ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 19, פרוטוקול מספר 112, 2014-11-19 09:30

יואל רזבוזוב: בוקר טוב לכל המשתתפים בישיבה.

יואל רזבוזוב: התכנסנו לדיון היום בנושא מצוקת הדיור הציבורי לעולים, לציון יום המאבק לצמצום העוני.

יואל רזבוזוב: חברי הכנסת אילן גילאון, אורלי אבקסיס וחיים כץ יזמו את ציון יום המאבק בעוני בכנסת שבמסגרתו הוצע לקיים דיון בוועדה הזו.

יואל רזבוזוב: אנחנו מכבדים כאן את שרת העלייה והקליטה, הגב' סופה לנדבר, חברי הכנסת, חברי הוועדה חסון וליטינצקי וכל הנוכחים כאן.

יואל רזבוזוב: אנחנו מכירים את העובדה, אנחנו יודעים שישנה בעיה, לא עוצמים עיניים ואומרים שאין בעיה, אנחנו מנסים לטפל בבעיה.

יואל רזבוזוב: עושים באמת את כל מה שאפשר במסגרת התקציב ומנסים לתקצב, יש תכניות לשנה הבאה, יש תכניות גדולות בכל הרפורמה בנדל"ן ובכלל בשוק הדיור, שם יש גם דיור ציבורי, דיור סוציאלי, חלק מכל הרפורמות.

יואל רזבוזוב: עוד פעם, אנחנו מכירים את הבעיה הזאת שנים וישנם כמה פתרונות.

יואל רזבוזוב: יש גם פתרון של משרד העלייה והקליטה, לבנות ברשויות המקומיות.

יואל רזבוזוב: צריך להבין איפה זה ואיך זה מתקדם.

יואל רזבוזוב: עוד פעם, נעשים פה באמת הרבה מאמצים על ידי הממשלה הזאת לשנות את התמונה.

יואל רזבוזוב: להגיד שישנו את זה ביום אחד, כי אנחנו יודעים שיש בתור הרבה הרבה אנשים ולבנות כל כך הרבה יחידות, אני חושב, דעתי האישית, זה לא כזה פשוט, אבל אנחנו כן צריכים לסייע בצורה כזו או אחרת.

יואל רזבוזוב: אנחנו ניתן ליוזם, חבר הכנסת אילן גילאון, בבקשה.

אילן גילאון: תודה רבה, אדוני.

אילן גילאון: אנחנו היום במכלול מדברים על יום העוני במדינת ישראל.

אילן גילאון: ציון יום העוני הבינלאומי, המלחמה בעוני.

אילן גילאון: ברור לגמרי ולכולי עלמא שעוני הוא תוצאה של חלוקה לא הוגנת של העושר, זה מה שזה.

אילן גילאון: עוני זה לא דבר יחסי, זה דבר של חלוקה בתוך מדינה.

אילן גילאון: המרכיב הכי כבד בכלכלת משפחה, גם לפי דוח ועדת אלאלוף, הוא בעצם קורת הגג, הוא הדיור, מרכיב הדיור הוא המרכיב הכבד ביותר בכלכלה שלנו.

אילן גילאון: במשרד הקליטה ממתינים 27,000 עולים, אני אקרא לזה עולים כי הם תמיד עולים, עולים חדשים יותר או חדשים פחות, לדיור.

אילן גילאון: הבעיה המרכזית הייתה שאנחנו לא הבנו מה הם הקריטריונים, מה הוא זמן ההמתנה, האם מדובר באנשים שהם זכאים לדיור ציבורי או חלופות אחרות או פתרונות אחרים, האם מדובר בנכים רתוקים, כמה מהם ככה, כמה מהם אחרת.

אילן גילאון: אני למד על מקרה בראשון לציון של מר קוגן, שבגיל 80 אמרו לו שהוא מספר 95 בתור.

אילן גילאון: שנתיים לאחר מכן הוא הפך למספר 235 בתור.

אילן גילאון: זה מתחרה עם חברת הוט פחות או יותר, הם קצת יותר - - - מה הם הקריטריונים, מה הם הפתרונות, האם בכלל יהיו פתרונות.

אילן גילאון: והשרה, אני באמת התבשרתי ואני שמח אם זה ככה, אני לא ידעתי את זה עד עכשיו, שמשרד הקליטה בונה בעצמו דירות.

אילן גילאון: כי הבעיה החמורה ביותר, מעבר לכול, כי פה כנראה שהנתונים יתבררו ואנחנו נמצא אותם, היא שבמשרד השיכון במסגרת הדיור הציבורי כרגע קיימים עוד 58,000 דירות בלבד, מאז חודש חוק הדיור הציבורי לפני שנה וקצת נמכרו 1,500 דירות, נרכשו, מי רוצה להגיד כמה?

<קריאה: אפס.

אילן גילאון: 4 דירות, אחת לתם, אחת לרשע, אחת לזה שאינו יודע לשאול ואחת לחכם.

אילן גילאון: 4 דירות.

אילן גילאון: זאת המצוקה הכי גדולה שישנה כאן.

אילן גילאון: אז אל"ף אנחנו היינו רוצים לשמוע מהשרה מה הם הקריטריונים, האם האנשים האלה בכלל בתוך ה-27,000, יש להם איזה שהוא סיכוי להגיע לדירה?

אילן גילאון: זה דבר ראשון.

אילן גילאון: דבר שני, איך אנחנו מרימים ביחד, מול ממשלת ישראל ומשרד השיכון סיטואציה שבסופו של דבר אנשים יבינו שקורת גג זה דבר בסיסי.

אילן גילאון: אנחנו כל הזמן רצים ל-OECD ואומרים שאנחנו חלק מה-OECD, חברים, במדינת ישראל, למה ללכת רחוק?

אילן גילאון: בשנות ה-90, כשהעולים הגיעו, ובוודאי כאשר אנחנו הגענו בשנות ה-60, מדינת ישראל כאשר הייתה בעליבותה, שלא היו לה משאבים, שלא הייתה עם הטכנולוגיות ועם המשאבים של היום, דאגה שלכל אזרח תהיה קורת גג מעל הראש שלו.

אילן גילאון: בלי לשאול שאלות.

אילן גילאון: אם אנחנו היינו לוקחים את המשאבים של היום, עם האחריות של אז, היינו המדינה הכי טובה ב-OECD.

אילן גילאון: עכשיו אנחנו מאכלסים ב-OECD בכל מה ששוויוני את המקומות האחרונים, בכל מה שלא שוויוני את המקומות הראשונים.

אילן גילאון: נדמה לי שזה מה שאני רוצה להגיד.

יואל רזבוזוב: תודה לחבר הכנסת גילאון.

יואל רזבוזוב: אנחנו ניתן לשרה להגיב בסוף.

סופה לנדבר: לא, אנחנו ניתן קודם כל לחביב קצב, סמנכ"ל משרד הקלייה והקליטה.

<חביב קצב: שלום רב.

<חביב קצב: בהתמודדות עם הדיור אנחנו מתמודדים בשוטף עם כל מצוקת הדיור, אבל אנחנו בהבדל משאר ה - - -

אילן גילאון: עם מי יש לנו הכבוד?

<חביב קצב: לי קוראים חביב קצב, סמנכ"ל הדיור במשרד.

סופה לנדבר: רואים שאתה לא נמצא כאן.

אילן גילאון: לא, לא ידעתי שהוא כל כך יפה.

סופה לנדבר: כולנו מכירים אותו כבר שנים רבות.

<חביב קצב: אנחנו מתמודדים שנים עם מצוקת הדיור של העולים וברוך ה' אנחנו מצליחים.

<חביב קצב: כשאנחנו מצליחים, לא זאת אומרת שאנחנו נותנים מענה לכל בן אדם כל יום בבוקר וכל יום בצהריים לפי מה שהוא רוצה, אנחנו מצליחים בהתמודדות רבת היקפים שמאז העלייה הברוכה מחבר העמים בשנת 89' עד היום אנחנו התמודדנו בהתמודדות מאוד מאוד מורכבת וארוכה בנושא פתרונות דיור.

<חביב קצב: אבל בנוסף לכל הפתרונות, שתיכף אני אפרט אותם, בשנים האחרונות אנחנו - - -

אילן גילאון: אבל אתה יודע, מר קצב, המספר 27 פשוט לא זז.

<חביב קצב: אני אתייחס גם לזה, אדוני.

<חביב קצב: זה לא נכון.

אילן גילאון: בציבור הכללי יש 3,000 ממתינים מבין 27,000.

<חביב קצב: זה לא נכון.

<חביב קצב: אם מותר לי להגיד לך, אתה לא צודק, אני אתן לך תשובה אחרת.

אילן גילאון: זה שהם ממתינים, אי אפשר להתווכח.

אילן גילאון: אולי הם לא זכאים, זה משהו אחר.

אילן גילאון: זה מה שבדיוק רצינו לברר מולכם.

סופה לנדבר: אתם נלחמתם במשך 20 שנה, כאשר בכלל לא היו פתרונות.

<חביב קצב: אני אשמח אם יינתן לי - - -

אילן גילאון: כן.

<חביב קצב: זה פשוט מפריע לי באמצע.

<חביב קצב: אני אענה על כל שאלה ברשותך.

<חביב קצב: בהתמודדות שלנו עם מצוקת הדיור לעולים בשנים האחרונות עברנו כמה שלבים קדימה, אנחנו בזכות השרה הבאנו כמה החלטות ממשלה, ולא רק הבאנו החלטות ממשלה אלא ביצענו החלטות ממשלה בנושא של פתרונות דיור לעולים.

<חביב קצב: אנחנו הבאנו החלטת ממשלה ראשונה ששרת הקליטה הביאה אותה, יצרנו 650 פתרונות דיור שהקמנו אותם יש מאין במרכזי קליטה שעמדו להימכר, לקחנו אותם והפכנו אותם לקשישים, בכפר סבא, בבאר שבע, באשקלון, בלוד, בחיפה.

<חביב קצב: הייתה החלטת ממשלה בנושא.

<חביב קצב: אחר כך, בזכותה של השרה קיבלנו שתי החלטות ממשלה שבאו ואמרו שאנחנו מפעילים בנייה לפתרונות דיור לקשישים, ביחד עם הרשויות המקומיות על קרקע חומה.

אילן גילאון: מר קצב, כמה אנשים ממתינים היום לדיור?

אילן גילאון: כמה זמן ייקח - - -

<חביב קצב: אני אענה לך.

אילן גילאון: את זכות השרה אני מכיר יותר טוב מכולם כאן ויודע מה זכויותיה.

אילן גילאון: אני מציע שאנחנו נענה תשובות לשאלות, כי לעשות את הפרזנטציה, הרי הממשלה הזאת מתמחית בפרזנטציה, כולם פרזנטורים שם, עשינו, השקענו ככה וככה, ימבה כסף.

סופה לנדבר: אילן, לא עליי.

סופה לנדבר: אני פרזנטציות לא עשיתי, לא עושה ולא אעשה.

אילן גילאון: את לא.

אילן גילאון: סופה לנדבר לא פרזנט - - -

סופה לנדבר: מפני שמשרד העלייה והקליטה זו לא פרזנטציה.

סופה לנדבר: לא, אילן, אנחנו ידידים, בגלל זה אני רוצה להגיד את זה.

אילן גילאון: סופה, הנה אני אומר, אמרתי, ממשלה של פרזנטורים - - -

סופה לנדבר: אי אפשר להאשים את משרד העלייה והקליטה - - -

אילן גילאון: הנה אני לא מאשים אותך, סופה לנדבר היא לא פרזנטורית.

אילן גילאון: אתה רוצה שאני אגיד מי יש עוד שם שהם פרזנטורים?

אילן גילאון: אני פשוט רוצה תשובה.

לאון ליטינצקי: אדוני יושב ראש הוועדה, מותר לי?

אילן גילאון: הוא מנהל.

אילן גילאון: אני שאלתי שאלה, מה הקריטריונים לקבל דירה, כמה ממתינים בתור, כמה הם נכים, כמה הם ותיקים.

סופה לנדבר: אילן, קצת סבלנות.

סופה לנדבר: חיכינו רבע שעה עד שנתחיל - - -

לאון ליטינצקי: אדוני יושב ראש הוועדה, אפשר לבקש לשמוע את הנתונים שלפחות לי באופן אישי מאוד חשובים, אז אני מבקש, תן לי לשמוע, כי אולי חלק נפספס ואז נשאל שאלות מיותרות.

אילן גילאון: אה, הפרעתי.

אילן גילאון: שמעת והפרעתי לך.

לאון ליטינצקי: לא הפרעת לי, הפרעת לו.

<חביב קצב: אני אענה מהסוף.

<חביב קצב: רשימת הזכאים ירדה, היא הייתה 60,000, 55,000 ו-50,000 ל-40,000, ל-35,000 ל-30,000 והגענו היום ל-27,000.

<חביב קצב: זה נתון אחד.

<חביב קצב: אם אתה רוצה תשובות מדויקות, אז אני עונה לך תשובות מדויקות.

<חביב קצב: הנתון השני, הזכאות לדיור ציבורי ניתנת לקשישים שמתקיימים מקצבת קיום מהביטוח הלאומי פלוס השלמת הכנסה או מתקיימים מקצבת קיום של נכי המלחמה בנאצים, זה אחת, שתיים, קבוצת המשפחות החד הוריות, שלוש זה קבוצת נכים מרותקים לכיסא גלגלים, ארבע, קבוצת הנכים שאחד מבני המשפחה נכה בנכות של 75% ויותר באופן יציב, קבוע, חמש, קבוצת משפחות שאחד מבני המשפחה חולה במחלה קשה שמזכה בפתרון מיוחד, מחלות מאוד מאוד מיוחדות, לא מחלות רגילות שכיחות שניתנות לטיפול.

<חביב קצב: דרך העבודה שלנו, אנחנו יושבים בוועדת דיור, בכל ועדה יש לנו רופא, הרופא בודק את המסמכים הרפואיים שהעולה מגיש לו אותם, הוא בודק אותם ומאשר.

<חביב קצב: הדיאגנוזה הרפואית, יש לנו גם עובדת סוציאלית, אם יש צורך אנחנו מקיימים התייעצות עם עובדת סוציאלית שעושה ראיון למשפחה.

<חביב קצב: בנוסף לזה יש לנו את הרופא שעובר ואם יש צורך אותו רופא גם מדבר עם הרופא של אותו חולה, על מנת לברר את הנתונים המשלימים.

<חביב קצב: אלה בכללי הקריטריונים של הזכאות.

יואל רזבוזוב: כמה אנשים עד עכשיו - - - אם היו 60,000 אז 30,000 חיים בדיור ציבורי, לפי הנתונים?

<חביב קצב: לא חיים בדיור ציבורי.

<חביב קצב: אני לא מדבר כרגע על אלה שרכשו דירות, אדוני היושב ראש, אני מדבר על אלה שזכאים לדיור ציבורי.

<חביב קצב: אנחנו נתנו דיור ציבורי, יש לנו למעלה מ-15,000 איש במפרצי דיור, יש לנו למעלה מ-15,000 איש בדיור מוגן שמשרד השיכון בנה, יש לנו למעלה מ-7,000 איש בשכירות ארוכת טווח, כולל במרכזי קליטה שאני אמרתי, יש לנו פתרונות דיור שוטפים שאנחנו מחכים כבר בתחילת הבנייה בראשית השנה, תוצאה של מה שעשינו בהחלטת ממשלה על הפעלה מרשויות לבנייה חומה.

<חביב קצב: בינואר-פברואר אנחנו מכניסים 400 יחידות דיור הראשונות במרכז הארץ, בראשון, בכפר סבא ובקרית אונו.

<חביב קצב: אנחנו מדברים על יישובי המרכז.

<חביב קצב: עכשיו אנחנו מסיימים הליך של קול קורא של מכרז ל-3,000 יחידות דיור, זה שוב בהתאם להחלטת ממשלה.

<חביב קצב: יש לנו את התקציב לכך.

<חביב קצב: אנחנו עומדים בהליך מכרזי ושיש הצעות ויש הצעות שהולכות להתקבל ואנחנו בעזרת ה' נעמיד את הפתרונות לנושא הזה.

<חביב קצב: יש נקודה אחת שצריך להבין אותה, אני מניח שהשרה תתייחס אליה בהרחבה.

<חביב קצב: אם העולה נמצא במקום אחד ואומר 'אני רוצה פתרון אך ורק ביישוב הזה', אז יש בעיה, עולה שמוכן היום, אני יכול להצהיר בפני חברי הוועדה ובפני התקשורת ובפני כל אחד, כל בן אדם קשיש שיש לו מצוקה, אני היום יכול להעמיד לו פתרון מיידי.

<חביב קצב: אני אחראי על מה שאני אומר, אני יכול להעמיד לו פתרון, כולל, אדוני - - -

אילן גילאון: אז מדוע יש כל כך הרבה ממתינים?

יואל רזבוזוב: בדיוק.

יואל רזבוזוב: חביב, גם אני הופתעתי לשמוע את הנתון הזה לפני כמה חודשים, חצי שנה, שישנן דירות ריקות בקריות ובמקומות אחרים, אנשים לא הולכים.

<חביב קצב: נכון, יש לנו דירות ריקות.

<חביב קצב: יש לנו בנתיבות, יש לנו באופקים, יש לנו בשדרות - - -

סופה לנדבר: בתים על הקרקע.

יואל רזבוזוב: ואנחנו מציעים לאנשים והם פשוט אומרים לא?

<חביב קצב: אנחנו מציעים לאנשים, אותו אדם שחבר הכנסת גילאון מדבר עליו, מדובר באדם מכובד שהוא עומד על דעתו שהוא רוצה לקבל פתרון דיור אך ורק בהוסטל, בדיור מוגן בראשון.

<חביב קצב: הוא לא מוכן לקבל אפילו במקבץ בראשון, הוא לא מוכן לקבל מקבצים שהוצעו לו בלוד, המרחק בין לוד לראשון הוא לא גדול, ולא דיברתי, לא על קריות ולא על אופקים ונתיבות, שזה יותר רחוק לו מראשון.

<חביב קצב: אם הוא עומד על שלו שהוא רוצה אך ורק פתרון דיור בראשון, אז אין מה לעשות.

<חביב קצב: אנחנו מכבדים אותו, לא מענישים אותו - - -

אילן גילאון: הוא מחכה לדיור ציבורי, אדוני.

<חביב קצב: אנחנו מכבדים אותו, לא מענישים - - -

אילן גילאון: השאלה מה אתה מגדיר דיור ציבורי, הוא מחכה לדיור ציבורי.

<חביב קצב: דיור ציבורי אני מגדיר בכל פתרון שמדינת ישראל מעמידה, כולל מקבץ, כולל מרכז קליטה בשכירות ארוכת טווח, כולל בנייה בקרקע חומה, כולל דיור מוגן, כולל דירה ציבורית.

<חביב קצב: זה מאגר הפתרונות.

<חביב קצב: אנחנו לא עובדים על סוג אחד.

<חביב קצב: אנחנו יודעים, אדוני חבר הכנסת, כמה מדינת ישראל בנתה ציבורי בשנים האחרונות.

אילן גילאון: אדוני, אחרי 15 שנה מה הזכאות של האנשים האלה?

סופה לנדבר: חביב, תסביר בבקשה את הטכניקה של תור.

סופה לנדבר: קודם כל התור שקוף.

<חביב קצב: אנחנו עובדים על תור שקוף מאוד, כל אחד יודע את התור שלו, יש לו את הסיסמה שלו, הוא נכנס - - -

סופה לנדבר: וקורה שבן אדם היה מספר פחות ופתאום אחרי כמה שנים - - -

<חביב קצב: בוודאי, כי התור הוא דינמי.

<חביב קצב: מגיעים אנשים חדשים ליישוב שמתגוררים ביישוב, אחרי שעוברים שנה ביישוב הם הופכים להיות זכאים כמו תושב של אותו יישוב, יש זוגות לצערי שהופכים ליחידים, אז התור שוב מתארך, יש משפחות חד הוריות שמתחתנות, יש משפחות רגילות שמתגרשות והופכות להיות חד הוריות.

<חביב קצב: התור הוא מאוד דינמי, הוא משתנה.

<חביב קצב: אבל, שוב - - -

סופה לנדבר: אתה לא מסביר מספיק ברור, סליחה.

סופה לנדבר: אם נניח זה תור לקשישים וגיל הפנסיה, טרום פנסיה, הם לא זכאים לדיור שלנו וכאשר בן אדם יוצא לפנסיה הוא מתווסף לתור של משרד העלייה והקליטה לפי תאריך העלייה למדינת ישראל.

סופה לנדבר: בגלל זה יש מקפצה בתוך התור.

<חביב קצב: התכוונתי גם להגיד את זה.

<חביב קצב: בנוסף לזה גם הארכנו את תקופת העלייה מ-10 ל-15 שנה.

<חביב קצב: זה שהגדלנו את תקופת הזכאות לדיור מ-10 ל-15, שזה היה מאוד נכון לעשות את זה, זה גם הגדיל בוודאי.

סופה לנדבר: שזה לא מובן מאליו.

אילן גילאון: מה באמת קורה אחרי 15 שנה?

אילן גילאון: כשמסתיימות 15 השנים שהוא עולה?

<חביב קצב: כשבן אדם קשיש נמצא אצלנו בטיפול גם אחרי 15 שנה ממשיך להיות בטיפול.

<חביב קצב: לעומת זה משפחה חד הורית ומשפחה רגילה אחרי 15 שנה מפסיקה להיות בטיפול משרד הקליטה ועוברת לטיפול משרד השיכון לפי נהלי משרד השיכון.

יואל רזבוזוב: לסיכום, איך אתם מקצרים את התור הזה?

יואל רזבוזוב: לפי מה שאמרת, מבחינת התכניות.

<חביב קצב: יש לנו 1,000 יחידות דיור בהתחלת בנייה, יש לנו 3,000 יחידות כרגע שאנחנו שמים במכרז, זה 4,000 יחידות.

<חביב קצב: בנוסף לזה השוטף, הדירות המתפנות בשוטף.

יואל רזבוזוב: הן מתפנות אבל הן גם נתפסות באותו רגע.

יואל רזבוזוב: כי התור הוא דינמי, כמו שאמרתם, הוא גדל.

<חביב קצב: יש לנו כ-1,000-1,500 פתרונות בשנה, מגיעים בשוטף גם כן.

<חביב קצב: אז יש לנו מספר פתרונות - - -

יואל רזבוזוב: כמה דירות ריקות יש במקומות שאנשים לא רוצים ללכת?

יואל רזבוזוב: יש לך מספר?

<חביב קצב: יש לנו כ-100 יחידות דיור.

ישראל חסון: חביב, אני מנסה לעקוב בשקט אחרי המספרים.

ישראל חסון: תסביר לי, בבקשה, מה הפער בין הצורך לבין המלאי שיש לך ועל ציר הזמן תוך כמה זמן לפי דעתך, לפי צפי של עלייה שיש לכם, מארצות כאלה ואחרות, או בסיטואציות כאלה ואחרות, מתי הדבר הזה מתכנס, אם זה בכלל יכול להתכנס.

יואל רזבוזוב: לא, זה לא צפי של עלייה.

יואל רזבוזוב: דווקא האנשים שזקוקים לדירות האלה זה לא - - - יש עולים שעולים ומתחילים - - -

סופה לנדבר: יש אנשים שממתינים בתור.

ישראל חסון: ממתינים הוא יודע, בינתיים מגיעים אנשים ומשתנים דברים.

ישראל חסון: יש לו איזה שהוא צפי, מבין אלה שמגיעים מה מתווסף לו?

לאון ליטינצקי: שתבין, הגדרה של דיור, יש פה בלבול, עד כמה שאני מבין.

לאון ליטינצקי: קודם כל צריך להבין מה זה הגדרת דיור ציבורי, אני שמעתי מה שאמר אדון קצב ואולי כדאי שתדגיש מה זה דיור ציבורי.

לאון ליטינצקי: יש אנשים שחושבים שדיור ציבורי זה כל אחד שיש לו מצוקה כלכלית כלשהי והוא מוגדר כעולה, הוא זכאי לדיור ציבורי.

לאון ליטינצקי: ממש לא.

לאון ליטינצקי: לכן השאלה שלך היא מאוד נכונה, אבל הוא לא יכול לצפות כמה אנשים מאלה שיבואו יהיו זכאים לדיור ציבורי בלבד.

לאון ליטינצקי: זה אי אפשר לצפות כי אתה לא יכול לדעת כמה נכים יבואו, אתה לא יכול לדעת האם יבואו חד הוריות וכן הלאה.

לאון ליטינצקי: וטוב שאנחנו לא יודעים.

לאון ליטינצקי: אני מקווה שלא יבואו נכים, שיבואו בריאים כולם.

לאון ליטינצקי: אם יבואו, אז נטפל בהם.

ישראל חסון: סלח לי רגע, חביב.

ישראל חסון: לאון, אני לא רוצה לעשות לאף אחד חיים קלים.

ישראל חסון: הוא, כשהוא יושב יחד עם השרה, הם צריכים לעשות הערכה.

ישראל חסון: יש לך התפלגות כזאת שהיא פלוס מינוס, אז טעיתי ב-3%, לא אכפת לי לטעות ב-5%, אבל לא להגיד 'אני לא יכול לתכנן'.

ישראל חסון: אתה חייב לשים הנחות עבודה, מקסימום הופתעת לרעה או הופתעת לטובה, אבל אתה שם הנחות עבודה.

ישראל חסון: השאלה היא מה הפער שלנו.

<חביב קצב: אני אענה.

<חביב קצב: השאלה מאוד נכונה.

<חביב קצב: זה אחד הדברים שאנחנו מתחבטים בהם, אין ספק, איך אנחנו מצמצמים את תקופת ההמתנה.

ישראל חסון: מה הפער?

<חביב קצב: הפער הוא בין 8 ל-10 שנים, תלוי באיזה יישובים.

<חביב קצב: יש יישובים שהפער הוא חצי שנה - - -

ישראל חסון: מה הפער הכולל?

<חביב קצב: הפער הכולל, ממוצע של כ-8 שנים.

יואל רזבוזוב: אתה מדבר על פער בכמות או פער בזמן?

ישראל חסון: במספר.

סופה לנדבר: אתם מדברים על פער.

סופה לנדבר: אני מקשיבה ואני אקשיב לכל אחד שהגיע, אני חושבת שבגלל שכתבתם את הכותרת 'מצוקת דיור' שיש בעיה, אבל להגיד היום, אחרי קדנציה שלי, שיש מצוקה כמו שהייתה בזמן שאני נכנסתי, זה ממש לחפש כותרת.

סופה לנדבר: זה דבר אחד.

אילן גילאון: מי אמר את זה?

סופה לנדבר: אני אומרת.

אילן גילאון: אנחנו לא אמרנו דבר כזה, גברתי.

סופה לנדבר: לא, כתוב כאן מצוקת דיור.

יואל רזבוזוב: אנחנו נתייחס לזה בהמשך.

סופה לנדבר: תן לי.

סופה לנדבר: אני פשוט אומרת לכם, אני נכנסתי למשרד, כמעט 50,000 איש עמדו בתור, אני המשרד היחידי שלקחתי את היוזמה לבנות, אני השגתי את התקציבים ואני אדבר על כך.

סופה לנדבר: אני היום אומרת, אם יש היום עולה חדש שנמצא במצוקה שיבוא אליי מיד, אנחנו נספק לו דירה.

סופה לנדבר: יש לנו דירות בשדרות, באופקים, בנתיבות, בקריות.

סופה לנדבר: כן, אנחנו לא מסוגלים לתת דירה בתל אביב, בראשון, בלי תור.

סופה לנדבר: לא יכולים.

סופה לנדבר: ואם מישהו יספר לי, רבותיי, שהוא עשה לפניי מה שאני עשיתי בקדנציה שלמה, אני הרמתי דגל, מה שלא עשו לפניי, אני לקחתי את הבעיה הזאת כבעיה אקוטית, בעיה רצינית ביותר, אני אמרתי, רבותיי, אותי לא צריכים ללמד מה קורה עם עולה חדש כאשר הוא עובר משכירות לשכירות.

סופה לנדבר: אני לקחתי אנשים לאכלוס, אני הלכתי איתם לבתים.

סופה לנדבר: כאשר שיפצנו את מרכזי הקליטה יחד עם ממשלת ישראל שאתה אומר שעושה הצגות.

סופה לנדבר: אני בחיים לא עושה הצגות, אני נכנסת לדירות יחד עם העולים, אני דורשת את השיפוץ - - -

אילן גילאון: השרה, זה לא היה אישי, אני ציינתי שהבעיה המרכזית שבישראל לא בונים דירות.

אילן גילאון: לא משרד הקליטה אחראי לזה.

אילן גילאון: למה כינסנו את הישיבה?

אילן גילאון: כי לא ידענו לענות לנו על שאלות כמה ומה, מי, כמה כאלה, כמה כאלה ומה הקריטריונים.

אילן גילאון: משרד הקליטה אמר שאין לו את הנתונים.

סופה לנדבר: תיתנו לי.

סופה לנדבר: אני כן מקבלת את זה אישית בגלל ש - - -

אילן גילאון: חס וחלילה.

אילן גילאון: את השרה הכי טובה, אני אומר - - -

סופה לנדבר: אילן, אם מישהו יגיד שהוא היום יכול לאכלס 27,000 איש בבת אחת, אז אני אגיד שהוא משקר.

יואל רזבוזוב: ממשלה דמיונית בארץ - - -

אילן גילאון: הוא חושב שאני - - - במשא ומתן עם ליברמן.

אילן גילאון: לא.

סופה לנדבר: תיתנו לי לסיים.

אילן גילאון: היושב ראש לא יודע איזה רקע יש לשרה.

<קריאה: - - - שומעים ויודעים לענות לה.

יואל רזבוזוב: חבר'ה, תנו לשרה לסיים.

סופה לנדבר: אם מישהו היום אומר שתוך יום אחד הוא מאכלס 27,000 איש אז הוא אומר שטויות, הוא משקר וגם עושה עוול לעולים.

סופה לנדבר: כן, יש לי פתרונות בנייה וכן יש לי פתרונות במשרד העלייה והקליטה וכן נלחמתי וכן השגנו וכן ממשלת ישראל, בזמן שאני עושה את הדברים האלה, לקחה על עצמה מה שלא עשו לפנינו.

סופה לנדבר: 20 שנה במדינת ישראל לא בנו דיור ציבורי, 20 שנה לא בנו כאן.

סופה לנדבר: אז אחרי מה שאנחנו עושים והמאמצים הגדולים אני כן מצפה ממך למשהו ואני אגיד מה אני מצפה.

סופה לנדבר: אנחנו בקדנציה הקודמת תוך 4 שנים נתנו 15,000 פתרונות דיור.

סופה לנדבר: כך, חביב, או לא?

סופה לנדבר: אנחנו לקחנו את העולים יד ביד, ולי לא צריך לספר, אני הייתי בעפולה ואני הייתי במרכז ובכל מקום ואני היום אומרת לעולים, אני נפגשתי לפני כמה ימים במקרה עם עולה ברחוב שפשוט התנפל עליי.

סופה לנדבר: בן אדם בגיל 74, בראשון לציון, והוא אומר 'סופה, אין לי כסף לשלם עבור שכירות' ואני מבינה את זה.

סופה לנדבר: אמרתי, 'יש לי דירות, לא במרכז והתור שלך 300 ומשהו, לא יכולה להגיד לך כמה אתה צריך להמתין לדירה הזאת', לקחתי אותו למשרד העלייה והקליטה ואמרתי 'יש פתרון בבאר שבע ויש בית על הקרקע בנתיבות ובאופקים', אתמול הוא התקשר אליי ובכה, לקח בית על הקרקע בנתיבות.

סופה לנדבר: מישהו יכול להגיד ששר האוצר ייתן כסף לבנות בתל אביב ובראשון ובכל מקום?

<חביב קצב: בכה מהתרגשות.

סופה לנדבר: אנחנו יצאנו במבצע של 4,000 יחידות דיור.

סופה לנדבר: אנחנו כן המשרד היחידי שבונה.

סופה לנדבר: אנחנו פנינו לעיריות ועל קרקע חומה, בגלל שהקרקע הזאת יכולה להיות מיידית, פנינו לרשויות, פנינו במרכז המדינה, לא בפריפריה, בתל אביב, אני אישית הרמתי טלפונית לכל ראשי העיר, בנתניה, בתל אביב, בירושלים.

סופה לנדבר: אתה יודע, גם בנתניה, אני לא רוצה להגיד - - -

יואל רזבוזוב: עד נתניה.

סופה לנדבר: עד נתניה.

סופה לנדבר: אני כן רוצה שיבנו בחולון ואני כן רוצה שיבנו בתל אביב ואני כן רוצה שיבנו באשדוד, אבל ראש העיר צריך לקחת יוזמה ואני היום מבקשת ממך קודם כל להעביר לעולים את הטלפון של הלשכה שלי, שלי, לא של אף אחד, שלי, אנחנו נרים טלפון, אנחנו נאכלס את הדירות.

סופה לנדבר: גם בצפון וגם בדרום יש לנו דירות.

סופה לנדבר: מי שנמצא במצוקה, אין לו כסף לשלם, לא יכול להמתין עד סיום הבנייה של 4,000 יחידות דיור, אני מבקשת, לא להיות באשליות, רבותיי, במדינת ישראל 20 שנה לא בנו.

אילן גילאון: משרד הקליטה בונה 4,000 יחידות.

סופה לנדבר: אנחנו אישרנו תקציב ל-4,000 יחידות דיור על קרקע חומה, רק מה שקורה, קרקע חומה שייכת לעיריות ואנחנו לא יודעים מה שקורה - - -

אילן גילאון: שר השיכון יודע?

ישראל חסון: סופה, באיזה ערים?

ישראל חסון: איפה אתם בונים את ה-4,000?

סופה לנדבר: לא אנחנו בונים, העיריות.

סופה לנדבר: החברה הכלכלית של העירייה צריכה לקבל - - -

<קריאה: למה העיריות?

יואל רזבוזוב: שנייה, בואו תנו לשרה לסיים.

יואל רזבוזוב: מגיע נציג משרד האוצר.

סופה לנדבר: אנחנו השגנו את התקציב ל-4,000 יחידות דיור, אנחנו פנינו לעיריות בקול קורא.

סופה לנדבר: בשלב הראשון זה היה באשדוד, בחיפה, בבת ים, בראשון לציון, קרית אונו, כפר סבא.

סופה לנדבר: בקרית אונו, תל אביב וכפר סבא זה עמיגור היתר זה חברה - - -

אילן גילאון: זה מקבצי דיור או דירות?

סופה לנדבר: זה מקבצי דיור.

יואל רזבוזוב: כשאתם פונים לעירייה העירייה רק צריכה לתת קרקע, כל השאר עליכם?

סופה לנדבר: העירייה צריכה לקחת את היוזמה, בקול קורא כתוב הכול ברור.

יואל רזבוזוב: לא, אני רוצה להבין.

אילן גילאון: אתם מתוקצבים לזה, יש לכם תקציב לזה?

יואל רזבוזוב: אני אעזור לכם לדחוף, השאלה מה העירייה צריכה.

סופה לנדבר: העירייה מקבלת מאיתנו - - - חביב, תסביר.

יואל רזבוזוב: מה העירייה מקבלת?

יואל רזבוזוב: העירייה נותנת רק קרקע ואתם בונים והכול עליכם?

יואל רזבוזוב: או שהעירייה צריכה לתת כסף?

<חביב קצב: העירייה היא שבונה.

<חביב קצב: היא חותמת איתנו על חוזה ל-20 שנה, אנחנו משתתפים עבור כל יחידת דיור ב-110,000 שקל כמענק.

יואל רזבוזוב: בסוף לעירייה יש עלויות או אין עלויות?

יואל רזבוזוב: אני רוצה לראות איפה ההתנגדות של ראשי ערים.

<חביב קצב: אין להם שום - - -

אילן גילאון: אתה אומר כמעט 3.5 מיליארד יש במשרד הקליטה לטובת העניין של - - -

<חביב קצב: - - - מיליון.

אילן גילאון: אמרת 3,330 - - -

<חביב קצב: אמרתי 110 יחידות דיור, 110,000 שקל, 3,000 - - -

אילן גילאון: אתה אומר לי 3,330 מיליון שקלים, זה 3 מיליארד.

<חביב קצב: כן, אמרתי 330 מיליון שקל.

יואל רזבוזוב: אבל זה מספיק ל-4,000 יחידות?

<חביב קצב: 3,000 יחידות.

סופה לנדבר: אני מזמינה אתכם לראשון לציון, הבית כבר בסיום - - -

לאון ליטינצקי: 110,000 ליחידה, זה הרבה כסף.

סופה לנדבר: זה הרבה כסף, זה מספיק כסף.

יואל רזבוזוב: כן, יכול להיות, יחידה של 25 מטר לפי 4,000 למטר.

אילן גילאון: חבר'ה, אנחנו בכל זאת ביקשנו דאטה על דיור ציבורי.

לאון ליטינצקי: יש לי שאלה לאדון חביב, בבקשה.

לאון ליטינצקי: יש לך נתון מתוך 27,000 שממתינים - - -

יואל רזבוזוב: רגע, לאון, שנייה.

יואל רזבוזוב: ניתן לשרה לסיים ואז אנחנו נמשיך את הדיון.

סופה לנדבר: אני מזמינה אתכם לאכלוס בראשון לציון בתקופה של ינואר-פברואר, הבניין כבר עומד ואני מנסה להגיע לכל בניין כזה.

סופה לנדבר: הייתי לפני כמה ימים גם בראשון וגם בקרית אונו ובכפר סבא ואנחנו נעשה שם אכלוס.

סופה לנדבר: היום אנחנו יצאנו עם קול קורא שלישי ואנחנו הרחבנו את הקול קורא, יש קרקע חומה פרטית לעיתים קרובות, זה מושג, קרקע ציבורית שאפשר לנצל לעניינים שאנחנו מנצלים אותם.

סופה לנדבר: אנחנו יצאנו עם יוזמה, לקחנו את זה בידינו ואני חושבת שהיוזמה הזאת טובה מאוד.

סופה לנדבר: ראשי הערים צריכים לזכור ולהיזכר בעולים לא רק בזמן הבחירות.

סופה לנדבר: נגמרו הבחירות, הבטיחו לעולים ואני עומדת כאן ואומרת, הקול קורא יצא או מסתיים עוד כמה שבועות ואני שוב פונה לראשי הערים, תתחילו לחשוב על עולים, לא רק בזמן הבחירות.

סופה לנדבר: יש אפשרות לבנות, חובה שלנו לתת פתרונות לאנשים האלה, ממשלת ישראל עומדת מאחורי זה, נעשה הכול כדי שהעולים יקבלו דירות.

סופה לנדבר: בקדנציה שעברה נתנו 15,000 פתרונות דיור, זה לא מובן מאליו.

סופה לנדבר: אף אחד לא עשה את זה באף קדנציה.

סופה לנדבר: כמות כזאת של פתרונות.

יואל רזבוזוב: השאלה מה זה 15,000, 15,000 יחידות בניתם?

סופה לנדבר: אני אומרת, אתה כשליח לשר האוצר, אתה יודע, יש עוד פתרון - - -

יואל רזבוזוב: אבל מה זה 15,000?

יואל רזבוזוב: איך נתתם 15,000 פתרונות?

סופה לנדבר: נתנו 15,000 פתרונות, אנחנו לא בנינו 15,000 פתרונות.

סופה לנדבר: אכלסנו - - -

יואל רזבוזוב: אנשים עזבו או נפטרו ואז נכנסו - - -

אילן גילאון: היו 42,000 ממתינים ונהיה 27,000.

יואל רזבוזוב: אבל עוד פעם, זה משחק, כמו שאמרנו, התור הוא דינמי.

יואל רזבוזוב: אם אנשים נפטרו ועזבו את החדר זה לא פתרון.

סופה לנדבר: תיתן פתרון, אתה יודע מה?

סופה לנדבר: אני אגיד לך תיתן פתרון.

יואל רזבוזוב: אבל זה לא חדש.

סופה לנדבר: אתה יודע, כיושב ראש ועדת - - -

אילן גילאון: בהרבה דיסציפלינות זה הפתרון.

סופה לנדבר: אם בן אדם מקבל דירה זה לא פתרון?

סופה לנדבר: אם הוא מקבל - - -

לאון ליטינצקי: דווקא ההיפך, הוא תומך, הוא אומר שכן.

סופה לנדבר: אתם יודעים מה?

סופה לנדבר: לפני כמה ימים אני נלחמתי, אפילו צעקתי בישיבה של שרים לחקיקה, על החוק של אורלי לוי.

סופה לנדבר: על חוק 90% של הלוואה למשכנתא שמקבל בן אדם לדירה ראשונה.

סופה לנדבר: המפלגה שלך, לצערי, עשתה ערעור ואני מסבירה למה.

סופה לנדבר: בן אדם, כאשר הוא קונה דירה ראשונה הוא צריך להביא היום הון עצמי - - -

יואל רזבוזוב: כן, אבל הוא יכול לשלם 8,000 שקל משכנתא.

יואל רזבוזוב: קודם כל זה מעלה את הביקוש - - -

סופה לנדבר: תן לי לסיים.

יואל רזבוזוב: לא, כשאת תוקפת את המפלגה אני חייב להגן.

סופה לנדבר: תגן אחרי שאני אסיים, אני אתן לך.

אילן גילאון: אתה זוכר מה הייתה פעם המפלגה?

סופה לנדבר: אני זוכרת כאשר התחילה העלייה היו עמותות לבנייה ואז בעמותות האלה הם דחפו משכנתא בגודל 95% ומענק ממשרד האוצר בפנים, מענק לבנייה שהיה תלוי אם בן אדם נשאר 15 שנה ולא פורש ממדינת ישראל ולא יוצא ממדינת ישראל ולא עוזב את הבית, אז היה מענק בתנאי.

סופה לנדבר: אנשים רכשו את הדירות, בינתיים כבר סיימו לשלם ויש להם בית.

יואל רזבוזוב: מתי זה היה?

סופה לנדבר: זה היה בשנות ה-90, כאשר הייתה העלייה למדינת ישראל.

יואל רזבוזוב: המחירים של הדירות היום - - - יש הבדל אם דירה עלתה 50,000 דולר או 500,000 דולר.

סופה לנדבר: זה לא מכובד שיושב ראש לא נותן לשר לדבר.

סופה לנדבר: אתה רוצה לדבר?

סופה לנדבר: דבר.

יואל רזבוזוב: אני לא מתערב, תמשיכי, כבוד השרה.

סופה לנדבר: תודה רבה לך.

יואל רזבוזוב: אנחנו חברים.

סופה לנדבר: נו, בגלל שאנחנו חברים, אני חושבת שאתה יושב ראש עם תרבות פוליטית ואתה יודע ששר וחבר כנסת צריכים לכבד, אז אני מבקשת ממך, תכבד את מה שאני אומרת.

סופה לנדבר: אני אומרת שהרמתי את הדגל, אנחנו המשרד היחידי שבונה, אני חושבת שאחד מהפתרונות לצעירים ולעולים חדשים זה 90% של משכנתא, בגלל שאם היום צ עיר צריך לשכור דירה והוא נמצא בדירה שכורה בתל אביב או אפילו באשדוד, הוא משלם 4,500 ₪ על דירה של 3 חדרים ולמעלה ובגלל זה אני אומרת, אם הוא יקבל את המשכנתא, יבנה בית, יהיה לו בית.

סופה לנדבר: זה פתרון לצעירים שיירדו משכירים ואז יפנו את הדירות.

סופה לנדבר: אני חושבת שהפתרון שאנחנו נותנים במשרד העלייה והקליטה בקדנציה הזאת, אנחנו ממשיכים לתת פתרונות, אני לא יכולה להגיד שזה לא קשיים ולא מצוקה ואנשים בשכירות זה מצב קשה ביותר, אבל זה שאנחנו במשך קדנציה שלמה נותנים צעד אחד צעד פתרונות, אתם צריכים להעריך ולהבין.

סופה לנדבר: זה לא כל כך פשוט.

סופה לנדבר: משרד האוצר לא רץ איתנו, היום אין בנייה ציבורית במדינת ישראל, ואף שר, לא לפני לפיד ולא אחרי כנראה, במשרד האוצר לא נותנים אישורים לדירות ציבוריות ובגלל זה אנחנו לקחנו לתת פתרונות ונותנים פתרונות.

סופה לנדבר: אני מצפה ממך שמכאן אנחנו נצא בקריאה, קריאה לראשי הערים, בזה אתה יכול לעזור לעולים, לראשי הערים במרכז המדינה.

סופה לנדבר: אנחנו יצאנו עם קול קורא, אנחנו מוכנים לתת תמיכה, אנחנו השגנו כסף ממשרד האוצר ואנחנו נעשה הכול שיקומו 4,000 יחידות דיור לאותם אנשים שנמצאים בתור.

יואל רזבוזוב: תודה רבה לכבוד השרה.

יואל רזבוזוב: אני רוצה להתייחס בכמה מילים.

יואל רזבוזוב: אחת, הכותרת של הדיון 'מצוקת דיור', אנחנו לא מתנערים מהנושא, אני לא אומר שיש לנו פתרונות מיידיים ואני אמשיך עוד מעט, אבל יש לנו מצוקה.

יואל רזבוזוב: 30,000 איש שעומדים בתור זאת מצוקה.

סופה לנדבר: 27,000.

יואל רזבוזוב: 27,000 זאת מצוקה.

יואל רזבוזוב: אנחנו אמנם, כמו שאמרתי, ממפלגות שונות, אבל אני כן יכול להחמיא ואין לי בעיה לפרגן.

יואל רזבוזוב: אני יודע שאת עובדת על זה, מתייחסת ועושה את מהלב, בכלים שיש לך, אין ספק פה, ושכולם יידעו ואני יכול להגיד מהבמה הזאת שאני מכיר את זה, אני מכיר את זה כחבר מועצת העיר, מכיר ש - - -

אילן גילאון: ואני מצטרף אליך.

יואל רזבוזוב: שהשרה עובדת ואכפת לה והיא עושה את זה מהלב, בגלל זה כשתוקפים אותה היא לוקחת את זה אישית.

יואל רזבוזוב: אבל גם אם השרה רוצה וגם אם אני מאוד רוצה, גם אם שר האוצר מאוד ירצה ואנחנו נשמע את נציג האוצר שיגיד ששר האוצר כן תמך וכן נתן כסף.

אילן גילאון: אם הוא יידע מה הוא רוצה והוא ירצה אז זה יהיה.

יואל רזבוזוב: וכן מקדמים, אבל עדיין יש - - -

סופה לנדבר: משהו חדש.

סופה לנדבר: שר האוצר נתן לנו כסף ואנחנו לא לקחנו?

אילן גילאון: אוה, מה פתחת?

יואל רזבוזוב: זה משהו אחר, זה לא קשור לשום דבר.

סופה לנדבר: לא, יואל, תהיה מדויק.

יואל רזבוזוב: שר האוצר כן מתקצב דברים, כן אכפת לו והוא כן עושה.

יואל רזבוזוב: אבל עדיין, אנחנו לא יכולים להתנער מהבעיה.

יואל רזבוזוב: יש לנו בעיה.

יואל רזבוזוב: ועם כל הרצונות הטובים, להגיד לכם, אני סקפטי, שאני אפתור את הבעיה הזאת מיידית.

יואל רזבוזוב: אני גם מוכן להגיד את האמת, עם הרבה פתרונות ועם 15,000 ועם כל הסכומים האלה עדיין תהיה בעיה.

יואל רזבוזוב: אני מוכן להצטרף, ללכת לראשי העיר ולדבר איתם, אם אני יודע שלראש העיר זה לא עולה צריכים לשכנע.

יואל רזבוזוב: אני מבין את הטענות של ראשי הערים למה הם לא רוצים ואנחנו צריכים להביא פה - - -

סופה לנדבר: למה הם לא רוצים קשישים?

סופה לנדבר: למה הם לא רוצים אנשים עם שיער לבן?

סופה לנדבר: למה הם לא רוצים?

יואל רזבוזוב: אנחנו כאן צריכים לבוא ולהפעיל.

יואל רזבוזוב: כמו שאני נלחם בקבורה אזרחית, שראשי ערים לא רוצים ואני מחייב.

יואל רזבוזוב: אותו דבר פה, אנחנו צריכים לעבוד על זה, אין ספק.

יואל רזבוזוב: כמו שאמרתי, אני אומר את זה במפורש, ישנו רצון וכנראה שאין הרבה יכולת ולהגיד שיהיו פתרונות מיידיים, כל הזמן אני מקבל המון המון מכתבים ואני אומר את האמת, אני לא מאמין שיקרה פה משהו דרסטי, שפתאום כולם יקבלו דירה.

יואל רזבוזוב: מה שכן, במקרים מסוימים.

יואל רזבוזוב: אני כן שמעתי שיש תכנית לבנות בשנה-שנתיים האחרונות 1,000 יחידות.

יואל רזבוזוב: כמה שיש זה עדיין פתרון.

יואל רזבוזוב: אני יכול להגיד, אני יכול לפרגן, מה שעשית בתקופה האחרונה זה מה שלא נעשה.

יואל רזבוזוב: כן היה קידום, כן הייתה התקדמות בזה, אבל אנחנו עדיין בכותרת של מצוקה ואת זה אנחנו צריכים לפתור.

יואל רזבוזוב: לא יודע באיזה כלים, לא יודע את מי אני צריך ללחוץ, את ראש הממשלה?

יואל רזבוזוב: את שר האוצר או את שרת הקליטה?

יואל רזבוזוב: אבל אנחנו צריכים - - -

סופה לנדבר: אתה בדיוק יודע איפה צריכים ללחוץ.

סופה לנדבר: הכסף נמצא במשרד האוצר.

יואל רזבוזוב: הכסף נמצא במשרד - - -

אילן גילאון: כנראה שאין על מה ללחוץ.

יואל רזבוזוב: בואו נשמע את - - -

<קריאה: מה מצחיק?

<קריאה: אנחנו באנו עם בעיות, למה - - -

יואל רזבוזוב: רגע, אנחנו לא נתנו לך בינתיים את רשות הדיבור ואנחנו לא צוחקים, אנחנו מטפלים.

יואל רזבוזוב: ובגלל זה הדיון הזה וכולם פה התכנסו בשביל לדון בבעיה הזאת ואמרתי, אנחנו לא מתנערים מזה ויודעים שיש בעיה.

סופה לנדבר: תן לבן אדם, יכול להיות שיש לו מצוקה קשה, אני רוצה לשמוע.

יואל רזבוזוב: לא, אני רוצה לשמוע את נציג משרד האוצר בבקשה.

<יובל טלר: אני חייב להודות שחלק מהדברים נמצאים בתחום אחריותי וחלק מהדברים נמצאים בתחום אחריות שותפים לתפקיד.

<יובל טלר: במסגרת מה שאני מכיר משרד האוצר פועל במשותף עם חביב וגם חביב יכול להכיר את זה - - -

יואל רזבוזוב: הכסף במשרד העלייה והקליטה מגיע ממשרד האוצר, כן?

יואל רזבוזוב: זה שמשרד הקליטה בונה, הוא בונה מזה ששר האוצר תמך ונתן כסף.

<חביב קצב: אמרתי, סיפרתי על פרויקט משותף ש - - -

אילן גילאון: די, חבר'ה, תפסיקו עם זה, באמת.

אילן גילאון: זה דיון מפלגתי?

אילן גילאון: איזה שטויות.

אילן גילאון: זה כסף של מדינת ישראל והשאלה איך הוא מחולק ולפי איזה צדק יש חלוקה.

אילן גילאון: שר האוצר נותן לשר זה, זה מעניין אתה יודע את מה.

יואל רזבוזוב: זה מעניין.

<יובל טלר: אני רוצה להגיד שבגלל זה אמרתי שאנחנו עובדים במשותף, לא לקחנו בהכרח קרדיט על הנושא הזה, אנחנו עובדים במשותף ומודעים למצוקה ומודעים לפתרונות.

<יובל טלר: בסופו של דבר כמו שאמר חבר הכנסת רזבוזוב, אנחנו מתנהלים בתוך מסגרת תקציבית נוקשה במיוחד בתקופה הזאת ולכן אנחנו מקיימים את הפתרונות במסגרת הכלים שאנחנו יכולים, בין אם זה באמצעות הקצאת קרקעות חומות - - -

אילן גילאון: אתה מבין שעד עכשיו לא אמרת כלום, כן?

יואל רזבוזוב: שנייה, אילן, תן לו לסיים.

<יובל טלר: בין אם זה באמצעות הקצאת קרקעות חומות ובין אם זה בכלים אחרים שמבחינת הוצאות תקציביות נוספות אנחנו לא מוגבלים במסגרתן.

יואל רזבוזוב: מה התכניות העתידיות בנושא הדיור הציבורי בכלל, לעולים ו - - -

אילן גילאון: רגע, אתה נציג משרד האוצר או נציג משרד 'אוי כמה קשה לי'?

אילן גילאון: לא הבנתי.

<יובל טלר: אני לא נציג משרד 'אוי כמה קשה לי', אני נציג משרד האוצר.

<יובל טלר: המצוקה ידועה ואנחנו מנסים לפעול לפתרונה במסגרת הכלים האפשריים, בין אם זה במסגרת התכנית שחביב דיבר עליה ובין אם זה באמצעות תכניות אחרות שאותן אנחנו גם מקדמים.

<יובל טלר: החלטות הממשלה על הקצאת קרקעות חומות ודברים אחרים שאנחנו מקדמים.

יואל רזבוזוב: בתוך הפרויקטים של דירה להשכרה יש כמה פרויקטים, גם שם צריך להיות איזה שהוא חלק שהוא דיור בר השגה, נכון?

<יובל טלר: חשוב להגיד שבמסגרת מאמצים כלליים ונושא דיור פועלת הממשלה להקצאת קרקעות לדיור בר השגה במסגרת חוק הווד"ל שבמסגרתו מוקצים 25% מכלל התכניות לדיור בר השגה, בין אם זה במסגרת חוק הוותמ"ל שבמסגרתו מוקצים 30% לדיור בר השגה ובין אם זה באמצעות חברת דירה להשכיר, שגם מקדמת תכנון של קרקעות להשכרה וגם במסגרת החלטת הקבינט האחרונה הוחלט על זה שהחברה עצמה כבר יוצאת לשוק וקונה דירות שכבר נרכשו על ידי היזם, התכנון כבר הסתיים במסגרן - - -

<חביב קצב: היא גם תבנה.

<יובל טלר: התכנון הסתיים, החברה רוכשת ובונה באמצעות היזם, לרוב בשביל לקדם דיור בר השגה.

<יובל טלר: דיור בר השגה כהשכרה ארוכת טווח, כדיור במחירים מופחתים, זה משהו שמשרד האוצר מחויב אליו ופועל למענו, במסגרת זה גם חוק שכירות הוגנת שמקודם היום ביחד עם משרד המשפטים וצפוי להגיע - - -

אילן גילאון: מה שאתה אומר זה אחד המסלולים להמתנה, דיור בר השגה?

יואל רזבוזוב: זה ברור שזה יקצר.

אילן גילאון: לגבי 27,000 האלה שממתינים, חלקם הם במסלול שאתה אומר - - -

סופה לנדבר: לא, זה לא לעולים.

יואל רזבוזוב: יש שם חלק של עולים שעומדים בקריטריונים, הם גם ייכנסו לזה.

סופה לנדבר: זה לא לעולים זכאים קשישים.

סופה לנדבר: האורך של התור, רוב התור זה קשישים וזה לא משרת את הקשישים בתור.

<יובל טלר: אני אבדוק את הנושא.

יואל רזבוזוב: בסדר גמור.

יואל רזבוזוב: תודה, יובל.

יואל רזבוזוב: עכשיו אנחנו ניתן קצת לאנשים שבאו עם מקרים ורוצים להעלות כאן במעמד של השרה.

יואל רזבוזוב: מי שנרשם.

יואל רזבוזוב: אלה שאינסקיה, ארגון מורשתנו.

סופה לנדבר: יש לה מצוקת דיור?

יואל רזבוזוב: אני לא יודע.

סופה לנדבר: יש לך מצוקת דיור?

סופה לנדבר: כמה שנים את בארץ?

<אלה שאינסקיה: את מכירה אותי.

<אלה שאינסקיה: לי אין מצוקה.

<אלה שאינסקיה: אני מייצגת פה ציבור, אני יושב ראש - - - את מכירה אותי שנים, סופה, אני מדענית.

סופה לנדבר: לכן אני שואלת.

<אלה שאינסקיה: ישנם פה אקטיביסטים, נכון?

<אלה שאינסקיה: אני חושבת שהחברה האזרחית זה מאוד חשוב במדינה שלנו.

<אלה שאינסקיה: זה אחד מהדברים שהוא מייצג שיש דמוקרטיה.

<אלה שאינסקיה: אז יש לנו חברה אזרחית ואני חלק מזה, את מכירה את זה.

<אלה שאינסקיה: עוד משנת 90' במאבק על - - -

יואל רזבוזוב: חברים, בואו ננסה לקצר.

<אלה שאינסקיה: יש לי כמה שאלות.

יואל רזבוזוב: אלה, אני אתן לך לדבר - - -

סופה לנדבר: אני רוצה מקרים ספציפיים.

<אלה שאינסקיה: לעניין.

<אלה שאינסקיה: רק לעניין.

יואל רזבוזוב: יש לנו לכל אחד ממש שלוש דקות כי ב-11:00 מתחילה המליאה ואסור לנו להמשיך.

<אלה שאינסקיה: דבר ראשון, כמדענית, יש הרבה מאוד שאלות ואני חושבת שיש בעיה, סופה, בטרנספרנסי .

<אלה שאינסקיה: כל הנתונים, אני שומעת מכל מיני מפלגות ומכל מיני ארגונים ולכל אחד יש משהו אחר.

<אלה שאינסקיה: אז אני רוצה לפתוח אתר של משרד הקליטה ולראות בדיוק את התור, כמה פתרונות, כמה אנשים בכל עיר ושכל אחד יוכל לראות.

<אלה שאינסקיה: דבר ראשון.

<אלה שאינסקיה: דבר שני, אני שומעת שבקדנציה הקודמת את אמרת שנתתם 15,000 פתרונות.

<אלה שאינסקיה: אני חושבת שקונסטנטין רזבוזוב צודק, הוא אומר, איזה פתרונות?

<אלה שאינסקיה: אולי מישהו באמת נפטר ומישהו נכנס, אז אני לא מבינה, אם בקדנציה הקודמת 15,000 פתרונות נתתם, למה עכשיו מדברים רק על 1,000 לקדנציה הבאה או לשנה הבאה?

<אלה שאינסקיה: זו שאלה שנייה.

<אלה שאינסקיה: שאלה שלישית, אני באמת לא מבינה את הקריטריונים, שזה גם צריך להיות מאוד ברור, איפה המשפחות עם הרבה ילדים?

<אלה שאינסקיה: אני לא רואה ברשימה בכלל.

<אלה שאינסקיה: זה דבר שלישי.

<אלה שאינסקיה: אני רוצה להבין, אלה שאלות, אני לא יודעת, מישהו רושם שם?

<אלה שאינסקיה: כמה משרד הקליטה נותנת מענק בשביל שכירות.

<אלה שאינסקיה: אני רוצה לקבל הסבר למה יש הבדל בין הכסף שמקבל עולה חדש, שהוא כבר 15 שנה פה ובין אלה שעומדים בתור במשרד השיכון.

<אלה שאינסקיה: אני היום שמעתי ממשרד הקליטה שיש פתרונות ל-4,000 ו-4,000 ואחר כך אני לא מבינה, מה שכבר בנו, כמה בנו, הפתרונות האלה זה רק קריאה, אז אתם רק פניתם?

<אלה שאינסקיה: אין פתרונות.

<אלה שאינסקיה: אתם רק עשיתם קול קורא, כמו שאת אומרת, ואת פונה מפה ישר לראשי הערים לתת קרקעות.

<אלה שאינסקיה: אז זה אומר שאין עדיין שום דבר, יש רק מה שאת אומרת כמה בראשון, בקרית אונו אולי יש 100 דירות שאת אומרת שאנשים לא רוצים לקחת.

<אלה שאינסקיה: אני כמדענית לא קיבלתי פה מצגת ממש ברורה שגם מסדרת את המספרים עם כמה כסף השקיעו וכמה צריך ומשרד כזה ומשרד כזה.

<אלה שאינסקיה: אני מאוד מקווה לקבל, לא רק אני, האנשים שאני מייצגת, את התשובות.

אילן גילאון: ואני גם רוצה.

יואל רזבוזוב: תודה.

סופה לנדבר: אני מבקשת, לפני שאני עוזבת.

סופה לנדבר: אני רוצה לשמוע את בן האדם הזה שיש לו, אני מבינה, מצוקת דיור, מספר תעודת הזהות שלו ומתי הוא הגיע ארצה ואיזה מספר תור יש לו.

יואל רזבוזוב: יש פה אנשים כאלה?

סופה לנדבר: יש פה אנשים שיש להם מצוקת דיור?

<ויקטור זגינאילוב: אני עם 4 ילדים.

סופה לנדבר: מאיזה עיר אתה?

<ויקטור זגינאילוב: מחולון, סופה.

<ויקטור זגינאילוב: יוליה זמנובסקי, עוד מעט נכנסת בחולון ושלוש קדנציות - - -

סופה לנדבר: מה קשורה יוליה?

<ויקטור זגינאילוב: היא בחולון, אני מחולון.

סופה לנדבר: מתי אתה הגעת ארצה?

<ויקטור זגינאילוב: אמרתי, 97'.

סופה לנדבר: בן כמה אתה?

<ויקטור זגינאילוב: 45 כבר.

<ויקטור זגינאילוב: אשתי 37.

<ויקטור זגינאילוב: נולדו לי 4 ילדים, פג תוקף שלי במשרד הקליטה, 15 שנים נגמרו.

<ויקטור זגינאילוב: אתמול הייתי בעמידר ובת ים וקיבלתי שהייתה לי תעודת זכאות בלי זכויות, כי מה הקריטריון?

<ויקטור זגינאילוב: הבטחת הכנסה אני חייב לקבל שנה ושאני לא יכול - - -

יואל רזבוזוב: זה משרד השיכון, נכון.

יואל רזבוזוב: זה הקריטריונים.

<ויקטור זגינאילוב: לא, כי משרד הקליטה עכשיו כבר לא מטפל בי, כי היא לא טיפלה.

<ויקטור זגינאילוב: כשהייתי בתוך 15 לא היה חוק.

<ויקטור זגינאילוב: מסרו אותנו.

<ויקטור זגינאילוב: אני נציג של כמה משפחות עובדים עם רוב ילדים, אנשים כאלה עם 7 ילדים, עם 4 ילדים, עם 3 ילדים, עם 5 ילדים, משפחות כזה וכזה, מספרים של תעודות הזהות אצלי.

יואל רזבוזוב: יהיה פה עוד רבע שעה נציג משרד השיכון, שייקח את הנתונים ואם אתה זכאי במשרד השיכון - - -

<ויקטור זגינאילוב: לא, עכשיו.

<ויקטור זגינאילוב: אני רוצה שאתם תראו מה נותנים לנו תשובה, 'אתה זכאי, אבל בלי זכויות, כי אתה ואשתך מתפרנסים', אבל ב-7 השנים האחרונות קפיצה של השכר דירה מ-2,400 ל-3,600 ופתאום שיש לנו מינוס 50,000, את זה לא יודע משרד השיכון והוא לא יודע להיכנס לפרטים.

<ויקטור זגינאילוב: אני ואשתי עובדים, עבדתי כל הלילה כדי להגיע לפה, כדי שיהיה לי בכיס בשביל הילדים, בשביל ארבעה בבית הספר, ברוך ה' שאני בישראל ויש לי לא מצוקה.

<ויקטור זגינאילוב: אם תהיה לי אפשרות ל - - -

יואל רזבוזוב: טוב.

יואל רזבוזוב: הוא כבר עובד בכנסת.

יואל רזבוזוב: הוא מגיע הרבה?

<ויקטור זגינאילוב: דקה, דקה, דקה.

<ויקטור זגינאילוב: אני שומע אתכם ברדיו מאוד חזק וכל הפתרונות של קרית אונו, ראשון, אני יודע בעל פה.

<ויקטור זגינאילוב: רק אני ממשיך ב-2.5 חדרים שעושים לנו אלימות, כי הכול נופל ואני צריך לתקן וכל משפחה כזו אנחנו סובלים.

<ויקטור זגינאילוב: אי אפשר לעשות ככה, ש-3,600 אני אשלם לבנק בצורה שאני בדירה וככה עושים לנו מגן, שאנחנו עובדים, ארבעה ילדים ולא מקבלים מכתבים כזה שיש תעודת זכאות בלי זכויות.

<ויקטור זגינאילוב: יש אפשרות לראות מה אנחנו נותנים למדינה, איך אנחנו עובדים - - -

ישראל חסון: אדוני, אדוני, אדוני.

ישראל חסון: אני יכול לבקש בקשה?

ישראל חסון: אני חושב שזה לא עניינו של כל עם ישראל להיכנס עכשיו ולברר את הפרטים האישיים שלך.

ישראל חסון: אדוני מקשיב?

ישראל חסון: אמרתי שזה לא עניינו של - - - בגלל שהדיון הזה בשידור, מצנעת הפרט ויש לך ילדים, אני לא חושב שזה נכון - - -

<ויקטור זגינאילוב: יש לנו ילדים, אני גם נציג.

ישראל חסון: יש לנו ילדים, אבל אנחנו מדברים עליך כרגע ואני לא רוצה שהדיון עליך ייערך פה.

ישראל חסון: אז אני מבקש, אם אפשר, שתשאיר את הפרטים שלך למנהלת הוועדה, שמנהלת הוועדה תקבל ממשרד הקליטה התייחסות בכתב והיא - - -

<ויקטור זגינאילוב: לא, קיבלתי כבר מכתבים.

ישראל חסון: תקשיב, אדוני, לא אתה.

<ויקטור זגינאילוב: אני כבר לא שייך, פג תוקף.

יואל רזבוזוב: טוב, אנחנו לא מנהלים - - - חבר הכנסת חסון, ויקטור, תודה.

יואל רזבוזוב: אנחנו הבנו, תעביר את הפרטים.

סופה לנדבר: יחד עם זאת, ויקטור, תגיד, במשך 15 שנה שהיית זכאי לא הציעו לך אף דירה?

<ויקטור זגינאילוב: לא, קודם היה - - -

סופה לנדבר: לא, ויקטור, אני זוכרת שאני דיברתי איתך.

סופה לנדבר: כאשר אתה - - -

<ויקטור זגינאילוב: לא.

סופה לנדבר: כן, אני דיברתי, אני זוכרת.

<ויקטור זגינאילוב: זה כל הזמן היה תנאים והיה צריך ל - - -

סופה לנדבר: אבל, ויקטור, זה בדיוק מה שאני אומרת עכשיו למי שצופה בנו, רבותיי, לא כל הפתרונות במרכז המדינה, עם כל הרצון שלי, עם כל הדבר שאנחנו עושים ועם כל המאמצים של מדינת ישראל.

סופה לנדבר: אין לי פתרונות ואני לא מתביישת להגיד במרכז המדינה, עכשיו כרגע אין לי פתרונות, אבל אני זוכרת שאני דיברתי איתך כאשר היית זכאי ואמרתי שבדימונה - - -

<ויקטור זגינאילוב: לא, עוד לא הייתי זכאי, אני - - -

יואל רזבוזוב: ויקטור תודה.

יואל רזבוזוב: סופה, בואי נמשיך את הדיון.

סופה לנדבר: לא, תן לי.

סופה לנדבר: אני אומרת שלילדים מגיע גג.

סופה לנדבר: אני יודעת שיש דירות בדימונה, דירות למשפחות דומות למשפחה שלך.

סופה לנדבר: לא תמיד יש לנו פתרונות בחולון ובתל אביב ובירושלים ובמרכז המדינה.

סופה לנדבר: אבל אני גם היום מוכנה לקחת את המקרה שלך, אמנם אתה לא שייך למשרד העלייה והקליטה, ולתת פתרון בפריפריה, איפה שיש דירות.

סופה לנדבר: אני מאמינה ששר הבינוי והשיכון ייתן פתרון.

יואל רזבוזוב: תודה.

יואל רזבוזוב: בטעות אני דילגתי על אברהם שרנופולסקי, בבקשה.

<אברהם שרנופולסקי: תודה.

<אברהם שרנופולסקי: קודם כל הייתי רוצה להביא לישיבה הזו כמה נתונים מסקר שעשה מכון ברוקדייל.

<אברהם שרנופולסקי: הנתונים די מעניינים.

<אברהם שרנופולסקי: רוב מתוך 27,000 העולים הזכאים לדיור ציבורי מחכים לקורת גג מ-8 עד 20 שנה.

<אברהם שרנופולסקי: שיעור של המקבלים ממשרד השיכון סיוע לשכר דירה מכסה רק פחות מ-50% משכר הדירה שהם משלמים.

<אברהם שרנופולסקי: זאת אומרת 50% הם משלמים מקצבאות שהם מקבלים מביטוח לאומי.

<אספיר סושנסקי: זה במקרה הטוב.

<אברהם שרנופולסקי: שלוש, איך מחלקים דירות פנויות?

<אברהם שרנופולסקי: חצי וחצי.

<אברהם שרנופולסקי: אם יש למשל שתי דירות פנויות, אז אחת מהדירות האלה הולכת לתור של משרד השיכון והשני למשרד לעלייה וקליטה, למרות שהתור במשרד השיכון - - -

סופה לנדבר: לא, זה לא 50-50, זה לא נכון.

סופה לנדבר: אנחנו מקבלים כמה?

<חביב קצב: בדיור הציבורי 35-65 לטובת הזכאים - - -

יואל רזבוזוב: לטובת?

סופה לנדבר: לטובתם.

סופה לנדבר: זו החלטת ממשלה שאנחנו לא מסוגלים לשנות.

<אברהם שרנופולסקי: זאת אומרת למרות שהתור לדיור הציבורי במשרד השיכון הוא פחות מ-2,000 שיכון והתור במשרד העלייה והקליטה 27,000.

ישראל חסון: מה?

ישראל חסון: תחזור.

<אברהם שרנופולסקי: התור במשרד השיכון פחות מ-2,000 - - -

ישראל חסון: 35-65, התור במשרד הקליטה הוא 27,000 ובמשרד השיכון?

סופה לנדבר: 2,700.

יואל רזבוזוב: היחס פה פי עשרה ופה 65-35.

ישראל חסון: מה ההסבר לזה?

<אברהם שרנופולסקי: קשה להסביר את זה.

ישראל חסון: לא, יכול להיות לזה הסבר.

ישראל חסון: איפה בונים את מרבית הדיור הציבורי?

סופה לנדבר: לא בונים.

לאון ליטינצקי: היחיד היום, מי שבנה או מי שממתין לבנייה זה משרד העלייה והקליטה, אתה מבין?

אילן גילאון: השאלה שלך, ממנה אפשר להבין מה היתרון שיש ל - - -

ישראל חסון: לאון, אני רוצה להגיד לך משהו.

ישראל חסון: יש פה מין אווירה כאילו יש איזה שהיא תקיפה.

ישראל חסון: אני אומר לך, מעריכים את השרה הזו, אנחנו יודעים מה היא עושה והאמן לי, היא מקבלת את כל ההערכה.

ישראל חסון: תן לנו להבין, יש פה בעיה שהיא דרמטית, היא לא בעיה פשוטה.

ישראל חסון: אם התור באופן קבוע הוא 8 שנים, ממוצע 8 שנים ואתה מאבד את הזכאות אחרי 15 שנה, זאת אומרת שמשרד הקליטה מייצר למדינת ישראל בעיה קבועה.

ישראל חסון: אני אומר לך, משרד הקליטה, המדיניות, מייצר בעיה קבועה ברמה הסטטיסטית של העניין אפילו.

ישראל חסון: אנחנו מנסים להגיע למספר, אם הממוצע הוא 8, מה-30,000 15,000 נופלים בסוף על מדינת ישראל כבעיה, כי אתה לא יודע לתת להם מענה ב-15 שנה.

לאון ליטינצקי: אני לא הבנתי אותך.

יואל רזבוזוב: הבנתי, אבל עוד פעם, אנחנו לא יכולים לשנות החלטת ממשלה, אנחנו צריכים ללכת ולבדוק למה, מה הסיבה לכך.

יואל רזבוזוב: אני מסכים איתך, גם אני לא מסכים.

ישראל חסון: יואל, הפרלמנט לא משנה החלטות ממשלה, אבל הוא יכול לבקר.

ישראל חסון: אנחנו צריכים לבקר.

אילן גילאון: השאלה למה אתה צריך תורות נפרדים.

<אלה שאינסקיה: אבל למה?

סופה לנדבר: בגלל שהקריטריונים של משרד ה - - -

לאון ליטינצקי: זה לא משרד הקליטה, מי שמייצר את הבעיה - - -

ישראל חסון: עזוב את משרד הקליטה.

לאון ליטינצקי: לא, אתה אמרת שמשרד הקליטה מייצר בעיה קבועה.

ישראל חסון: לא משרד הקליטה, נו.

<אלה שאינסקיה: למה?

<אלה שאינסקיה: למה?

סופה לנדבר: למה?

סופה לנדבר: בגלל שאת חיה במדינת ישראל ובמדינת ישראל אני יכולה להגיד, את החלוקה הזאת אני לא יכולה לשנות.

סופה לנדבר: אם אתה יכול לשנות - - -

<אלה שאינסקיה: צריך לשנות.

סופה לנדבר: אני לא יכולה לשנות את החלוקה.

סופה לנדבר: אני ניסיתי ולא פעם אחת ולא הצלחתי.

סופה לנדבר: החלוקה היא כזאת.

<אלה שאינסקיה: יש דרגות של אנשים במדינה, סופה, סליחה שאני מפריעה.

יואל רזבוזוב: בואו לא נתפרץ.

סופה לנדבר: לא הבנתי מה שאת אמרת.

<אלה שאינסקיה: יש דרגה ראשונה של אנשים ודרגה שנייה של אנשים.

סופה לנדבר: לא ביחס שלי לאנשים האלה.

סופה לנדבר: אני חושבת שמה שאת אומרת לא נכון.

יואל רזבוזוב: בואו ניתן לאברהם להמשיך.

<אברהם שרנופולסקי: ידוע, כמעט 20 שנה לא בונים בכלל דיור ציבורי.

<אברהם שרנופולסקי: יותר מזה, מה שאמר אילן גילאון, כל הדירות שהיו בעמידר, מכרו אותן ולא השתמשו בכסף שהם הרוויחו מהמכירה של הדירות האלה.

<אברהם שרנופולסקי: לגבי המכרז שעשתה השרה סופה לנדבר.

<אברהם שרנופולסקי: אני מאשר מה שהיא סיפרה, ראשי ערים לא יכולים, לא רוצים, לא לא יכולים אלא לא רוצים להצטרף לאותו מכרז.

<אברהם שרנופולסקי: אני אישית מטעם הפורום למען ניצולי שואה בירושלים פנינו לראש העיר ניר ברקת, עם מכתב רשמי, עם בקשה לבנות פה בירושלים בניין לניצולי שואה.

<אברהם שרנופולסקי: מה אמרו בעיריית ירושלים?

<אברהם שרנופולסקי: הם אמרו לנו 'אנחנו מצאנו פרויקט ל-200 דירות ואנחנו נעשה חישובים והתברר שאם אפילו אנחנו ניקח מכל דייר 1,000 שקל כשכר דירה, אז אנחנו נכסה את ההצעות לבנייה רק אחרי 30 שנה וזה לא מתאים לנו'.

<אברהם שרנופולסקי: אבל זה לא מוסרי, אנחנו מדברים על ניצולי שואה, שהם סבלו מרדיפות הנאצים ועכשיו הם סובלים מאדישות ראשי ערים וממשלה.

<אברהם שרנופולסקי: אני פונה לחברי הכנסת, אני פונה לממשלת ישראל, חבר'ה, תרימו ראש, אנחנו מדברים על ניצולי שואה, מה, אתם רוצים שהם ימותו בלי קורת גג?

<אברהם שרנופולסקי: איך יכול להיות דבר כזה במדינה שלנו?

<אברהם שרנופולסקי: זה דבר רציני מאוד.

<אברהם שרנופולסקי: תודה רבה.

יואל רזבוזוב: תודה.

יואל רזבוזוב: לגבי הנושא הספציפי הזה, כמו שאמרתי, עד שנבנה, אני חושב שאין לנו זמן לבנות פה, אנחנו צריכים לסייע בדברים אחרים, כמו שמסייעים עכשיו ועוזרים.

יואל רזבוזוב: אבל אני מסכים איתך שצריך לעזור עוד.

סופה לנדבר: אבל אני כן מבקשת ממך, לפני שאני עוזבת, אני מבקשת לפנות לאותם אנשים שכרגע נמצאים במצוקה, אני מבקשת להתקשר או לחביב קצב, או ללשכה שלי, ולהגיד 'יש לי מצוקה, אני מוכן לעבור' מירושלים, מתל אביב, ממרכז המדינה למקומות שיש לנו, למשרד העלייה והקליטה, פתרונות.

סופה לנדבר: זה דבר אחד.

אילן גילאון: בירושלים ותל אביב יש לך המון כאלה.

אילן גילאון: שתדעי.

סופה לנדבר: בסדר.

סופה לנדבר: אני אומרת ואני שוב פונה, יש לנו פתרונות דיור.

סופה לנדבר: לזכאי משרד העלייה והקליטה יש לנו פתרון בפריפריה של מדינת ישראל, בצפון ובדרום, זה דבר אחד.

סופה לנדבר: דבר שני, אני כן פונה לראשי הערים במרכז המדינה בבקשה, הקריאה הזאת שיצאה עכשיו, על קרקע חומה, היא רלוונטית, היא אמיתית ובראשון לציון, כפר סבא וקרית אונו, איפה שמסיימים בנייה, זו הוכחה שאפשר לבנות בראשון ובתל אביב ובכל מקום.

<אלה שאינסקיה: כמה יש שם סך הכול?

יואל רזבוזוב: תודה.

יואל רזבוזוב: חבר הכנסת לאון ליטינצקי רצה להגיד מילה, בבקשה.

לאון ליטינצקי: לא מילה, אני רוצה להגיד כמה מילים.

לאון ליטינצקי: יש לי זכות, אני חושב.

לאון ליטינצקי: קודם כל, אדוני היושב ראש, ראשית אני רוצה למסור מפה תנחומיי למשפחות שנרצחו של אתמול וגם בימים האחרונים והחלמה לכל אלה שעדיין בבית חולים.

לאון ליטינצקי: זה דבר נורא מזעזע ואני לא רוצה להרחיב כי כולנו מזועזעים מזה.

לאון ליטינצקי: דבר שני, אני רוצה לברך את הוועדה ואת חבריה ואת היושב ראש כמובן וגם במיוחד את השרה, שעזבה, והיא הגיעה לוועדה באופן אישי כדי לדווח ולהסביר.

לאון ליטינצקי: בדרך כלל זה לא קורה, אנחנו לא זוכים לשרים שבאים לוועדות לספר לנו מה קורה.

לאון ליטינצקי: אני אחד מאלה שבשנים האחרונות ביקרתי וחיפשתי דיור לאלה שזכאים.

לאון ליטינצקי: סופה יודעת את זה, כמה פעמים פניתי וכמה פעמים הרמתי גבה כשלשאלה שלי שיש לי כמה אנשים שמחפשים דיור ואין להם מה עושים.

לאון ליטינצקי: להפתעתי, אני אומר לכם בכנות, אדוני היושב ראש, לשלושת האנשים שפניתי קיבלתי פתרון מיידי.

לאון ליטינצקי: להפתעתי.

לאון ליטינצקי: אני הייתי בטוח שיגידו לי את מה שנאמר פה חלקית - - -

אילן גילאון: אז הכי טוב זה לפנות אליך.

לאון ליטינצקי: לא, אני פניתי לסופה ואמרתי לה שיש שלוש משפחות שצריכות דיור מיידי.

לאון ליטינצקי: הם קיבלו תשובה מיידית שיש דירות ויש אפילו בית על קרקע, בתים קטנים.

לאון ליטינצקי: מה הבעיה?

לאון ליטינצקי: תשאלו אותי משלוש המשפחות האלה כמה הסכימו לבוא לשם, אחד הסכים ושניים נשארו.

לאון ליטינצקי: כשאני פניתי לאדון חביב ושאלתי אותו כמה אחוז מהזכאים לדיור ושאין להם ושממתינים, מתוך 27,000, נמצאים במרכז הארץ, התשובה היא 85%, רבותיי.

לאון ליטינצקי: 85% מתוך אלה שממתינים לדיור נמצאים במרכז הארץ.

<קריאה: נו, אז מה?

<קריאה: זה לא פשע.

לאון ליטינצקי: אז דבר אחד, אני מברך את כל העולים, המשפחות של העולים, שבזמנו קיבלו החלטה וקיבלו דירות ועברו לצפון ולדרום והם מתקיימים שם ומצליחים.

<אלה שאינסקיה: זה לא לעניין בכלל.

לאון ליטינצקי: זה מאוד לעניין.

לאון ליטינצקי: ועוד איך העניין.

לאון ליטינצקי: אני רוצה שאנחנו נהיה מציאותיים, אפשר הרי פה לבקר את כולם וצריך לבקר, כי בסופו של דבר אנחנו צריכים וחובתנו פה בוועדת הקליטה למצוא פתרון נוסף או כמה שיותר לדחוף את העניינים כדי שהתור יתקצר, אבל בסופו של דבר אנחנו צריכים להיות מציאותיים.

לאון ליטינצקי: אפשר לדבר עד מחר ואם מחר לא יהיה שום דבר אז עוד פעם יגידו 'אין פתרון'.

<אלה שאינסקיה: אבל אתה יודע כמה מהם קשורים לבתי חולים?

לאון ליטינצקי: תאמיני שאני יודע ואני לא אומר - - -

<אלה שאינסקיה: לא נראה ככה.

לאון ליטינצקי: אם תקשיבי עד הסוף תביני למה אני מתכוון.

לאון ליטינצקי: מתוך 85% שנמצאים במרכז הארץ אחוז קטן מאוד שמסכים היום לעבור לצפון ולדרום, כשיש פתרון מיידי.

לאון ליטינצקי: ואני לא אומר שהם לא צודקים בזה שהם לא רוצים לעבור לשם, אני לא אומר את זה, הם צודקים ועוד איך, ואני אגיד לכם גם למה הם צודקים, כי חלק מהם חולים וקשורים למשפחות שלהם.

לאון ליטינצקי: לא נכון?

לאון ליטינצקי: נכון.

לאון ליטינצקי: החלק השני שלהם קשורים לסביבה של חברים, של בתי חולים, של קופות חולים וכן הלאה וכן הלאה.

לאון ליטינצקי: ואני אגיד לכם יותר מזה, אלה שנמצאים במרכז הארץ זה אותו חלק מהבעיה של יוקר המחיה שעליו אנחנו מדברים, כולם מדברים, ומה?

לאון ליטינצקי: זה לא נכון שאותם אנשים שזקוקים לדיור הציבורי נתמכים על ידי הילדים שלהם, המשפחות שלהם?

לאון ליטינצקי: שזה בדיוק נופל על הכתפיים שלהם.

לאון ליטינצקי: זה יוקר המחיה, או חלק מיוקר המחיה.

לאון ליטינצקי: אבל כשאני שומע את אדון חביב וכשאני שאלתי את סופה מה הפתרון, מה הבעיה שמשרד העלייה והקליטה יבנו במרכז הארץ, כי לא כולם מוכנים לעבור לדרום ולצפון.

לאון ליטינצקי: ושוב פעם, אני מוריד את הכובע בפני אותן משפחות שבזמנו, לפני כמה שנים, לקחו את הדברים שלהם, לקחו את המשפחות שלהם ועברו לצפון ולדרום, מוריד את הכובע כי לא קל לחיות שם, אבל שתדעו, גם לא קל לחיות במרכז הארץ עם היוקר.

<אלה שאינסקיה: אבל למה יש בניו יורק, באנטוורפן ובטורונטו?

<קריאה: אז למה הם שולחים את יוצאי - - -

לאון ליטינצקי: אני רוצה להגיד, אף אחד לא שולח אותם, מציעים פתרון דיור.

לאון ליטינצקי: לי הציעו, לאותן שלוש המשפחות, אבל גם כשהייתי לפני כמה שבועות בגרמניה ובארצות הברית ושאלתי 'איפה אתם בונים דיור ציבורי?

לאון ליטינצקי: ' להפתעתי 95% מהדיור הציבורי בונים בפריפריה של הערים הגדולות.

לאון ליטינצקי: אף אחד לא בונה במרכז.

לאון ליטינצקי: אף אחד, שלא תחשבו לנכון.

לאון ליטינצקי: אז אם משרד הקליטה, עם התקציב שיש לכם, אם נפעיל את הכוח, אדוני היושב ראש, בממשלה ונפעיל כוח על ראשי הערים, אותם ראשי הערים שלא רוצים לבנות במרכז, כי אל"ף, הקרקע יקרה, בי"ת, הם חושבים שדיור ציבורי יפגע ברמת החיים ובפניה של העיר, מה, אנחנו לא מכירים את הסיבות?

לאון ליטינצקי: רבותיי, בחיי, מכירים את הסיבות.

<אלה שאינסקיה: אז למה הממשלה לא מוזילה את הקרקע?

לאון ליטינצקי: לכן אני חושב שמפה צריכה לצאת פנייה, זעקה, לאותם ראשי ערים שמשרד העלייה והקליטה, עד כמה שאני מבין, תתקן אותי, אדון חביב, אולי לא הבנתי נכון שיש להם פתרון ל-4,000 יחידות דיור, שאם אני עושה חשבון הכי פשוט זה כמעט 70% מאלה שממתינים, כמעט.

לאון ליטינצקי: אם ייכנסו שניים לתוך דירה.

יואל רזבוזוב: לא, לא.

לאון ליטינצקי: סליחה, 40%.

לאון ליטינצקי: אז אני מבקש מפה שתצא פנייה לכל הגורמים הרלוונטיים, שיש לנו משפחות של זכאים לדיור ציבורי, אמנם יש לכם פתרון היום, עד כמה שאני מבין, אבל זה בדרום ובצפון, ולא כולם יכולים לעבור לשם, אז אנא צריך להפעיל את הלחץ, שהפתרונות שקיימים במשרד העלייה והקליטה, שימצאו את הדרך הנכונה במסגרת של עיריות, ראשי ערים, ומשרדים ממשלתיים וכמה שיותר מהר יותר טוב.

יואל רזבוזוב: לאון, תודה.

יואל רזבוזוב: לגבי ראשי הערים, אני מסכים לכל דבר, רק שכשמגיעים לראשי ערים, ראשי הערים לא רוצים, או שאין להם יכולות להוציא כסף, אז צריך לבוא ולעשות את החשבון - - -

סופה לנדבר: הם לא צריכים להוציא כסף.

לאון ליטינצקי: אבל זה לא עולה להם.

יואל רזבוזוב: אם לא עולה להם - - -

לאון ליטינצקי: לא עולה להם, עד כמה שאני מבין, 98% עלות על משרד העלייה.

סופה לנדבר: רבותיי, הקול הקורא שלנו מתבסס על כך שכדאי לתת אפשרות לבנות ולתת פתרונות לאנשים האלה.

סופה לנדבר: דוגמאות אנחנו הבאנו, יש לנו היום בנייה, לא רק לראשי ערים, על קרקע חומה פרטית ואני מקווה שאנחנו תוך חודש נסיים את הקריאה במכרז ואני מאמינה שנוכל להגיע ולהגיד מי הערים שניגשו למכרז הזה ורוצים לבנות.

סופה לנדבר: תודה רבה לכם.

<בוריס קוגן: שאלה לסופה.

סופה לנדבר: יש לך בעיה, אין לך דירה?

<בוריס קוגן: כן.

סופה לנדבר: תצא איתי יחד.

<בוריס קוגן: לא, לכולם.

סופה לנדבר: כולם?

סופה לנדבר: אז כולם - - - אני אומרת כזה דבר, אם אין לך דירה ואתה צריך - - -

<בוריס קוגן: לא, לא.

<בוריס קוגן: שאלה על התור.

יואל רזבוזוב: יש פה מישהי עם בעיה, תצאי עם השרה.

<בוריס קוגן: שאלה על מספר התור.

סופה לנדבר: איזה תור יש לך?

סופה לנדבר: כמה שנים אתה בארץ?

ישראל חסון: אתם בסדר?

ישראל חסון: סופה מנהלת עכשיו?

<בוריס קוגן: אני בארץ 16 שנים.

ישראל חסון: שתעשה את ישיבות העבודה שלה לא פה.

<בוריס קוגן: אני הבנתי שבמשרד הקליטה יש מספר תור.

<בוריס קוגן: למשל, המספר שלי קודם היה 95, בעוד שנתיים 147, בעוד 5 שנים - - -

סופה לנדבר: תן לי מספר תעודת זהות שלך.

יואל רזבוזוב: טוב, סופה רוצה לעזור לו אישית.

<בוריס קוגן: היום אמרו 'התור שלך 300 - - -

<קריאה: זה בדיוק מה שאני אמרתי.

<קריאה: אבל הוא לא מבקש עזרה אישית, הוא רוצה - - -

סופה לנדבר: רבותיי, תשמעו.

סופה לנדבר: אתה מספר התור שלך, איזה מספר תור שלך?

<בוריס קוגן: היום 347.

סופה לנדבר: מה הציעו לך כפתרון דיור?

<בוריס קוגן: אני צריך הוסטל, לא רוצה מקבץ דיור.

<חביב קצב: הוא היה במשרד הקליטה, הציעו לאדוני והוא לא רוצה - - -

סופה לנדבר: הבן אדם, עם כל הכבוד לגיל שלו, ענה על השאלה.

סופה לנדבר: אם הוא היום רוצה דירה והתור שלו 320 ומשהו, אני מוכנה לתת לך פתרונות איפה שיש.

יואל רזבוזוב: חברים, רגע, רגע, שנייה.

יואל רזבוזוב: תודה לשרה.

יואל רזבוזוב: חבר'ה, סליחה, אני מבקש שקט.

יואל רזבוזוב: כבוד השרה, אם אתם רוצים לנהל דיון - - - קיבלת תשובה, כולנו קיבלנו.

סופה לנדבר: אני רוצה לעזור לבן אדם.

יואל רזבוזוב: קיבלנו תשובה פה מהשרה.

אילן גילאון: אפשר לעשות את זה גם במליאה, לא רק פה.

יואל רזבוזוב: חבר הכנסת גילאון, בבקשה.

אילן גילאון: כן, אדוני.

אילן גילאון: אני חושב שמה שקורה כאן זה דבר מאוד מביך.

אילן גילאון: אותי בכל אופן.

אילן גילאון: לא השגתי שום דבר לשאלות שלי, אני בסך הכול לא דיברתי על כל הציונות הגדולה שאתם מדברים עליה.

אילן גילאון: אני לא חושב שהפתרון לדיור במדינת ישראל נמצא במשרד הקליטה.

אילן גילאון: אבא שלי היה אומר כך, כדי שלא תהיה אבטלה צריך עבודה.

אילן גילאון: אז כדי שלא תהיה מצוקת דיור צריך דיור צריך דירות.

אילן גילאון: ולכן המדינה צריכה לבנות את זה והיא צריכה לבנות את זה מהקרקעות שלה ולשים שם כסף.

אילן גילאון: לא באתי לבקש את הפתרון מכם, את הדבר הפשוט שבאתי לבקש זה לדעת מה הם הקריטריונים, איך אתם מפלחים 27,000 אנשים, מי הם כאלה, מי הם כאלה, מה הגיל שלהם ומה אתם רוצים לעשות.

סופה לנדבר: אילן - - -

אילן גילאון: הסיפור עם ראשי הערים.

אילן גילאון: אני מעריך את הכוונה הזאת, היא טובה.

אילן גילאון: פעם היה ישראלי שאמר 'התחתנתי עם סופיה לורן', אז אמרו לו, 'אבל היא יודעת את זה?' 'לא, אני יודע בינתיים'.

אילן גילאון: ראשי הערים, אם הפתרון יבוא מראשי הערים, הפתרון לא יכול לבוא משם, הפתרון צריך לבוא מכסף ממשלתי וצריך להעז, לא לפחד.

אילן גילאון: להעז לשים כסף בדירות, להעז לבנות כי זאת זכות בסיסית.

אילן גילאון: לכן, עם כל ההערצה שלי אליכם אתם לא הכתובת.

אילן גילאון: אני בסך הכול באתי לשאול שאלה קטנה, אלה שאלה את זה מצוין, מי הם האנשים האלה?

אילן גילאון: מה קורה איתם?

אילן גילאון: למה זה לא מתקדם, למה זה נסוג אחורה?

אילן גילאון: האם יש להם סיכוי?

אילן גילאון: אלה הדברים שרציתי לדעת.

סופה לנדבר: אילן, זה לא נכון, זה מתקדם.

אילן גילאון: אתם פה, כל אחד נתן הרצאה על - - -

סופה לנדבר: אבל, אילן, הזכאים של - - - תשמע - - -

לאון ליטינצקי: אבל למה אתה לא מקשיב לנתונים?

לאון ליטינצקי: 50,000 אנשים עמדו בתור לפני 5 שנים, היום 27,000.

אילן גילאון: לא למה אני לא מקשיב לנתונים, למה אתה לא מקשיב למשפט האחרון שאמרתי?

אילן גילאון: אני ביקשתי לדעת את הפילוח של ה-27,000 אנשים.

אילן גילאון: זה כל מה שביקשתי.

לאון ליטינצקי: לא, אבל אני מסכים עם מה שאתה אומר, שהפתרון הוא לא שם.

אילן גילאון: קיבלתי רק דבר אחד, שהזמן הממוצע, הוא דיבר על ברוקדייל כאן, הוא 8 שנים.

אילן גילאון: הוא דיבר על בין 8 ל-20.

סופה לנדבר: במרכז המדינה הרבה יותר.

אילן גילאון: אז בסוף אני אפנה לברוק דייל לדעת את התשובות.

סופה לנדבר: אילן, תשמע.

סופה לנדבר: בגלל שהדבר הזה כואב לי, בגלל שאני נלחמת על הדבר הזה ואני שונאת פופוליזם - - -

אילן גילאון: גם אני.

סופה לנדבר: אני נלחמת על יד שולחן הממשלה, אני נלחמת בכל מקום שאני יכולה להילחם, זה לא כל כך פשוט ל - - -

אילן גילאון: אבל זה לא בעיה פרטית, את גם לא יכולה לפתור את בעיית הדירות כאן.

סופה לנדבר: לא, תן לי לענות.

סופה לנדבר: אני לא באתי לוועדה הזאת להגיד שאין בעיה, היא קיימת.

סופה לנדבר: אני יכולתי לבוא כמו שרים שבאו לפניי ולא לקחו את הבעיה הזאת.

סופה לנדבר: אמרו 'יש בעיה, קיימת בעיה'.

סופה לנדבר: אני הרמתי את הדגל, עם כל הקשיים, נלחמתי ונלחמת עבור כל דירה, ולהגיד לי, לסופה לנדבר, שאני לא מבינה מה שקורה עם האנשים האלה?

סופה לנדבר: להגיד את הדברים הפופוליסטיים האלה?

סופה לנדבר: אני לא מקבלת אותם.

אילן גילאון: סופה, מי אמר את הדברים?

אילן גילאון: לא אמרו דברים כאלה.

אילן גילאון: את כל הזמן חוזרת, אף אחד לא אמר את זה.

אילן גילאון: אני סך הכול אמרתי שפניתי למשרדך וביקשתי א' ב' ו-ג', ואף אחד לא מסוגל לתת את זה.

סופה לנדבר: אילן, תן לי לענות.

אילן גילאון: זה הכול, מה.

סופה לנדבר: אילן, התור שלנו במרכז המדינה ענק, אין לי פתרונות.

סופה לנדבר: בגלל זה אני פניתי לממשלה, אני נלחמתי על זה שאנחנו נקבל אישור לבנייה על קרקע חומה.

סופה לנדבר: זה לא היה כל כך פשוט, זה לא היה פשוט ולא מובן מאליו, אבל מה אפשר לעשות שבמרכז המדינה, וזה שקר מוחלט שבירושלים הוא לא יכול לבנות, לא צריכים לעשות חגיגות מול העולים ולהגיד - - -

אילן גילאון: אולי כדאי שתאחדי עם ה-3,000 של משרד השיכון, יכול להיות שזה יהיה קצת יותר הגון - - -

סופה לנדבר: אני בעד, אבל אני אמרתי ואני אומרת בפירוש, אני לא מסוגלת לעשות חלוקה אחרת.

סופה לנדבר: אם יושב הראש מסוגל להביא לחלוקה של 50-50 ויכול להיות אפילו יותר, זה צודק, זה נכון, אבל עובדה שהיום החלוקה בין משרד השיכון ומשרד העלייה והקליטה לא צודקת, אני מקבלת רק 35%-40% של הדירות.

סופה לנדבר: אני נלחמת עבור כל דירה ותאמין לי שאני נלחמת.

סופה לנדבר: אני יודעת מה זה להיות בשכירות, אני יודעת עד כמה שזה קשה.

סופה לנדבר: להגיד לנו, למשרד היחידי שבונה במדינת ישראל, שהרים את הדגל, זה ממש לא צודק ולא הוגן.

סופה לנדבר: תור במרכז המדינה, הבן אדם הזה לפני כמה ימים קיבל פתרונות, יש לנו דירה בלוד, לוד זה מרכז המדינה, שלא יגידו לי שזה רחוק מבתי חולים במדינה, אתם יודעים מה, הבת היחידה שלי גרה בתל אביב ואני, שרה בממשלה, לא מסוגלת לקנות שם דירה ואני נמצאת באשדוד ואני אוהבת את העיר אשדוד.

סופה לנדבר: אני אומרת לעולים, איפה שיש לנו פתרונות ניתן אותם בברכה, איפה שאין, אני לא מתביישת להגיד שאין לי, אין לי.

סופה לנדבר: אם מישהו יכול להגיד שבמשך שנה אחת אפשר לאכלס 27,000 יחידות דיור, זה שקר.

סופה לנדבר: אתם יודעים שהתור שלנו ענק, אבל לאלה שנמצאים במצוקה, בן אדם צריך לעבור איפה שיש לנו.

סופה לנדבר: התור 300, בגיל 80, זה לא ריאלי.

סופה לנדבר: אתם בדיוק יודעים שזה לא ריאלי.

סופה לנדבר: אני יכולה לתת לו בית על הקרקע, באופקים ובנתיבות, אני יכולה היום לתת פתרון בבאר שבע.

סופה לנדבר: זה לא בית?

סופה לנדבר: אין שם בית חולים?

סופה לנדבר: תור 300 בגיל כזה, זה לא ריאלי.

סופה לנדבר: בראשון לציון מסיימים בנייה של 200 יחידות דיור וקיבלו עוד המשך בנייה על עוד 200 יחידות דיור.

סופה לנדבר: הם יתחילו, יבנו ואם הוא רוצה לחכות הוא יכול לחכות, אם לא, אני ממליצה לך, אדוני, בגלל שאני מכבדת את הגיל שלך, תלך איפה שיש לנו היום דירות.

סופה לנדבר: תודה רבה.

<בוריס קוגן: תגידי בבקשה - - -

יואל רזבוזוב: חברים, אנחנו חרגנו.

יואל רזבוזוב: אנחנו בסיכום של הדיון הזה.

יואל רזבוזוב: אני ידעתי שהדיון יהיה טעון ויש לנו מצוקה וזאת הכותרת ואני לא מתנער מהכותרת.

יואל רזבוזוב: אחת, הדירות שעומדות פנויות היום, אני מצפה מאנשים שבאמת בסכנה והם באמת מתחת לקו העוני, שיבואו וייקחו את הדירות האלה.

יואל רזבוזוב: אני לא שמעתי על מקום בעולם שמציעים לאנשים דירות והם לא לוקחים.

יואל רזבוזוב: הדירות שקיימות ופנויות.

יואל רזבוזוב: זה אחת.

יואל רזבוזוב: שתיים, מבחינת התור, אני בטוח שזה לא צודק, אני הולך להילחם על זה.

יואל רזבוזוב: אם השרה לא הצליחה, אני לא יודע אם אני אוכל, אבל אני הולך להילחם על זה כי זה באמת לא צודק.

יואל רזבוזוב: הדבר השלישי, ראשי ערים.

יואל רזבוזוב: ברגע שאני אקבל את הנתונים ואני אראה שראשי הערים לא מקבלים, גם אני אתגייס לזה שיבנו.

יואל רזבוזוב: הדבר הרביעי, זה לא עולה כסף למדינה, אבל זה ייתן שקט להרבה אנשים, זה השקיפות, שתהיה שקיפות בתור.

יואל רזבוזוב: שאנשים שעומדים בתור יראו באיזה מקום הם נמצאים, שלא יהיו לנו מחטפים.

יואל רזבוזוב: אם מישהו התקדם בתור על סמך איזה שהיא צרה שקרתה לו במשפחה וזה, שנדע.

אילן גילאון: אפשר לעשות גם שעון כזה, שיהיה כתוב מספר - - -

יואל רזבוזוב: מספר.

יואל רזבוזוב: אני חושב שזה צריך להיות, זה נתון, זו שקיפות ואת זה אנחנו דורשים בכל המשרדים.

יואל רזבוזוב: אני מבקש, חביב, שתבחנו את זה, אני חושב שזה חשוב, זה ירגיע את האנשים ולכם יהיו פחות טענות.

יואל רזבוזוב: חברים, אנחנו סיימנו.

<חנה אלעזר לגסה: להוסיף רק משפט.

יואל רזבוזוב: לא, אם אני אתן לך, יש עוד שלושה אנשים.

יואל רזבוזוב: אני לא יכול, המליאה מתחילה ואנחנו צריכים להיות בהצבעות.

<חנה אלעזר לגסה: למה לא נותנים זכות דיבור?

<חנה אלעזר לגסה: לנו אין מה להגיד?

<חנה אלעזר לגסה: אין לנו אפילו את הפריבילגיה, יש פה אנשים שיש להם פריבילגיה לבחור איפה לגור.

<חנה אלעזר לגסה: יוצאי אתיופיה, אין להם אפילו את הפריבילגיה לבחור איפה לגור.

<חנה אלעזר לגסה: אז יש פה בעיה.

<חנה אלעזר לגסה: כמו שאתם לא נותנים לנו את הזכות פה לייצג אותנו - - -

יואל רזבוזוב: רגע, שנייה, למי זה לנו?

יואל רזבוזוב: למי אני לא נותן זכות?

<חנה אלעזר לגסה: ליוצאי אתיופיה.

יואל רזבוזוב: 76 דיונים מתוך 130 עשיתי, אז אל תגידי לי שאני לא נותן זכות.

יואל רזבוזוב: ביקשתם, נרשמתם?

<חנה אלעזר לגסה: ביקשנו, ישבנו, אבל לא - - -

יואל רזבוזוב: אני לא רוצה שתדברו על אפליה, לפחות לא לכיוון שלי.

<קארין איינו: זה לא קשור לעניין של אפליה, אני חושבת שכל אחד שיש לו פה זכות דיבור, צריך לתת לו את הזמן ואת המקום שלו וזה מה שאנחנו מבקשים.

<חנה אלעזר לגסה: השרה פה שמעה את כולם, אותנו היא לא שמעה ויצאה.

יואל רזבוזוב: לא, תפנו, הייתי נותן לכם בין הראשונים.

יואל רזבוזוב: לא שמעתי.

<חנה אלעזר לגסה: פנינו ואנחנו רשומים.

יואל רזבוזוב: בסוף נרשמתם, השרה כבר סיימה.

<חנה אלעזר לגסה: חבל מאוד.

<חנה אלעזר לגסה: יש פה קשישים יוצאי אתיופיה שאין להם איפה לגור, הם נטל על המשפחות שלהם, כי משרד הקליטה לא מוצא להם פתרון דיור, אין פתרונות דיור, לא מקבצים ולא הוסטלים ובנוסף לזה - - -

יואל רזבוזוב: הם בתור של ה-30,000?

<חנה אלעזר לגסה: הם לא בתור של ה-30,000, אבל הם גם לא זכאים, הם לא עוברים את המבחנים של ביטוח לאומי של הזכאות.

יואל רזבוזוב: למה הם לא עוברים?

<חנה אלעזר לגסה: כי הבירוקרטיה מקשה עליהם, הם לא יכולים לעבור.

יואל רזבוזוב: חברים, זה דיון נפרד.

יואל רזבוזוב: אני צריך לשמוע את זה.

יואל רזבוזוב: אני לא יודע, מי שלא זכאי - - -

<חנה אלעזר לגסה: אבל גם הם נמצאים במצב של מצוקת דיור.

<חנה אלעזר לגסה: אי אפשר להתעלם מהם.

יואל רזבוזוב: זה טענה פרטית, זה כבר לשרה.

יואל רזבוזוב: השרה אמרה שתגישו ו'אנחנו נדע לפתור את זה'.

<קארין איינו: היא לא אמרה שום דבר.

<חנה אלעזר לגסה: אי אפשר להתעלם מהבעיות של יוצאי אתיופיה.

יואל רזבוזוב: יש פה נציגים של השרה?

יואל רזבוזוב: תיקחו את זה, השרה הבטיחה.

יואל רזבוזוב: יש פה מקרה, תיקחו את זה.

יואל רזבוזוב: הנה, בבקשה, מאחורה העוזרת של השרה.

יואל רזבוזוב: היא תעזור.

<קריאה: אבל זה עדיין נשאר משרד הקליטה, זה לא בעיה של משרד הקליטה, זה בעיה של המדינה.

יואל רזבוזוב: תודה רבה, נגמר הדיון.