הדין, לבטל את הסעיף הזה של גביית שכר טרחה, ולגרום לכך באמת שיותר לא יגבו שכר טרחה מאנשים אלא זה יהיה חלק ממחיר הדירה.

מאיר שטרית: עובדה, לא עשיתם את זה, כמו ששיערתי שיקרה.

מאיר שטרית: לא עשיתם את זה.

מאיר שטרית: וגם לא תעשו את זה.

מאיר שטרית: יש לי חדשות בשבילך, גם לא תעשו את זה.

מאיר שטרית: עכשיו, אתם מנהלים מאבק במקום הלא נכון.

מאיר שטרית: אתם רוצים לנהל מאבק מול משפחות שקונות דירה חדשה, להעמיס עליהם את העומס שהקבלן היה אמור לשלם לכם?

מאיר שטרית: לי לא הייתה שום בעיה שהקבלן יכניס את מחיר עורכי-הדין בתוך הדירה, התחרות תחרות חופשית, שכל דירה תתחרה, קבלן ימכור יותר קל, יותר זול.

מאיר שטרית: זה up to him, כמו אינסטלטור או אדריכל או מי שתרצו.

מאיר שטרית: לא הייתי מתערב אחרת.

מאיר שטרית: ולצערי הרב, זה לא המצב.

מאיר שטרית: המצב הוא שגובים היום, הקבלן לוקח מהזוג הצעיר את ה-1.5% עד 2%, ואני יודע, גם אם אתם תכחישו, שלא פעם אחת הקבלן לוקח חלק מהכסף הזה שהעורך-דין גובה.

מאיר שטרית: מאחר שאני יודע על מקרים ספציפיים, אז אני גם יודע שזה בכלל שחיתות בעיני.

מאיר שטרית: לכן גם החוק קובע שכשאדם ישלם לכם שכר טרחת עורכי-דין, אתם תוציאו לו חשבונית וקבלה.

מאיר שטרית: החוק קובע את זה במפורש.

מאיר שטרית: מדוע?

מאיר שטרית: כי אני רוצה שעורך-הדין שמקבל שכר טרחה - -

<יורם חגבי-חגי: אין אפשרות אחרת אבל.

מאיר שטרית: תרשה לי.

מאיר שטרית: - - שעורך-הדין שמקבל שכר טרחה הזה, גם אם בעיניך הוא נמוך, שכר הטרחה הזה אכן יוציא קבלה, והקבלן לא יכול לגעת בכסף הזה.

מאיר שטרית: שנית, זה נותן הטבה נוספת לזוג הצעיר.

מאיר שטרית: כי ברגע שעורך-הדין מוציא הקבלה, הרי הזוג הצעיר לא ישלם מס רכישה גם על שכר טרחת עורך-הדין כפי שזה היום.

מאיר שטרית: היום הקבלן גובה מס ערך מוסף על כל מחיר הדירה, וגם על שכר הטרחה של עורך-הדין, וגם מס רכישה, הזוג הצעיר משלם גם על מחיר הדירה וגם על שכר הטרחה.

<יורם חגבי-חגי: אני יכול להוציא חשבונית לקבלן על שכר טרחה ישירות ממנו?

מאיר שטרית: זה עוול.

מאיר שטרית: אני לא מתערב בינך לבין הקבלן.

מאיר שטרית: אותי לא מעניין הקבלן.

<יורם חגבי-חגי: לא לא.

מאיר שטרית: כן כן, אל תפריע לי.

מאיר שטרית: אני לא נכנס בכלל בין הקבלן, זה לא מעניין אותי.

מאיר שטרית: אותי מעניין, ובגלל זה החוק נעשה, האיש שקונה הדירה, הקונה.

מאיר שטרית: לא מעניין אותי הקבלן ולא מעניין אותי עורך-הדין.

מאיר שטרית: ביניכם תעשו מה שאתם רוצים, אני לא נכנס לשם.

מאיר שטרית: עכשיו, בעניין הזה, גם אני חוסך לקונה של הדירה, לא רק את העובדה שהוא לא ישלם שכר טרחה גבוה, אלא גם ישלם, בעצם לא ישלם מס רכישה על הכסף הזה שעד היום הוא שילם.

מאיר שטרית: זה גם כן שערורייה בעיני.

מאיר שטרית: לכן מכל הזוויות, אפרופו, קיבלתי מכתב עכשיו, תוך כדי הישיבה, בשעה 12:44, כשהישיבה התחילה ב-12:00, מעורך-דין בומבך, שהוא מעלה פחות או יותר, לא הספקתי לקרוא את כולו, אבל זה ודאי לא רציני.

מאיר שטרית: דבר נוסף, כנראה שהדרך מאלי נקר, סמנכ"ל לשכת עורכי-הדין, מאוד ארוכה עד לאילן שרקון שקיבל הודעה, בדקה ה-90 הזעיקו אותו.

מאיר שטרית: הוא קיבל הודעה מהוועדה אתמול אחרי הצהריים על קיום הדיון ועל נושא הדיון, אז לא יכול שהזעיקו אותך עכשיו בדקה ה-90.

מאיר שטרית: קיבלו את זה מראש, את ההודעה.

<רונית שבירו אליאס: אתמול בערב.

מאיר שטרית: אתמול בערב, נכון.

מאיר שטרית: מה לעשות, הכנסת מתפזרת בשבוע הבא, ולכן כמו שאנחנו עושים בהמון חוקים ותקנות.

<לאה ורון: לפנות ערב.

מאיר שטרית: זה לא היחידי אגב, בימים הקרובים לוועדות הכנסת עומדים עשרות חוקים ותקנות ואחרים, שעכשיו מנקים את השולחן לפני שהכנסת תתפזר, מתוך מגמה אכן להביא אותם לידי יישום.

מאיר שטרית: מכל הסיבות הללו, אני לא רואה שום הצדקה - - -

<אתי בנדלר: אני רוצה לומר שהיה לנו למשל דיון בתקנות חברות דירוג אשראי, הזמנו את נציגי החברות המדרגות גם כן מאתמול להיום.

<אתי בנדלר: זאת אומרת, זה לא המקרה היחידי.

<לאה ורון: בדיוק באותן שעות.

מאיר שטרית: על כן מכל הבחינות האלה, אני חושב שאין שום הצדקה לטענות שלכם, וחבל שאתם מעלים אותם, וסיימנו את הוויכוח.

<אתי בנדלר: מה עוד היה לנו?

<אתי בנדלר: את הדואר ואת נציגי הממשלה.

מאיר שטרית: אני סיימתי, חבל שאתם ממשיכים.

מאיר שטרית: סיימתי את הוויכוח.

<רונית שבירו אליאס: היועצת המשפטית כן המליצה אולי - - -

מאיר שטרית: אין לה מה להמליץ, אני לא רוצה להמליץ.

מאיר שטרית: הפוך אני ממליץ.

מאיר שטרית: אני לא רק לא ממליץ, אני מתנגד שהשר ידחה אותן אפילו ביום אחד.

מאיר שטרית: הפשלה הגדולה היא שהתקנות האלה הגיעו עשרה חודשים מאוחר מדי.

<אילן שרקון: רק מילה אחת.

<אילן שרקון: סליחה, השם, אני מתנצל.

<אתי בנדלר: אתי בנדלר.

<אילן שרקון: אני מתייחס לגבי סעיף 3(ב).

<אילן שרקון: בבקשה, אני מפנה אותך.

מאיר שטרית: שמענו את זה, אילן.

<אילן שרקון: אני רוצה שהיא תתייחס.

מאיר שטרית: לא לא.

מאיר שטרית: עם כל הכבוד, לא, לא מסכים.

<אילן שרקון: ברמה המשפטית.

מאיר שטרית: לא מסכים.

<אילן שרקון: אבל אי-אפשר - - -

מאיר שטרית: לא רוצה.

<אילן שרקון: אבל אני חושב - - -

מאיר שטרית: לא, אני לא מסכים.

מאיר שטרית: גמרתי את הדיון.

<אילן שרקון: אני מבקש.

מאיר שטרית: גמרתי את הדיון, לא מסכים.

<אילן שרקון: אבל אני מבקש - - -

מאיר שטרית: אני לא מסכים.

<אילן שרקון: אבל אי-אפשר לדון.

מאיר שטרית: לא מסכים.

מאיר שטרית: לא מסכים.

<אילן שרקון: אבל יש רק טיעון - - -

מאיר שטרית: שמע, אתה מפריע לי, אוציא אותך.

מאיר שטרית: תפסיק.

מאיר שטרית: לא מסכים, נקודה.

<אתי בנדלר: זה לא קשור למועד הדיון.

<אתי בנדלר: זה כך וכך לשיקול דעתו של - - -

<אילן שרקון: לא, זה לא מתייחס, זה מתייחס לגבי תחולת החוק - - -

מאיר שטרית: אני לא רוצה לשמוע.

<אילן שרקון: לגבי - - -

מאיר שטרית: אני לא רוצה לשמוע.

מאיר שטרית: מה אתה רוצה?

מאיר שטרית: בבקשה.

<אילן שרקון: אדוני, אני רק מתייחס לעניין הזה.

מאיר שטרית: עורך-הדין של משרד הבינוי, תסבירו את הנימוק.

מאיר שטרית: אחת הטענות שמפריעות להם, למה 4.6 מיליון שקל וכן הלאה?

מאיר שטרית: תסביר את הנקודה הזאת.

<יורם חגבי-חגי: מדעית.

מאיר שטרית: בבקשה, זו הנקודה שמפריעה לכם.

<יורם חגבי-חגי: מקצועית, איך הגעתם לזה?

מאיר שטרית: בבקשה.

<יאיר לנג: אני רוצה לחזק את דבריו של חבר הכנסת שטרית.

<יאיר לנג: התקנות המקוריות הוגשו לשר הבינוי ללא אבחנה בין סוגי הדירות, משמע שגם בדירות של מעל סכום של 4,600,000 שקל היה צריך לגבות 5,000 ש"ח.

<יאיר לנג: שר הבינוי הרגיש שזה לא נכון, וביקש מאתנו, וגם בגלל זה היה עיכוב בכתיבת התקנות, להחריג מה שהוא הגדיר כדירות יוקרה.

<יאיר לנג: כשניסינו למצוא מבחינת חוק או מבחינת פסיקה מה הן דירות יוקרה, מסתבר שהחוק לא מגדיר מה הן דירות יוקרה.

<יאיר לנג: זאת אומרת שהיינו צריכים להתבסס על איזשהו מחקר שביצעה עבורנו המחלקה לתכנון אסטרטגי של המשרד, שהציעה לנו למעשה להיצמד למדרגות המס שקיימות בחוק מיסוי מקרקעין (שבח ורכישה), התשכ"ג-1963, שלטענתם כבר שם החוק מגדיר את החלוקה של דירות ורמת יוקרתן לפי מס הרכישה שאתה משלם ברכישת דירת מגורים יחידה.

<יאיר לנג: הייתה התלבטות, כי המדרגות שם נעות בקפיצות די גדולות, ומדרגה ג' קובעת, היום אחרי שהצמידו, יש קפיצה מ-1.5 מיליון ל-1.8 מיליון, ולאחר מכן בג' יש קפיצה מ-1,799,000 ל-4,642,000.

<יורם חגבי-חגי: למה לא מ-1,799,000?

<יורם חגבי-חגי: סתם שאלה.

<רונית שבירו אליאס: לא סתם שאלה.

<יאיר לנג: כי לצערנו, לפי העמדה של המשרד, היום יש דירות ארבעה חדרים שזוגות צעירים קונים, שהן גם מגיעות ל-2,000,000 בערך, ואז למעשה נפספס את מטרת החקיקה.

<יורם חגבי-חגי: זוג צעיר קונה דירה ב-2,000,000 שקל?

<יאיר לנג: יש בירושלים ויש בתל-אביב.

<יורם חגבי-חגי: אתה מקשיב?

מאיר שטרית: אתה מופתע?

<יורם חגבי-חגי: 2,000,000 שקל - - -

<יאיר לנג: אני לא יודע אם אדוני מכיר את המחירים היום בשוק.

<יאיר לנג: בתור זוג צעיר שאמור לקנות, אני יכול להגיד לך - - -

<יורם חגבי-חגי: הם לא נתקעים בנחלשים - - - ולא בפריפריה.

מאיר שטרית: אני רוצה להגן על כולם.

<יאיר לנג: אני אומר לחברי שבתור זוג צעיר שרוצה לקנות דירה זה לא מחיר הזוי.

<יאיר לנג: אני יכול להגיד גם עוד דבר.

<יאיר לנג: היינו צריכים להסתמך על עוד דבר לגבי הגדרת דירות יוקרה.

<יאיר לנג: אני יכול להגיד שגם יש מחקר של "Savills world research", שהתפרסם במאי 2014, בשיתוף עם "דויטשה בנק", שמגדיר מה שוויין הממוצע של דירות יוקרה, והגדיר דירת יוקרה בתל-אביב של שני חדרים במחיר ממוצע של 1,450,000 דולר.

<יאיר לנג: זה מה שהגדיר המחקר.

<יאיר לנג: התבססנו על זה, זה התאים לנו לדרגות המס.

<יאיר לנג: ובגלל זה החלטנו שזה הסכום שייקבע, זה הסכום גם שהשר הסכים לו.

<יורם חגבי-חגי: אבל השאלה היא, ברשותך, איזה מטרה רצית להגשים כשקבעת את הסכום הזה?

<יורם חגבי-חגי: הרי מצד אחד עומד הסכום שישולם לכאורה על-ידי אותו רוכש לעורך-הדין.

<יורם חגבי-חגי: איזה מטרה באת להגשים?

<יורם חגבי-חגי: עכשיו, אם אתה רוצה, הסכום הוא של 5,000 שקל.

<יורם חגבי-חגי: עם כל הכבוד, אדם שרוכש דירה בסכום של 3,900,000, מה רלוונטי שהיא דירת יוקרה פה?

<יורם חגבי-חגי: מה הרלוונטיות שלה?

<יורם חגבי-חגי: אני לא מבין את זה.

<יורם חגבי-חגי: אני 30 שנה במקצוע.

<יאיר לנג: זו ההגדרה שמצאנו.

<יורם חגבי-חגי: לא, בתוכן האמיתי, במהות, לא במה שאתה קורא במחקרים.

<יורם חגבי-חגי: איפה ההיגיון פה בכלל?

<יורם חגבי-חגי: למה הוא ישלם 5,000 שקל כמו שאחד שקנה ב-500,000 שקל או ב-1,000,000 שקל?

<יורם חגבי-חגי: איפה ההיגיון?

<יאיר לנג: אז אני מסביר שוב.

<יאיר לנג: השר לא ביקש להחריג את מה שאתה מגדיר כדירות של 3.5 מיליון, השר ביקש להחריג דירות יוקרה.

<יאיר לנג: ההגדרה שמצאנו של דירות יוקרה אלה הסכומים האלה שנקבעו בתקנות.

<יאיר לנג: השר לא ביקש להחריג דברים ספציפיים של 2.2 מיליון או 2.5 מיליון.

<יאיר לנג: הוא ביקש מאתנו שדירה שנחשבת כדירת יוקרה, וזה המחקר שבצענו, ובגלל זה היינו צריכים להתבסס על זה.

<יאיר לנג: כפי שחברי יודע, אין הגדרה משפטית לדירת יוקרה, וזה הסכום שנקבע.

<יורם חגבי-חגי: תראה, אבל במדרגות מס רכישה, ברשותך, שאתה סמכת עליהן עכשיו, יש לנו דירת מגורים יחידה פטור 1.5 מיליון שקל.

<יורם חגבי-חגי: אחר כך הולכים 1,800,000 שקל, אחר כך 4,600,000.

<יורם חגבי-חגי: הקבוצה היא מאוד גדולה.

<יורם חגבי-חגי: איפה ההיגיון הכלכלי, השיווקי?

<יורם חגבי-חגי: אז עוד יותר.

<יורם חגבי-חגי: דירת יוקרה, תוציא אותה רגע מהלקסיקון.

<יורם חגבי-חגי: אם אתה אומר לי: תשמע - - -

<יאיר לנג: אני לא יכול להוציא.

<יורם חגבי-חגי: - - - מפיך שההנחיה הייתה דירות יוקרה להחריג.

<יאיר לנג: נכון.

<יורם חגבי-חגי: אוקיי.

מאיר שטרית: לאיזה סכום אתם מסכימים?

<יורם חגבי-חגי: 1,200,000.

מאיר שטרית: 1,200,000?

מאיר שטרית: איפה אתה קונה - - -

<יורם חגבי-חגי: היושב-ראש אמר בישיבות.

<יורם חגבי-חגי: אתה אמרת.

<יורם חגבי-חגי: להם מגיע עזרה.

מאיר שטרית: אני לא אמרתי 1,200,000.

<יורם חגבי-חגי: הנה הפרוטוקול.

מאיר שטרית: 1,200,000?

מאיר שטרית: בחיים לא.

מאיר שטרית: איפה קונים דירה ב-1,200,000?

מאיר שטרית: אפילו ביבנה לא.

מאיר שטרית: כבר אי-אפשר לקנות דירה ב-1,200,000 אפילו ביבנה.

<אתי בנדלר: אני רוצה להזכיר אחרי ההסברים של עורך-דין לנג, שזה לא רק הייתה הצעתו של שר הבינוי והשיכון, אלא כפי שנזכר, התקנות האלה - -

מאיר שטרית: באישור שרת המשפטים ושר האוצר.

<אתי בנדלר: - - נדרש להן אישור של שני שרים נוספים, גם שר המשפטים, גם שר האוצר, ששניהם, חזקה עליהם, שטרם אישורם לנוסח המוצע בחנו גם את ההיבטים האלה.

<אתי בנדלר: אם שלושה משרי הממשלה אישרו את הסכום הזה, אני רוצה להניח שהשיקולים האלה הובאו בפניהם והם סברו שזה ראוי.

מאיר שטרית: בהחלט.

<אתי בנדלר: ולכן אדוני יצטרך להחליט אם הוא סומך את ידו על הסכום הזה.

מאיר שטרית: זהו, חברים.

מאיר שטרית: טוב.

<אתי בנדלר: השאלה היחידה שרציתי לשאול: האם הסכום הזה, ה-5,000 שקלים, כולל מע"מ או אינו כולל מע"מ?

<אתי בנדלר: כי אני חושבת שצריכים לומר במפורש שהוא אינו כולל מע"מ כדי שלא יהיו ספקות בעניין.

מאיר שטרית: נכון.

מאיר שטרית: לא התכוונתי שיכלול מע"מ.

<יאיר לנג: אז אני מקבל את המלצתה של היועצת המשפטית.

<יורם חגבי-חגי: זה 5,000 לא כולל מע"מ.

<אתי בנדלר: כן.

<אתי בנדלר: זאת אומרת שזה 5,000 פלוס 18%.

<אילן שרקון: מה זה?

מאיר שטרית: פלוס מע"מ.

<אתי בנדלר: שאתם יכולים על ה-5,000 שקלים כמובן לגבות גם מע"מ.

<יורם חגבי-חגי: לא לוקחים, הולכים לקבלן עכשיו.

<אתי בנדלר: מה?

<יורם חגבי-חגי: לפי הצעתו של חבר הכנסת שטרית - - -

מאיר שטרית: תלכו.

מאיר שטרית: הלוואי.

<יורם חגבי-חגי: אנחנו נתיישר.

<יורם חגבי-חגי: כמו שהוא אמר: רוכשי הדירות לא ישלמו שכר טרחה, נבקש אותם מהקבלן.

מאיר שטרית: יפה מאוד.

<יורם חגבי-חגי: אין סתירה לחוק - - - של הכנסת.

מאיר שטרית: לכו לקבלן.

מאיר שטרית: אין לי בעיה עם זה.

<יורם חגבי-חגי: אין בעיה.

<אתי בנדלר: לא המלצתי שום המלצה, סליחה.

<יורם חגבי-חגי: אמרת שאין כל מניעה, אני מצטט אותך.

<אתי בנדלר: יש הבדל, אדוני, בין אין מניעה לבין המלצה.

<אתי בנדלר: אני מבקשת לא לשים בפי דברים שלא אמרתי.

<יורם חגבי-חגי: גב' בנדלר, אמרת שאת לא רואה בעיה לקחת שכר טרחה רק מהקבלן ולהתעלם מהחוק הזה.

<אתי בנדלר: לא אמרתי להתעלם מהחוק הזה.

<אתי בנדלר: אמרתי שאתם לא חייבים לדרוש שכר טרחה השתתפות.

<יורם חגבי-חגי: בסדר.

<אתי בנדלר: לא, סליחה - - -

מאיר שטרית: תקשיב, אתה יכול לעשות את זה פרו בונו לכל הזוגות הצעירים חינם.

<יורם חגבי-חגי: כשלשכת המסחר תבוא בתלונות נגד עורכי-דין, אצטט את גב' בנדלר.

מאיר שטרית: טוב, חברים, תודה רבה.

מאיר שטרית: אני עובר להצבעה.

<אילן שרקון: רק דקה, כבודו.

מאיר שטרית: מי בעד אישור התקנות, ירים את ידו?

<יורם חגבי-חגי: מי מצביע?

מאיר שטרית: אני בעד.

<אתי בנדלר: אבל בתוספת שהזכרתי, כן?

<אילן שרקון: כבודו, אבל לפני שאדוני מקבל החלטה, דקה.

מאיר שטרית: סליחה.

מאיר שטרית: בתוספת של מה?

<אתי בנדלר: בתוספת של מע"מ.

מאיר שטרית: בדיוק.

מאיר שטרית: זה כולל 5,000 בתוספת מע"מ.

מאיר שטרית: מי בעד? אני בעד.

מאיר שטרית: מי נגד?

מאיר שטרית: אין נגד.

מאיר שטרית: בעד אישור התקנות – פה אחד

מאיר שטרית: התקנות מאושרות.

מאיר שטרית: ואני מודה לשר הבינוי על פעולתו סוף-סוף, אני חושב שזו ברכה ובשורה לכל מי שקונה דירה חדשה בישראל.

מאיר שטרית: תודה רבה.