הוועדה המשותפת לוועדת המדע ולוועדת החוקה, חוק ומשפט לדיון בהצעת חוק פיקוח אלקטרוני על עצור ועל אסיר משוחרר על תנאי, כנסת 19, פרוטוקול מספר 3, 2014-11-23 10:00

משה גפני: בוקר טוב.

משה גפני: אני מתכוון לפתוח את ישיבת הוועדה המשותפת של ועדת המדע והטכנולוגיה וועדת חוקה, חוק ומשפט.

משה גפני: הצעת חוק הפיקוח האלקטרוני, שזה על סדר היום, על עצור ועל אסיר משוחרר על תנאי (תיקוני חקיקה), התשע"ה-2014.

משה גפני: הכנה לקריאה שנייה ושלישית.

משה גפני: אנחנו בישיבה הזאת לא מקריאים יותר את החוק.

משה גפני: הקראנו אותו ואת כל הסעיפים שהינם שנויים במחלוקת, הם נדונו בשתי הישיבות הקודמות.

משה גפני: אנחנו היום דנים רק על הסעיפים שבהם לא הייתה הסכמה או שהיה צריך ללכת למצוא ניסוח אחר או שהיה צריך לקבל החלטה בעניין הזה, ואת זה אנחנו נעשה היום.

משה גפני: אני מקווה שהיום נסיים את הדיון ונצביע על החוק.

משה גפני: החוק הוא חשוב מאוד: הוא חשוב לשירות בתי הסוהר, הוא חשוב למשטרה, הוא חשוב למשרד האוצר ולמשרד הרווחה והשירותים החברתיים, הוא חשוב למשרדי הממשלה, אבל הוא חשוב למדינת ישראל, והוא חשוב גם לזכויות אדם.

משה גפני: גם אדם שהורשע או שהוא נעצר על עבירות שהוא צריך לקבל עליהן עונש או לפחות להיות באיזשהו מעצר, זו חלופת מעצר של האיזוק האלקטרוני שעד היום זה היה בהוראת שעה.

משה גפני: האריכו את זה בניגוד למה שהיה כתוב בהוראת השעה המקורית, האריכו את זה ארבע פעמים, ואנחנו מקווים שהפעם אנחנו מסיימים את זה וזאת תהיה הוראת קבע לכל אורכו של החוק הזה.

משה גפני: בניגוד למה שהממשלה אמרה באמצע, באיזה משהו, הוראת שעה, אני מקווה שגם עם זה נסתדר.

משה גפני: נתחיל בבעיות כפי שהן מופיעות אצלי, וזה לא לפי סדר החשיבות שלהן.

משה גפני: סעיף 22א, דיברנו על הוספת סעיף לעניין הסמכת בעלי התפקידים, טכנאים וסיירים מטעם החברה המפעילה על ידי נציב בתי הסוהר, נכון?

משה גפני: מה ביקשנו?

<נירה לאמעי-רכלבסקי: כן.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: ויש כאן, בעצם הוספנו סעיף שעוסק בכל העניין של ציון אותה הסמכה שכרגע לא הייתה בהצעת החוק והכנסתה לתוך החוק של אותם אנשים שנושאים תפקידים מטעם החברה המפעילה בהפעלת החוק הזה.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: תפקידים מרכזיים שהגדרנו אותם: טכנאים, סיירים - - -

משה גפני: שיחולו עליהם העבירות הנוגעות לעובדי ציבור שבחוק העונשין.

משה גפני: זה מה שביקשת?

<נירה לאמעי-רכלבסקי: זה עכשיו ביקשנו להוסיף.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: מבחינה צורנית, אפילו הייתי אומרת, מכיוון - - -

משה גפני: יש מישהו שמתנגד לניסוח?

משה גפני: בכל אופן, אנחנו מכניסים לפה אנשים חדשים.

משה גפני: בלאו הכי אני הבנתי בישיבה הקודמת שאתם אומרים שחל עליהם חוק העונשין.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: נכון.

<נעמה פויכטונגר: נכון.

משה גפני: אז מכניסים את זה בחוק כדי - - -

<נעמה פויכטונגר: לא, על ההסדר עצמו אין ויכוח.

<נעמה פויכטונגר: היה לנו קצת - - -

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אם יש בעיות ניסוח שהן אינן מהותיות בכלל אז אין בעיה – הוועדה תסמיך אתכם על הניסוח.

משה גפני: אבל העיקרון, צריך שזה יהיה בפנים, אז אין בעיה עם זה.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: וכרגע ההסדר בעצם מדבר על אנשים שעברו הכשרה, יקבלו הסמכה ולו פורמלית מנציב שירות בתי הסוהר - - -

משה גפני: רגע, על מה את מדברת עכשיו?

<נירה לאמעי-רכלבסקי: על הטכנאים והסיירים.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: על סעיף 22א.

משה גפני: סעיף 22א2?

<נירה לאמעי-רכלבסקי: כן.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: סעיף 22א.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: זה בעצם כל הסעיף.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: זאת תהיה תוספת.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: התוספת של סעיף 22א2 פשוט מכילה את אותם דינים של עובדי ציבור לגבי חוק העונשין על האנשים האלה בצורה ישירה.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: כלומר, אם הוא מגיע למקום - - - ונעשה איזשהו ניסיון לתת לו שוחד תמורת זה שהוא ייתן דיווח מוטעה.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: או שוב, התסריטים שיכולים להיות בעניין הזה הם תסריטים ברורים.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: אנשים - - -

משה גפני: כן.

משה גפני: אז זה העבירות הנוגעות לעובדי ציבור שבחוק העונשין - - -

<נעמה פויכטונגר: רגע.

<נעמה פויכטונגר: סליחה.

<נעמה פויכטונגר: בעניין הזה חשוב לי להעיר: זו תוספת חדשה לנוסח.

<נעמה פויכטונגר: רק הבוקר עוד התכתבנו על זה במייל.

<נעמה פויכטונגר: אין צורך בסעיף הזה.

<נעמה פויכטונגר: הגדרת - - -

משה גפני: על איזה סעיף?

משה גפני: שנייה, רק תגידי לי.

<נעמה פויכטונגר: סעיף 22א2.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: סעיף 22א2 – החלת דינים של עובדי ציבור.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: אני אקריא את זה: "דין סייר פיקוח אלקטרוני וטכנאי פיקוח אלקטרוני כדין עובדי הציבור לעניין העבירות הנוגעות לעובדי ציבור שבחוק העונשין, התשל"ז-1977".

משה גפני: יש בעיה עם זה?

משה גפני: על זה אמרת שאין בעיה.

<נעמה פויכטונגר: לא.

<נעמה פויכטונגר: הגדרת עובד ציבור בחוק העונשין היא: 1, 2, 3, 4, 10.

<נעמה פויכטונגר: נושא משרה או תפקיד על פי חיקוק, בין במינוי וכולי וכולי, ההגדרה חלה מיניה וביה על - - -

<נירה לאמעי-רכלבסקי: אבל - - -

<נעמה פויכטונגר: מה שאני אומרת הוא שהנוסח של הגדרת עובד ציבור בחוק העונשין היא באופן מובהק וחד משמעי חלה על טכנאים וסיירים גם בלי הסעיף הזה.

משה גפני: בסדר.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: ועדיין בהצעות חוק שעוברות כרגע - - - בצורה ברורה - - -

משה גפני: רגע.

משה גפני: אני רוצה לדעת מה הוויכוח?

משה גפני: מה זה מפריע?

משה גפני: בסדר, אז אמרת קודם - - -

<נעמה פויכטונגר: אני אגיד בדיוק מה זה מפריע: כל חקיקה כזאת שבה אנחנו אומרים במפורש דבר שכבר מוסדר עלולות להיות לו השלכות רוחב כי משתמע כאן הסדר שלילי.

<נעמה פויכטונגר: עד היום המדיניות הברורה היא שאם זה נכנס להגדרה זה נכנס.

<נעמה פויכטונגר: אין שאלה.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אז מה זה.

<נעמה פויכטונגר: להגיד את זה במפורש זה אומר שבכל חוק אחר פתאום יהיה סימן שאלה – רגע, שם אמרו, אז למה פה לא?

משה גפני: בסדר.

משה גפני: כפי שמופיע בחוק העונשין מספר זה וזה.

משה גפני: מה הבעיה?

<נעמה פויכטונגר: אדוני, אנחנו באמת, פשוט לא כותבים חקיקה כפולה.

<נעמה פויכטונגר: בשביל זה נועדה ההגדרה בחוק העונשין.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: עורכת הדין נעמה פויכטונגר, סליחה, הצעות חוק שעוברות, התיקון לחוק התכנון והבנייה לאחרונה של מכוני בקרה החיל על אנשים שבסך הכול עושים בקרה על היתרי בנייה מחברות פרטיות, של היתרי בנייה.

<נעמה פויכטונגר: אני לא מכירה את הדוגמה הזאת.

<נעמה פויכטונגר: אני לא יודעת האם בהגדרה הם נכנסים להגדרה הזאת.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: את חוק - - -, את חוק העונשין, בצורה ברורה.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: יש כאן רשימה של חוקים.

משה גפני: טוב.

משה גפני: אוקיי, אני מסכם ככה: אם אין מקרים אחרים דומים לזה זה לא יהיה גם פה.

משה גפני: אם יש את זה במקומות אחרים זה יהיה גם פה.

משה גפני: זה הכול.

משה גפני: זה הכול.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: אני מוכנה - - - עם מר מתי שיפמן.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: נכון?

משה גפני: הלאה.

משה גפני: הוויכוח הסתיים.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: מר מתי שיפמן - - -?

משה גפני: לא יודע.

משה גפני: שמות אני לא מכיר.

משה גפני: עורך הדין יואל הדר.

<יואל הדר: לגבי הכותרת, סעיף 22א1(א) – "הנציב יסמיך את נציגי החברה - - -".

משה גפני: איפה אתה?

משה גפני: מאיפה אתה קורא?

<יואל הדר: סעיף 22א1(א).

משה גפני: אבל עוד לא הגענו לזה.

משה גפני: אני רוצה לגמור נושא-נושא ולהצביע.

<יואל הדר: אולי גם, זה מה שדיברתם כרגע.

משה גפני: לא, דיברנו על - - -

<נירה לאמעי-רכלבסקי: כן, כן, זה בין היתר נמצא בסעיף הזה.

<אריאל סיזל: נו, כן, הסמכת בעלי - - -

משה גפני: בסעיף 22א?

<נירה לאמעי-רכלבסקי: כן.

<יואל הדר: סעיף 22א1(א).

<נירה לאמעי-רכלבסקי: הוועדה קובעת שמי שבעצם יסמיך פורמלית את האנשים האלה זה הנציב, נציב שירות בתי הסוהר.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: הוא גם קובע את ההנחיות והנהלים לעניין ההכשרה שלהם.

משה גפני: מה אתה אומר?

<יואל הדר: אני אומר שכשם שהרמטכ"ל לא ממנה את הטוראים, אין מקום במקרה הזה שהנציב יסמיך כל טכנאי וטכנאי באופן אישי.

<יואל הדר: הנציב עמוס בהמון דברים.

<יואל הדר: בשביל זה יש את המנהל שהוא קצין בכיר, שהוא צריך להסמיך לטכנאים שם: משה, אברהם – ולא צריך שהנציב - - -

<נירה לאמעי-רכלבסקי: הוא לא מקבל אותם למשרדו, עורך הדין יואל הדר.

<יואל הדר: גם הנציב לא מכיר אותם.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: הוא חותם - - -.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: תשמע, יש לזה משמעות כאן.

<יואל הדר: אבל הנציב קובע את ההכשרות.

<יואל הדר: יש סעיף שקובע שהנציב קובע באופן כללי את ההכשרות, אבל למנות אדם ואדם לא צריך שההירארכיה הכי בכירה תקבע את הטכנאים.

<יואל הדר: הוא לא ממנה את הסוהרים, אז מה, הוא יקבע כל טכנאי וטכנאי?

<יואל הדר: זה לא הגיוני.

<יואל הדר: זה פשוט מעמיס על הנציב.

<יואל הדר: יש גבול כמה צריך להעמיס על ראש המערכת, על דבר כזה, שהוא צריך פרטני על כל שם ושם.

משה גפני: ואם יהיה כתוב או מישהו - - -?

<יואל הדר: המנהל.

<קריאה: המנהל.

<יואל הדר: הנציב או מי מטעמו?

משה גפני: רגע.

משה גפני: הנציב או מישהו מטעמו?

<יואל הדר: אז אני אומר כבר עכשיו: המנהל יקבע.

<יואל הדר: למה צריך לכתוב את זה כשאני אומר המנהל - - -?

משה גפני: בסדר - - -

<נירה לאמעי-רכלבסקי: זאת אומרת, למרות שגם כשהשר - - - אנשים הוא לא מקבל אותם למשרד וחותם על כתב המינוי שלהם.

<פרומית כהן: אבל השר ממנה בכירים.

<פרומית כהן: בכירים.

<יואל הדר: השר ממנה בכירים – אחד-אחד.

<יואל הדר: השר ממנה בכירים – אחד-אחד.

<יואל הדר: הנציב לא ממנה את האחרון של הסוהרים.

משה גפני: הנציב או מי מטעמו.

<יואל הדר: בסדר.

משה גפני: הלאה.

משה גפני: יש עוד משהו בסעיף הזה?

משה גפני: סעיף 22ב(ד).

<קריאה: אנחנו בסעיף 22ב(ד)?

משה גפני: סעיף 22ב(ד) – "דיווח המנהל לבית המשפט בתוך חמישה ימי עבודה - - -".

<נירה לאמעי-רכלבסקי: אלה דברים שהוסכמו - - -

משה גפני: רגע.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אז אני רק חוזר על זה.

משה גפני: סעיף 22ב(ד) – אתם הבאתם שזה יהיה עשרה ימים ואנחנו סיכמנו - - -

<קריאה: רגע, אנחנו לא באותו סעיף.

<קריאה: אנחנו לא שם עדיין.

<קריאה: זה נראה כמו ה'.

משה גפני: סעיף 22ב(ד) כתוב אצלך?

<נירה לאמעי-רכלבסקי: זה כתוב, אני רואה, בנוסח בטעות.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: כי (ה) זה (ד).

משה גפני: אז תגידי איזה סעיף זה.

משה גפני: מה הסעיף?

<נירה לאמעי-רכלבסקי: סעיף 22ב(ד) מדבר על - - -

<נעמה פויכטונגר: סליחה.

<נעמה פויכטונגר: לשב"ס יש עוד הערה לגבי סעיף 22א(1).

<קריאה: - - - על הנציב או מי מטעמו.

<קריאה: או מי מטעמו, לגבי הנוהל - - -

משה גפני: אם אנחנו לא מתקדמים מהר הם נזכרים כל רגע במשהו אחר.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: לא, אבל זה דברים שסוכמו כבר.

משה גפני: לא, לא חשוב.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: מה ההערה?

משה גפני: שנייה, שנייה.

משה גפני: סעיף 22ב - - -

<פרומית כהן: לא.

<פרומית כהן: סעיף 22א(1)(ד).

<נירה לאמעי-רכלבסקי: כן, מה ההערה?

<נירה לאמעי-רכלבסקי: זה לגבי הנציב או מטעמו.

<פרומית כהן: אותו דבר – שהנציב או מי מטעמו.

משה גפני: כן.

משה גפני: על מה אתם מדברים?

<פרומית כהן: מקובל שנוהל, לא הנציב מוציא את הנהלים, את ההנחיות.

<פרומית כהן: הם יוצאים מטעמו, אבל לא הנציב הוא זה שחותם עליהם.

<פרומית כהן: אנחנו מבקשים שגם כאן זה יהיה: "או מי מטעמו".

<נירה לאמעי-רכלבסקי: למה שהנציב לא יחתום על הנוהל, על - - - שזה רציני?

משה גפני: הנחיות שהנציב לא יוציא?

<שמעון בר גור: - - - את הנציב למפקד יחידת הפיקוח האלקטרוני.

<שמעון בר גור: יש לו - - -

<נירה לאמעי-רכלבסקי: לא, לא.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: סליחה, סליחה.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: זה שיש לו אחריות מיניסטריאלית - - -

דוד רותם: הוא בכל מקרה מפקד היחידה.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: נכון.

<שמעון בר גור: הוא יכול להאציל את סמכותו - - -

משה גפני: אנחנו לא מקבלים את זה.

משה גפני: כאן לא יהיה "או מי מטעמו".

משה גפני: עם כל הכבוד.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: הוא לא ישב ויכתוב את ההנחיות האלה, אבל הוא - - -

משה גפני: מקודם הייתה טענה שלא יכול להיות שכל טוראי יעבור דרך הנציב, - -

<נירה לאמעי-רכלבסקי: וגם ככה הוא לא עובר.

משה גפני: - - אז "או מי מטעמו" – בסדר.

משה גפני: אבל הנחיות הנציב לא צריך לדעת?

משה גפני: הוא לא צריך לחתום על זה?

משה גפני: על הנחיות.

משה גפני: פעם אחת.

משה גפני: לא, אני לא מקבל.

משה גפני: הלאה.

<קריאה: אבל - - -

משה גפני: לא, אני לא מקבל.

משה גפני: זה סתם.

משה גפני: לא צריך להתעקש על זה.

משה גפני: סעיף 22ב - - -

<נירה לאמעי-רכלבסקי: (ד).

משה גפני: (ה).

משה גפני: זה מופיע פה.

משה גפני: (ד).

<נירה לאמעי-רכלבסקי: כן, זה נמחק - - -

משה גפני: "לא הוגש דיווח המנהל לפי סעיף קטן (ג) בתוך חמישה ימי עבודה - - -" – הסכמנו על זה שבמקום עשרה ימי עבודה יהיו חמישה ימי עבודה.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: כל עשרה ימים חמישה ימי עבודה.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: הלאה.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: אוקיי.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: סעיף 22ג – כמובן הוראת השעה ירדה.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: זה היה אחד הדברים הראשונים שעשינו - - -

משה גפני: מה זה?

משה גפני: מה זה?

<נירה לאמעי-רכלבסקי: תסקיר מעצר לעניין מעצר - - -

משה גפני: רק שנייה, שנייה, שנייה.

משה גפני: עכשיו אני רוצה לדעת.

משה גפני: אני רותח מזעם שאין פה נציג של משרד האוצר.

משה גפני: איפה משרד הרווחה והשירותים החברתיים?

<אודיה איפרגן: אנחנו.

<אודיה איפרגן: אולי הם לא הגיעו כי הגענו להסכמות.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אני מבקש.

משה גפני: המנכ"ל דיבר איתי ואני.

משה גפני: רק תעשי לי טובה, אל תסנגרי עליהם.

משה גפני: עם כל הכבוד, כאן מדובר על חקיקה שהיא חקיקה לא פשוטה, היא גם תקדימית.

משה גפני: לא יכול להיות שיהיה מצב שפתאום יהיה ויכוח ואת תגידי בשם משרד האוצר שהכול בסדר, - -

<אודיה איפרגן: נכון.

<אודיה איפרגן: אתה צודק.

משה גפני: - - ובסוף הם יגידו: אנחנו לא התכוונו לזה, התכוונו לזה.

משה גפני: אני מכיר את זה הרבה מאוד זמן.

משה גפני: קודם תגידו מה הסכמנו, ואני לא גומר את העניין הזה עד שלא יהיה פה נציג משרד האוצר ויגיד, מה שאת אומרת שהוא יגיד שהוא מסכים לפרוטוקול.

משה גפני: בבקשה.

<אודיה איפרגן: טוב.

<אודיה איפרגן: מה שהוסכם, אני יכולה להקריא את הנוסח כפי שהוא.

<אודיה איפרגן: כי כידוע, כל מילה היא מדוקדקת: בשנה הראשונה תוספת של 15 אלף שעות נוספות.

<אודיה איפרגן: בשנה השנייה 12 תקנים לקציני מבחן למבוגרים בבסיס התקציב.

<אודיה איפרגן: בשנה השלישית תוספת של עוד 12 תקנים לקציני מבחן למבוגרים, כך שמספר התקנים הכולל בשלב הראשון של יישום החוק יעמוד על 24 תקנים תוספתיים.

<אודיה איפרגן: במהלך שלוש השנים הראשונות ליישום החוק ייבחן מספר הפונים לתסקירים כתוצאה מחיקוק חוק זה, ובהתאם לכך ייגזרו מספר התקנים הסופי שיוקצו עבור חוק זה.

משה גפני: טוב.

משה גפני: אנחנו מורידים את הוראת השעה.

משה גפני: אין הוראת שעה בחוק הזה.

משה גפני: אני לא מאשר את מה שאמרת עד שלא יהיה פה נציג משרד האוצר ויגיד לפרוטוקול שזה מוסכם גם עליהם.

משה גפני: אף על פי שבטלפון הם אמרו לי, במשרד האוצר, הם אמרו לי שהם הגיעו אתכם להסכמה.

משה גפני: נדמה לי שגם אמר מישהו בכיר במשרד האוצר.

משה גפני: טוב, אני לא רוצה להגיד בגלל בעיות פוליטיות, אבל הבכיר במשרד האוצר אמר לי גם כן שהגיעו להסכמה בעניין הזה.

משה גפני: צריך להיות פה נציג משרד האוצר, כלשהוא, שיגיד לפרוטוקול שמה שאמרת קודם זה אכן מקובל גם עליהם.

משה גפני: ואני צריך אותם פה לגבי עוד דבר, לגבי התקנים.

משה גפני: אוקיי.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אז אנחנו ממשיכים הלאה.

משה גפני: עדיין לא מאשרים את העניין הזה.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: אוקיי.

משה גפני: איפה אנחנו?

<נירה לאמעי-רכלבסקי: אנחנו עכשיו בסעיף 22ד – תכנית הפיקוח.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: אנחנו נמצאים בסעיף (1)(ג)(2), זה לגבי ההחלטה של בית המשפט, לגבי תכנית הפיקוח וחלונות הפיקוח.

משה גפני: היה מדובר על יציאה לעבודה ואז העלתה חברת הכנסת אורית סטרוק שגם לימודים צריכים להיות.

משה גפני: מה אתם אומרים?

משה גפני: אנחנו מדברים על סעיף 22ד(1)(ג)(2).

<נעמה פויכטונגר: אין לנו התנגדות לנוסח כפי שהוא מופיע היום בגרסה של היועצת המשפטית.

<נעמה פויכטונגר: זאת אומרת, הנושא של לימודים והכשרה אינם מוזכרים באופן מפורש, יש עליהם התייחסות עקיפה בסעיף קטן (ד) – המספור כרגע הוא עדיין לא הוסדר, אני רואה - - -

משה גפני: העלתה חברת הכנסת אורית סטרוק לא רק בית ספר אלא גם תיכון, ישיבה, אולפנה – אני יודע מה.

אורית סטרוק: זה נמצא אחר כך.

אורית סטרוק: זה נמצא בהמשך - - -

משה גפני: איפה בהמשך?

<יואל הדר: סעיף 22ד(2)(3).

<יואל הדר: צריך להיות (3) כאילו.

<יואל הדר: במקום (ד), מה שכתוב בקטן, היה צריך להיות (3).

<יואל הדר: (3) קטן.

אורית סטרוק: כן - - -

משה גפני: זה עונה על הדרישות שלך?

אורית סטרוק: בעיקרון אני חושבת שכן.

משה גפני: בסדר.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: אני - - - אסביר את העמדה מכיוון שאני העליתי את ההצעה הזאת:

<נירה לאמעי-רכלבסקי: אני סברתי שמאחר שמדובר באנשים שבעצם בית המשפט מכריז על מסוכנותם ועל אי התאמתם לשחרור בערובה, העניין של פירוט חלונות שהדבר הראשון שבהם זו יציאה לעבודה, ואז אולי באמת גם אין סיבה לאשר יציאה ללימודים, כאשר הסיפא של הסעיף אומרת שיכול שיהיה לתכלית אחרת חלון יציאה שהומלצה בתסקיר המעצר או לתכלית חשובה אחרת מטעמים שיירשמו.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: הסיפא הזאת מאפשרת לנו בעצם להבהיר לבית המשפט שאנחנו מאפשרים יציאה לעבודה או לדברים אחרים שהם לא יציאה לרופא או ל-, - -

משה גפני: לימודים.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: - - אבל מטעמים שיירשמו וכשהתכלית היא באמת חשובה וקריטית לעניין.

משה גפני: טוב.

משה גפני: בסדר.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: כך אני סברתי.

משה גפני: יש בעיה?

אורית סטרוק: ואת הוספת גם שהסעיף - - - מיוחד.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: ואז אם באמת מאשרים כזה דבר, - -

משה גפני: בסדר גמור.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: - - שיש חלון של יציאה לעבודה או ללימודים - -

משה גפני: בסדר גמור.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: - - אז צריך ערב ספציפי במקום הזה.

<אודיה איפרגן: אבל חשוב להדגיש - - - שיש חלונות, לא הכול מותנה רק בהמלצה שבתסקיר.

<אודיה איפרגן: גם בית המשפט יש לו.

<אודיה איפרגן: אז זה לא רק חלון שהומלץ - - -

<נירה לאמעי-רכלבסקי: ודאי שלא.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: כתוב כאן:

<נירה לאמעי-רכלבסקי: או לתכלית חשובה אחרת מטעמים שיירשמו.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: אני פשוט סבורה שבחוק כזה, כשאנחנו מדברים על עצורים - - -

משה גפני: לא, אבל מה שהיא אומרת שזה לאו דווקא בתסקיר, זה יכול להיות - - - אחרות.

<קריאה: נוסח מותנה - - -

<קריאות: - - -

<נירה לאמעי-רכלבסקי: זה לאו דווקא.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: הנה, גם - - -

משה גפני: זה הניסוח?

<נירה לאמעי-רכלבסקי: אני מקריאה שוב: ויכול שיהיה לתכלית אחרת שהומלצה בתסקיר המעצר או לתכלית חשובה אחרת מטעמים שיירשמו.

משה גפני: טוב.

משה גפני: בסדר גמור.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: כלומר, אם בית המשפט יחשוב שכאן היציאה לעבודה היא קריטית הוא יוכל לאשר את זה - - -

משה גפני: הלאה.

משה גפני: הלאה.

משה גפני: עורכת הדין נירה לאמעי-רכלבסקי, אנחנו לא דנים עכשיו בדברים.

משה גפני: אם מגיעים להסכמות אז זה בסדר.

<שמעון בר גור: אם אפשר ללכת אחורה לעמוד 7.

<שמעון בר גור: "לא הוגש דיווח המנהל לפי סעיף קטן (ג) בתוך חמישה ימי עבודה - - -".

<שמעון בר גור: להבנתנו, זה ימי שישי, שבת וחג.

<שמעון בר גור: ערבי חג.

<שמעון בר גור: ימי עבודה.

<פרומית כהן: זאת אומרת, ימי עבודה, אנחנו מבקשים שיהיה ברור שזה לא ימי שישי, לא - - -

<נירה לאמעי-רכלבסקי: אבל אתם ביקשתם ימי עבודה.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: אני כתבתי בלי מועדים - - - אתם ביקשתם את - - -

<פרומית כהן: לא, שישי - - -

משה גפני: הבהרת את עמדתכם ובסדר.

משה גפני: מה, כתוב חמישה ימי עבודה.

משה גפני: מי עובד בשבת ובחג?

<פרומית כהן: אבל שישי וערב חג - - -

<נירה לאמעי-רכלבסקי: אוקיי.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: אוקיי.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: אוקיי.

<שמעון בר גור: שבת ברור - - -

<קריאה: הכוונה היא שישי - - -

משה גפני: מה לא ברור?

<פרומית כהן: שישי וערב חג.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: חמישה ימי עבודה כפי שמוגדר בחקיקה.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: אני אוודא, אם נוסח החוק אצלנו, שכאן מדובר - - -

משה גפני: בסדר.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: מדובר על חמישה ימי עבודה.

משה גפני: הסכמנו לזה מראש.

<קריאה: נכון.

משה גפני: מה, אם יום שישי נקרא יום עבודה, יום שישי לא כלול.

משה גפני: אם הוא נקרא שהוא לא יום עבודה אז הוא כלול.

<פרומית כהן: אוקיי.

משה גפני: הלאה.

משה גפני: אני לא רוצה לפתוח דברים שזה, אני רוצה לסיים.

משה גפני: כן.

<נעמה פויכטונגר: דילגנו גם על 22ד(ב) – יש כאן איזשהו שינוי שהוא נובע משינוי מאוחר יותר.

<נעמה פויכטונגר: בהחלטת הפיקוח האלקטרוני השופט אמור להודיע גם, במסגרת ההחלטה, מהי תקופת מעצר הפיקוח האלקטרוני.

<נעמה פויכטונגר: ביקשנו להוריד פה את הסיפא כי פה לא רלוונטי.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: מורידים את זה כי זה פשוט כבר לא יהיה רלוונטי.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: כי ברגע - - -

משה גפני: לא הבנתי.

<נעמה פויכטונגר: היה לנו סעיף בסעיף 22ה שאמר שתקופת הפיקוח תהיה מוגבלת לתשעה חודשים עם הוראות מיוחדות.

<נעמה פויכטונגר: זה השתנה לאור עמדת הוועדה, עם החלה מותאמת של סעיפים 60 ו-61.

<נעמה פויכטונגר: אנחנו עוד נגיע לזה.

<נעמה פויכטונגר: אבל קודם כל, לכן אני רק רוצה להסב את תשומת לב הוועדה שלכן ביקשנו להוריד פה את הסעיף או שהוא כבר לא רלוונטי.

<נעמה פויכטונגר: אבל אנחנו מבקשים, מה שככה התחדד לי עכשיו, צריך להבהיר כאן:

<נעמה פויכטונגר: תקופת מעצר על פיקוח אלקטרוני, כדי שלא ישתמע שבית משפט בעצם מחויב מראש להגדיר תקופה מסוימת, אנחנו מבקשים להגיד: תקופת המעצר על פיקוח אלקטרוני אם נקבעה תקופה כזאת או ככל שנקבעה תקופה כזאת.

דוד רותם: כן.

דוד רותם: היא צודקת.

משה גפני: בסדר.

<קריאה: כן.

משה גפני: אין בעיה עם זה.

משה גפני: בסדר?

<נירה לאמעי-רכלבסקי: בסדר.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: הם בכל מקרה מוגבלים באותה תקופה של סעיפים 60 ו-61 שאנחנו קבענו.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: בסדר.

<יואל הדר: אדוני, אני מבין שבכל מקרה, אחרי שאנחנו נסכם פה, אז אדוני יאפשר לנו תיקונים מהסוג הזה, לאפשר, כדי - - -

משה גפני: ניסוח, אמרתי: מה שלא משנה מהותי אין בעיה.

משה גפני: אבל בתנאי שזה לא משנה מהותי, אז אין לכם.

<יואל הדר: אז זהו, זה מה שאני אומר:

<יואל הדר: אם נגלה עוד דברים אחרי זה.

משה גפני: בסדר.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: תמיד כשאנחנו קוראים את החוק החדש בישיבת הניסוח, אנחנו עושים - - -

משה גפני: אנחנו לא הולכים לקרוא יותר מחדש.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: לא, לא, בישיבת הניסוח.

משה גפני: קראנו.

משה גפני: את מה שעכשיו מאפשרים את הניסוח, הוועדה מסמיכה אתכם רק על ניסוחים עם היועצת המשפטית.

משה גפני: הלאה.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: כן.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: אני רוצה גם להדגיש אם כך עוד משהו בסעיף 22ד(ד):

<נירה לאמעי-רכלבסקי: "ואם קבע בית המשפט כי בתכנית הפיקוח יהיו חלונות לצורך יציאה לעבודה או ללימודים - - -", משהו כמו או כיוצא באלה.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: כי אני לא בטוחה שזה יהיה רק זה.

משה גפני: כן, לא להכניס פרטים.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: אנחנו אמרנו לבית המשפט או - - -

משה גפני: כן.

משה גפני: רק את העקרונות.

משה גפני: כן.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: או תכליות שלא הופיעו בסעיף (ג)(2).

משה גפני: בסדר.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: הלאה.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: אוקיי?

משה גפני: כן.

משה גפני: סעיף 5.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: סעיף 22ה.

משה גפני: כן.

משה גפני: (ב).

משה גפני: תחולת סעיפים 60 ו-61.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: אז קודם כל, ב-(א) אנחנו הורדנו את הסעיף שאומר שתקופת הפיקוח לא תעלה על תשעה חודשים.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: ובעצם בסעיף (ב) אנחנו לא מבטלים את התחולה של הסעיפים 60 ו-61, אלא עושים תחולה מותאמת.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: אני כבר אומרת כאן שיכול להיות שבישיבת הנוסח אנחנו נחליט שהנוסח שמופיע כאן בסעיף 22ה לא יופיע בחוק, אלא יהיה תיקון עקיף בסעיפים מאוחרים יותר, כאן, בנוסח, שזה יותר מתאים מבחינה ניסוחית.

<נעמה פויכטונגר: מופיע היום בעמוד 19, הגרסה שלך.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: כן.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: בעמוד 19 – זה הנוסח שאתם מחזיקים – יש תיקונים עקיפים לחוק.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: יכול להיות שאנחנו נתקן באופן אורגני את החסד"פ בסעיפים עצמם ולא נעשה תחולה מותאמת.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: זה עניין ניסוחי לחלוטין, אוקיי?

<נירה לאמעי-רכלבסקי: ניסוחי לחלוטין.

<נעמה פויכטונגר: רק צריך להבהיר: בנוסח פה בעמוד 10 חסר הנוסח המלא של תיקון סעיף 62.

<נעמה פויכטונגר: הוא מופיע בעמוד 19.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: כן.

משה גפני: מה זה סעיף 62?

<נעמה פויכטונגר: זה בעצם סעיף נוסף בחסד"פ שנדרשת עכשיו התאמה שלו למה שקבעה הוועדה בסעיפים 60 ו-61.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: לאור העובדה שאנחנו עכשיו מחילים תקופה מותאמת של שנה וחצי במקום תשעה חודשים על מעצר עד תום ההליכים בפיקוח אלקטרוני, אנחנו צריכים לתקן את סעיפים 60, 61 ו-62 בהתאם.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: אוקיי?

<נירה לאמעי-רכלבסקי: העיקרון שאנחנו קובעים זה - - -

משה גפני: שנייה, אני רק רוצה להגיד לחבר הכנסת דוד רותם, יושב ראש ועדת חוקה, חוק ומשפט, וגם לחברת הכנסת אורית סטרוק: דיבר איתי מנהל בתי המשפט.

משה גפני: את הדיונים האלה אני הרי לא מסתיר.

משה גפני: והוא אמר לי ככה, הוא אמר: תראה, כשאחד הולך למעצר בית, אין הגבלה של סעיפים 60 ו-61.

משה גפני: סעיפים 60 ו-61 הם מועדי הגשת כתב האישום והמועדים של תחילת המשפט.

משה גפני: אחרת, מושיבים בן אדם, מושיבים אותו ללא סוף, ללא קץ.

משה גפני: אז בן אדם שנמצא במעצר זה נורא ואיום.

משה גפני: אדם שנמצא במעצר בית – אין הגבלה בכלל.

משה גפני: אמר לי מנהל בתי המשפט וזה נטען כאן, בוועדה, שאדם שאזוק באיזוק אלקטרוני הוא לא נמצא במעצר.

משה גפני: אם הוא לא נמצא במעצר גם עליו.

משה גפני: לכן, בניסוח המקורי אין הגבלה של סעיפים 60 ו-61.

משה גפני: הוא אומר: ברגע שאתם קובעים מועד אתם הופכים אותו להרבה יותר טוב מאשר מעצר בית.

משה גפני: הרי אתם באים ואומרים שיש דד-ליין, גם לפתיחת המשפט, גם להגשת כתב אישום וגם לפתיחת המשפט.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אני מסביר את הזה.

משה גפני: הוא שכנע אותי בעניין הזה, אבל אמרתי, אמרה פה היועצת המשפטית: זה לא יכול להיות בלי סוף.

משה גפני: אז אמרתי: בסדר - - -

אורית סטרוק: אותי הוא לא שכנע.

משה גפני: למה?

משה גפני: המציאות היא - - -

אורית סטרוק: למה, אני אסביר לך למה.

משה גפני: רגע.

משה גפני: רק שנייה אחת.

משה גפני: המציאות היא שבן אדם לא נמצא במעצר, הוא לא נמצא עם אנשים שהם נמצאים שם יחד איתו.

משה גפני: הוא למעשה משוחרר מהמעצר, אבל הוא נמצא בפיקוח, זה נכון.

משה גפני: אמרתי שצריך להגיע לדד ליין, ואפשר לעשות אותו, בניגוד למעצר בית ובניגוד להצעה של הממשלה המקורית, שסעיפים 60 ו-61 לא חל בכלל, יחול אבל בתקופה כפולה: במקום 30 יום, 60 יום.

אורית סטרוק: זה נכון.

משה גפני: בסדר.

אורית סטרוק: שיהיה יותר.

אורית סטרוק: אבל אנחנו חייבים לקחת בחשבון שני דברים: אל"ף, מה שאמרו לנו פה, אלה שצברו ניסיון, - -

משה גפני: על הסוף.

משה גפני: כן.

אורית סטרוק: - - שבשלב מסוים האדם לא מחזיק יותר מעמד.

<קריאה: בדיוק.

משה גפני: כן.

<קריאה: בדיוק.

אורית סטרוק: בי"ת, שאנחנו גם רוצים לאפשר את האמצעי הזה לעוד עצורים, ולכן אי אפשר שאותו אדם יתפוס את האזיק האלקטרוני לאורך זמן בלתי מוגבל.

משה גפני: כן.

משה גפני: אז הוא לא יתפוס את זה.

משה גפני: אם הוא לא יוכל הוא יחזיר.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: הלאה.

משה גפני: כן.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: אוקיי.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: אם יורשה לי, אני לא אקריא כרגע את הנוסח שמופיע כאן, כי זה ככל הנראה ירד.

משה גפני: לא, לא.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: בסדר.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: אז אוקיי.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: אנחנו מגיעים לסעיף 22ז, לגבי - - -

משה גפני: רגע, את מדברת על סעיף שיורד?

<קריאה: לא, לא.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: לא, לא, לא.

<נעמה פויכטונגר: לא, דובר על החלופות - - -

<נירה לאמעי-רכלבסקי: אני מדברת רק על התיקון של סעיפים 60 עד 62.

משה גפני: תקריאי את זה בגלל שאת זה לא הקראנו.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: לא, אבל עוד פעם: זה כנראה לא יופיע.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: אנחנו נגיע לעמוד 19, שם יהיה תיקון אורגני של החוק ולא את התחולה המתואמת - - -

משה גפני: הבנתי.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: מוסכם עליכם, נכון?

<נירה לאמעי-רכלבסקי: כן, כן, זה עניין ניסוחי - - -

<נעמה פויכטונגר: זו שאלה של נוסח - - -

<נירה לאמעי-רכלבסקי: זה עניין ניסוחי לחלוטין.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: הלאה.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: סעיף 22ז – העניין של מכסת מפוקחים.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: חברי הכנסת ביקשו להיות חלק מאותו צו שהשר יכול להוציא לגבי המכסות, מספר מרבי של מפוקחים.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: ולכן נקבע שהשר, בהסכמת שר האוצר ובהתייעצות עם שר המשפטים, ובאישור ועדת הכנסת המשותפת, שזו ועדת המדע והטכנולוגיה וועדת חוקה, חוק ומשפט; ואני רוצה להדגיש שלפי תקנון הכנסת, היום, ברגע שוועדת המדע והטכנולוגיה מוזכרת קודם זה אומר שהיושב ראש של הוועדה המשותפת ייבחר מבין חברי ועדת המדע והטכנולוגיה.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: נגיע להסכמות בעניין הזה.

משה גפני: - - -

<נירה לאמעי-רכלבסקי: פעם זה היה - - -

דוד רותם: לא, לא, זה בסדר.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: היום זה כתוב כבר.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: היום זה סעיף.

משה גפני: בבקשה.

<אבי דיאמנט: אבי דיאמנט, מהרשות לשיקום האסיר.

משה גפני: כן.

משה גפני: אנחנו רק לא פותחים דיון.

<אבי דיאמנט: בדיון הקודם הבאתי טענות בשם הרשות לשיקום האסיר, מדוע אנחנו חושבים שצריכים גם להגדיל את המכסה של האסירים בשחרור מוקדם, כמו שקיים באירופה, בארצות הברית, בארצות אחרות; וגם הבאתי את הטיעונים, וזה צריך להיות גם בהסכמת משרד האוצר.

<אבי דיאמנט: ואני מקווה שיהיה לזה ביטוי בסעיף 22ז, בסעיף הזה.

<אבי דיאמנט: כי מה שקורה, המכסה היום - - -

משה גפני: טוב, אבל אין.

משה גפני: רצו לקבוע מכסות, אין מכסות.

משה גפני: המכסות יהיו על ידי - - -

<אבי דיאמנט: אוקיי.

<אבי דיאמנט: אבל גם בהסכמת משרד האוצר.

<אבי דיאמנט: כמו שהגיעו להסכמה עם משרד הרווחה והשירותים, צריכים גם להגיע להסכמה עם - - -

משה גפני: אבל כתוב: בהסכמת שר האוצר.

<אבי דיאמנט: אז צריכים להגיע לזה.

<אבי דיאמנט: זה אחד הדברים שאנחנו עובדים על זה.

<אבי דיאמנט: לגבי המכסה בין עצורים - - -

משה גפני: בסדר.

משה גפני: זה יבוא לאישור הכנסת.

משה גפני: אין בעיה.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: בגלל זה אנחנו מביאים את זה לכנסת.

משה גפני: אתה תבוא לכאן ואתה תגיד: תשמע, החלוקה שעשה שר האוצר בהתייעצות עם שר המשפטים נתנו יותר ביטוי לעצורים או לאסירים או לא חשוב מה.

משה גפני: תאמר את דעתך, ניקח את זה בחשבון, מי שיהיה כאן.

<אבי דיאמנט: אוקיי.

<אבי דיאמנט: אז ישנו גם המכתב של המנכ"ל שלנו שישנו אצלך.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אני אעבור עליו.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: הלאה.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: תודה.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: עכשיו סעיף 22ז(ב).

<נירה לאמעי-רכלבסקי: זה אותו סעיף שאפשר לשר לקבוע בצו סוגי מקומות, ובמקור גם מקומות שבהם לא ניתן לקיים מעצר בפיקוח אלקטרוני בשל קושי מיוחד במימוש תכנית הפיקוח.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: כרגע, כמו שאני מבינה, ואנחנו נראה בהמשך את הפיצוי שכתבנו בנוסח על העניין הזה: הסעיף הזה ירד בעצם.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: אלא אם כן אנחנו עדיין רוצים לאפשר לשר לקבוע סוגי מקומות.

<יואל הדר: אנחנו לא צריכים.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: אתם לא צריכים את זה.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: אתם לא צריכים.

<יואל הדר: שוב, אנחנו חוזרים למה שדיברנו בינינו - - -

<נירה לאמעי-רכלבסקי: אוקיי.

משה גפני: אז תעברי למה שכן יהיה כתוב.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: אוקיי.

משה גפני: תעברי.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: אוקיי.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: אז אנחנו נקפוץ אם ככה - - -

משה גפני: אני רק רוצה להבהיר לפרוטוקול, לפרוטוקול ולכולם: אנחנו לא מקבלים את הגישה הזאת.

משה גפני: הוועדה לא מקבלת את הגישה הזאת שבה אדם שגר ביישוב מסוים, רק מעצם היותו גר ביישוב מסוים, אני לא יודע איזה ישוב, הוא לא יהיה זכאי לאיזוק אלקטרוני.

משה גפני: אין מציאות כזאת.

משה גפני: אין כוח אדם?

משה גפני: שיביאו עוד כוח אדם.

משה גפני: צריך למקום הזה, צריך, אני לא יודע מה שצריך לעשות, צריך לעשות.

משה גפני: אם באים לשופט ואומרים לו שהאיש המסוים הזה שגר במקום הזה איננו רשאי לאיזוק אלקטרוני מהסיבות שתיכף היא תקריא, לי אין התנגדות לזה.

משה גפני: זה לא שמישהו נמצא באיזה מקום רחוק או באיזה מקום ששם לכם יש חששות, אז האיש עצמו יהיה חייב לקבל איזוק אלקטרוני בכל מקרה.

משה גפני: אני גם את זה לא דורש – לא פריבילגיה ולא אפליה לרעה.

משה גפני: אם לא תהיה כתובה המילה מקום אני מקבל כל ניסוח.

משה גפני: איפה כתוב הניסוח?

<נירה לאמעי-רכלבסקי: כן.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: אנחנו פשוט נדלג על כמה דברים ואנחנו נחזור אליהם.

משה גפני: כן, ותגידי לי איפה.

<יואל הדר: אז אדוני, רוצים לדבר על העקרונות כדי שאנחנו מבינים.

<יואל הדר: כי אדוני אמר שהוא לא רוצה להיכנס לניסוח, אז אנחנו ניכנס - - -

משה גפני: אז תיכף נראה מה כתוב ואני אגיד את.

משה גפני: או שאתה תגיד את העקרונות.

משה גפני: זה לא משנה.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: אוקיי.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: אז אנחנו חוזרים לסעיף 22ב.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: זה לא מופיע כרגע בנוסח אבל אני רק אראה לכם איפה אנחנו כנראה נוסיף את זה.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: אנחנו כרגע מדברים על תכנית פיקוח, החלטה על מעצר בפיקוח אלקטרוני.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: בסעיף 22ב(ג), הסעיף אומר שלצורך קבלת החלטה על מעצר בפיקוח אלקטרוני יקבל בית המשפט דיווח מאת המנהל או מי מטעמו כי התקיימו כל אלה.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: ואז יש לנו את סעיף (1) שזה העמידה במכסות; סעיף 2 שזה מקום הפיקוח ואמצעי התקשורת שמאפשרים פיקוח אלקטרוני; וכאן הכוונה להוסיף סעיף נוסף, סעיף 3, ואני קוראת איזשהו נוסח טנטטיבי - - -

משה גפני: למה צריך את סעיף (3)?

משה גפני: למה אי אפשר להכניס את זה בסעיף (2)?

משה גפני: להוסיף.

משה גפני: "מקום הפיקוח המוצע ואמצעי התקשורת המצויים בו מאפשרים פיקוח אלקטרוני, והושלמו בו ההתאמות הנדרשות לצורך קיום הפיקוח האלקטרוני" - - -

דוד רותם: יש מקומות שבהם אני לא רוצה לאפשר את זה.

משה גפני: כן.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: לא, אבל להוסיף.

משה גפני: לא לעשות פסקה (3).

<יואל הדר: כי סעיף (2) זה טכנולוגי.

<נעמה פויכטונגר: אדוני, סעיף (2) עוסק יותר בהתאמה הטכנולוגית.

<יואל הדר: טכנולוגית.

משה גפני: בסדר.

<יואל הדר: עכשיו אנחנו מדברים על משהו אחר, לא טכנולוגי, ולכן מכניסים עוד סעיף.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אז זה חלק - - -.

משה גפני: טוב, נו.

משה גפני: בסדר.

<יואל הדר: ללא טכנולוגית.

משה גפני: פסקה (3).

משה גפני: הלאה.

משה גפני: נשמע מה היא אומרת.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: מבחינה ניסוחית זה לא יהיה "סבר המנהל", אבל להוסיף איזשהו סעיף שיגיד שאם המנהל סובר שקיים קושי מיוחד במימוש תכנית פיקוח מוצעת, והכוונה היא לקושי ספציפי בתכנית פיקוח מוצעת בבית ספציפי - - -

משה גפני: או באיש הספציפי.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: או עם האיש הספציפי.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: אני יודעת.

דוד רותם: או במקום הספציפי.

משה גפני: פה לא.

משה גפני: "המקום" לא.

משה גפני: אין מקום.

דוד רותם: לא, "המקום" לא.

משה גפני: מקום – שיתגברו.

דוד רותם: אני לא מבין, אתה רוצה שגם ייכנסו לעיסאוויה?

משה גפני: כשהוא ימסור את זה לזה הוא יגיד: אי אפשר להיכנס לעיסאוויה.

משה גפני: בגלל שאם לא ייכנסו לעיסאוויה אז הוא יבוא ויגיד: גם לא נכנסים לקריית ארבע.

משה גפני: שילך לבית המשפט.

<יואל הדר: לא, זה לא טוב.

<יואל הדר: אני רוצה, אם אפשר להסביר.

משה גפני: לא, רגע.

משה גפני: שהיא תסיים את הניסוח.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: כן.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: אז שוב, זה לא יוכל להיות כאן בניסוח הספציפי הזה כ-(3), - -

משה גפני: כן.

משה גפני: בסדר.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: - - כי סעיפים (1) ו-(2) מדברים על שני דברים שאמורים להתקיים.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: עכשיו אנחנו מדברים על דבר שלישי שהוא לא בדיוק מתקיים אלא הוא איזשהו מצב יוצא דופן.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: סבר המנהל כי קיים קושי מיוחד במימוש תכנית הפיקוח המוצעת מטעמים של סכנה לפגיעה בסדר הציבורי או בביטחון הנפש והרכוש, יפנה לקבלת חוות דעת קצין משטרה בכיר.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: ואז קבע קצין - - -

דוד רותם: מה זה "קצין משטרה בכיר"?

<יואל הדר: סגן ניצב ומעלה.

<קריאה: סגן ניצב - - -

<נירה לאמעי-רכלבסקי: אנחנו נגדיר את זה.

משה גפני: בסדר.

<אריאל סיזל: לא, זה מוגדר – קצין משטרה - - -

<יואל הדר: לא, את החוק, בפקודת המשטרה זה - - -

משה גפני: זה הוגדר.

משה גפני: אמרו בישיבה הקודמת.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: לא, לא, לא, זה לא מוגדר בחוק הזה.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: זה לא מוגדר - - -

<יואל הדר: בפקודת המשטרה אז נדע.

<קריאה: בסדר, בפקודת המשטרה נדע מה זה.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אם זה לא מוגדר זה יוגדר.

משה גפני: אם זה מוגדר על פי הכללים האחרים אז אין צורך.

משה גפני: הלאה.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: קבע קצין המשטרה, קצין משטרה בכיר, כי מקום הפיקוח המוצע – ואני הצעתי, אולי קצין משטרה באותו אזור שבו נמצאת התכנית או - - -

משה גפני: קבע קצין משטרה שמה?

<נירה לאמעי-רכלבסקי: כי מקום הפיקוח המוצע אינו - - -

משה גפני: את ה"מקום" להוריד.

משה גפני: קבע קצין משטרה כי - - -

<נעמה פויכטונגר: - - -

<קריאה: - - -

משה גפני: כן.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: כי מתקיימים תנאים כאמור.

משה גפני: כן.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: אוקיי.

<קריאה: בסדר.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: כמו - - -

משה גפני: המילה "מקום" היא פסולה.

דוד רותם: זה תלוי מהו המקום.

משה גפני: כן.

משה גפני: לא משנה - - -

<קריאה: אז אולי נסיבות?

משה גפני: אז שיגיד את זה לבית המשפט.

משה גפני: אני לא אמרתי - - -

<נעמה פויכטונגר: עורכת הדין נירה לאמעי-רכלבסקי, אפשר להגיש את תכנית הפיקוח המוצעת אם זה עושה לך בעיות.

משה גפני: כן.

משה גפני: בסדר.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: כי בתכנית הפיקוח המוצעת מתקיימים או קיים קושי כאמור, אותו - - -

<יואל הדר: קצת מוזר שחבר הכנסת משה גפני אומר שהמילה "מקום" פסולה.

<יואל הדר: על דעת המקום אנחנו כל הזמן אומרים.

משה גפני: אני ידעתי שאתה תגיד את זה.

משה גפני: אני לא התכוונתי ואני אומר לפרוטוקול מה שאנחנו אומרים: "- - -על דעת המקום ועל דעת הקהל - - -".

משה גפני: אנחנו מדברים על אתר גיאוגרפי.

משה גפני: ידעתי שתגיד את זה.

אורית סטרוק: אני אגיד לך מה אני, אני עוד לא גומרת, הרי היא מנסחת את זה.

אורית סטרוק: היא חושבת תוך כדי דיבור ומדברת - - -

משה גפני: כן, כן, בסדר.

משה גפני: אנחנו נראה את הניסוח הסופי.

אורית סטרוק: בסוף, המילה שתופסת אותי פה זה הפרות הסדר.

אורית סטרוק: בסוף יגידו, למשל: - - -

<נירה לאמעי-רכלבסקי: סכנה לפגיעה בסדר הציבורי.

אורית סטרוק: הסדר הציבורי.

אורית סטרוק: בסוף יגידו, למשל, שבחווארה ערבים זורקים אבנים, ולכן מי שגר, למשל, באלון מורה לא יכול לקבל את הפיקוח כי צריכים לעבור דרך חווארה.

אורית סטרוק: מה הוא אשם?

אורית סטרוק: זה לא נראה - - -

משה גפני: זה לא כתוב כאן.

דוד רותם: שיעבור מקום.

משה גפני: לא, לא, לא כתוב - - - אני רוצה להגיד משהו: אומרת חברת הכנסת אורית סטרוק וגם אני אומר – אני לא מסכים שיבוא השב"ס או אותו קצין או לא חשוב מי, הוא יבוא לבית המשפט ויאמר: המחוקק אפשר לי שבמקום מסוים אני לא עושה איזוק אלקטרוני רק בגלל המקום.

משה גפני: לא מסכים שתבוא הנחיה כזאת מהכנסת.

משה גפני: הכנסת אומרת ההיפך: בכל מקום בארץ, אם מתאים העציר הזה, הוא מתאים לאיזוק אלקטרוני, צריך לאפשר לו את זה.

משה גפני: צריך להעמיד לצורך העניין אנשים?

משה גפני: צריך להעמיד אנשים.

משה גפני: אם בא הקצין או השב"ס או מי שצריך לבוא לבית המשפט והוא אומר: אנחנו לא יכולים בעיסאוויה, אנחנו לא יכולים לעשות איזוק אלקטרוני בגלל שזורקים שם אבנים; זה בעיתוי שזורקים אבנים; לא רלוונטי לגבי ה-.

משה גפני: אז יש שם מקום נקודתי שבו יש בעיה.

משה גפני: ואז אם הוא יבוא ויגיד: אני באלון מורה לא מוכן בגלל שהמשטרה צריכה לעבור שם – אין מציאות כזאת.

משה גפני: אתה צריך לעבור?

משה גפני: אתה צריך לעבור בהרבה מקומות.

<יואל הדר: נכון.

משה גפני: אז במקום שאתה לא עובר.

משה גפני: אם השופט ייתן השופט ייתן.

משה גפני: לדעתי, השופט לא ייתן, אלא אם כן, השופטים, כמו שהם מוגדרים – השופט כנראה לא ייתן.

אורית סטרוק: אני בכלל לא מבינה, אני רוצה להוסיף על זה, עורך הדין יואל הדר: תראה, אם אתה רוצה להגיד שיש עצור מסוים שהתנאים הספציפיים שלו מסיבות כאלה ואחרות לא מתאימים לאיזוק אלקטרוני, הרי זה מהותו של החוק.

אורית סטרוק: כל מהותו של החוק זה שבודקים כל מקרה באופן פרטני.

משה גפני: לא על זה מדובר.

משה גפני: ואם הוא גר בפנימייה?

אורית סטרוק: הרי אתה פה בעצם עושה טריק ולוקח את השאלה של המקום מסעיף אחד, מעביר אותו לסעיף אחר.

אורית סטרוק: בסעיף הראשון עוד היה יחסית טוב כי אמרנו שהוועדה המשותפת צריכה לאשר את רשימת - -

משה גפני: לא.

אורית סטרוק: - - המקומות.

אורית סטרוק: כן.

משה גפני: לא, לא.

אורית סטרוק: לא, בכלל, אתה אומר: הוא יחליט שבמקום מסוים יש הפרות סדר אז אי אפשר.

אורית סטרוק: הרי - - -

<פרומית כהן: אז זה בתקופה, זה ביום ספציפי.

<יואל הדר: אז אני רוצה להסביר.

אורית סטרוק: זה בדיוק - - -

<יואל הדר: נכון.

משה גפני: בבקשה, עורך הדין יואל הדר.

<יואל הדר: הוועדה אמרה: לא מוכנה שהשר יקבע קטגורית מקומות.

משה גפני: נכון.

<יואל הדר: לכן היינו צריכים לשבור את הראש, למצוא חלופה למה שהוועדה דרשה.

משה גפני: לא לשבור את הראש, להפעיל את הראש לפי ההנחיה של ועדת הכנסת.

<יואל הדר: ניסינו.

<יואל הדר: ניסינו.

<יואל הדר: אז ניסינו להפעיל את הראש, ואז באנו מכיוון אחר ואמרנו: ככלל, מותר לאדם שיהיה לו איזוק אלקטרוני כחלופה, מראש.

<יואל הדר: אנחנו אומרים ככלל זו חלופה, חלופה טובה.

משה גפני: ולא חשוב איפה הוא גר.

<יואל הדר: לא חשוב איפה.

<יואל הדר: ככלל.

<יואל הדר: עכשיו, אנחנו נכנסים למגבלות.

<יואל הדר: אז מגבלה אחת זו מגבלה טכנולוגית.

<יואל הדר: אמרנו, יכול להיות שבעיה של מגבלה טכנולוגית.

<יואל הדר: עכשיו, מגבלה אחרת יכולה להיות שבאותו זמן או לא רק באותו זמן אי אפשר במקום מסוים; אני לא מדבר רק על שכונות, למשל, - - - אתה אומר לי שיש הפרות סדר, שכדי להיכנס לשם צריכים כוח משטרה אדיר, כשאותו אדם זכאי לאיזוק אלקטרוני, נניח במקום בעיסאוויה, במשרד המשפטים ברחוב סאלח א-דין.

<יואל הדר: זה גם מזרח העיר.

<יואל הדר: הוא יהיה בתוך משרד המשפטים.

<יואל הדר: יכול להיות שזו כן יכולה להיות חלופה.

<יואל הדר: ולכן אותו אדם זכאי לאיזוק, לכן יכול להיות שיש חלופה.

<יואל הדר: עכשיו, אני רוצה להגיד עוד משהו לגבי המקום: אנחנו כל הזמן נכנסים למקומות מהסוג הזה שאנחנו אומרים.

<יואל הדר: לדעתי, יכול להיות שאותו מואזק ירצה להיות בבית של ראש ארגון פשיעה, להיות מואזק שם.

משה גפני: נכון.

<יואל הדר: אבל גם זה לא מתאים.

משה גפני: קיבלתי את זה.

משה גפני: אני אומר.

<יואל הדר: או ליד גן ילדים, - -

משה גפני: נכון.

<יואל הדר: - - ואנחנו אומרים שגם זה לא מתאים, ליד גן ילדים.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: בסדר.

<יואל הדר: לכן המקומות זה מרחב אדיר של דברים, ולכן אנחנו רוצים לצמצם ולהגיד: קצין משטרה יפעיל שיקול דעת, את כל הדברים שאמרתי עכשיו ועוד דברים.

משה גפני: טוב.

אורית סטרוק: תקשיב לי, אני לא מבינה.

אורית סטרוק: עורך הדין יואל הדר, תקשיב: מה שאתה אמרת רשום בסעיף (2).

<נירה לאמעי-רכלבסקי: רשום כבר בסעיף (2).

<נירה לאמעי-רכלבסקי: נכון.

אורית סטרוק: כתוב: "מקום הפיקוח המוצע ואמצעי התקשורת - - -".

אורית סטרוק: אמצעי התקשורת זה דבר אחד, מקום זה דבר שני.

אורית סטרוק: אתה בא ואתה אומר: תקשיב, רגע, הוא רוצה בדירה שלו איזוק אלקטרוני.

אורית סטרוק: בדלת ממול גר ראש המאפיה.

אורית סטרוק: לא מתאים.

אורית סטרוק: בסדר.

<יואל הדר: מי יגדיר את זה?

<יואל הדר: אני אומר, קצין משטרה - - -

<פרומית כהן: אבל סעיף (2) זה המנהל.

<פרומית כהן: סעיף (2) זה המנהל.

<יואל הדר: אני מסכים איתך, לכן אני אומר: המנהל הוא איש שב"ס.

<יואל הדר: אני רוצה שקצין משטרה בכיר, שהוא זה שיקבע מבחינת שלום הציבור.

<יואל הדר: לא רוצה לסמוך על - - - של איש שב"ס, אני רוצה לתת לאיש מקצוע - - -

משה גפני: עורך הדין יואל הדר, הבנו.

משה גפני: עורך הדין יואל הדר, אני הולך - - -

<נירה לאמעי-רכלבסקי: אפשר שנייה?

משה גפני: בבקשה.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: אתה מדבר על תכלית המעצר, זה משהו אחר.

משה גפני: לא, הוא מדבר על - - -

<נירה לאמעי-רכלבסקי: שנייה.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: אתה מדבר על זה שהנסיבות הספציפיות של הפיקוח יאפשרו להשגת תכלית המעצר.

משה גפני: אני אסביר.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: ואם גר מולו ראש ארגון פשע - - -

משה גפני: עורכת הדין נירה לאמעי-רכלבסקי, שנייה.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: זה לא סכנה לשלום הציבור אבל.

משה גפני: עורכת הדין נירה לאמעי-רכלבסקי, אני אסביר את מה שהוא אומר וצריך לנסח את זה.

משה גפני: הניסוח פה הוא מאוד קריטי.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: יכול להיות שצריך להוסיף את זה, - - -

משה גפני: רק שנייה.

משה גפני: בא עורך הדין יואל הדר ובא השב"ס והם אומרים ככה: יש את הבעיה של המגבלה האלקטרונית שהיא כתובה בסעיף (2).

משה גפני: עכשיו הם באים ואומרים: ברגע שהורדתם מקומות, ברגע שהורדתם את כל העניין הזה, אנחנו יכולים ללכת ולתת חוות דעת לבית המשפט.

משה גפני: יש לנו כמה דברים שאנחנו אומרים אותם לוועדה: יש מצב שבו אנחנו לא ניתן איזוק אלקטרוני במקום מסוים שזה ליד גן ילדים.

משה גפני: לא ניתן.

משה גפני: עכשיו, מה פירוש לא ניתן?

משה גפני: אנחנו לא נחליט.

משה גפני: אנחנו ניתן חוות דעת לבית המשפט או לשופט או מי שצריך לתת, כפי שכתוב בחוק, אנחנו נגיד: אי אפשר לתת לאיש הזה איזוק אלקטרוני בגלל שהוא רוצה את האיזוק האלקטרוני בבית שלו, סמוך לגן ילדים.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: והוא פדופיל.

משה גפני: כן.

<יואל הדר: לא.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: נניח.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: אבל הוא מואשם בזה.

<יואל הדר: לא משנה.

משה גפני: כן.

משה גפני: לא משנה.

<יואל הדר: זה לא משנה גם.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: אבל - - -

משה גפני: רגע, שנייה.

משה גפני: או שהוא נמצא בפנימייה, עם כל מיני אנשים כאלה שעברו עבירות דומות או משהו מהסוג הזה.

משה גפני: או שהוא נמצא במקום שבו, מולו גר מישהו שהקרבה ביניהם, אפילו שהוא עם איזוק אלקטרוני אבל לדבר איתו הוא יכול, ויכולים להיות שם דברים מבחינת המשטרה ומבחינת השב"ס, יכולים להיות דברים חמורים.

משה גפני: צריך להגיע לניסוח – או שיש גם בעיות של הסדר הציבורי; הוא מגיע למקום שבו הוא באיזוק אלקטרוני וכל החבר'ה שם הם חבר'ה עבריינים והם יכולים ליצור בעיה חמורה.

משה גפני: אנחנו לא נותנים שיהיה כתוב שהיות והוא גר ביישוב, שביישוב הזה יש הפרות סדר בגלל סיבות אחרות לכן הוא יכול לא לקבל, לכן אפשר לא לתת לו את האיזוק האלקטרוני.

משה גפני: אנחנו אומרים, ואני אומר את זה לפרוטוקול: אם זה יבוא לבית המשפט, בית המשפט לא יקבל את העמדה הזאת.

משה גפני: הוא יגיד: בסדר, יש שם בעיות של הפרות סדר?

משה גפני: אז אל תעשו את זה בשבוע הזה או שאל תעשו את זה עכשיו או שאני לא מאשר לכם.

משה גפני: אם הוא מאשר זה לא הנחיה של הכנסת.

משה גפני: הכנסת לא אומרת את זה.

משה גפני: ולכן צריך לנסח את זה באופן כזה שהדברים שאמרתי: המקום הוא פנימייה, המקום הוא אזור של חבורת עבריינים, הוא גר ליד ראש המאפיה, הוא נמצא ליד גן ילדים או דברים מהסוג הזה, זה מה שיהיה כתוב.

משה גפני: המקום לא יהיה כתוב.

משה גפני: זהו.

משה גפני: בזה סיימנו את העניין.

משה גפני: מה, עורך הדין יואל הדר, מה?

משה גפני: למה אתה מקשה?

<יואל הדר: אני מקשה כי אני הבנתי, אני חושב, דברים.

<יואל הדר: אני חושש שאחרי זה, כשנגיע לניסוח, שוב אנחנו ניכנס לבעיה כשיש לנו את - - - אני רוצה רק שיהיה ברור גם שאם זה מקום כמו עיסאוויה, כרגע, בעת הזו - - -

משה גפני: יש עיתוי בשכונה מסוימת, שיש בעיה – תגידו את זה לשופט.

<יואל הדר: לא, אבל אני רוצה שקצין המשטרה – זה לא שאם יגידו - - -

משה גפני: כן, הוא יגיד.

<יואל הדר: לא, אבל אני רוצה שיהיה כתוב בחוק, יהיה כתוב:

<יואל הדר: קצין משטרה קובע שבגלל הפרעה לשלום הסדר או פגיעה בביטחון הנפש והציבור אי אפשר לתת לו איזוק אלקטרוני - - -

משה גפני: ביטחון הנפש – הפרות הסדר אתה לא יכול לכתוב.

משה גפני: אבל פגיעה בנפש ובזה - - -

<יואל הדר: בסדר הציבורי.

<יואל הדר: - - - בסדר הציבורי.

משה גפני: לא, בסדר הציבורי גם לא.

משה גפני: זה מוביל אותנו לעיסאוויה.

משה גפני: אני לא רוצה שזה יוביל אותנו לשם.

<יואל הדר: אבל יש חלופה - - -

משה גפני: אני רוצה שיהיה כתוב – אמרת, איך הוא אמר?

<נירה לאמעי-רכלבסקי: ביטחון הנפש והרכוש, אני חושבת - - -

<יואל הדר: פגיעה בביטחון הנפש והרכוש אפשר?

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אפשר.

<יואל הדר: אז כל הדבר הזה, שקצין המשטרה יקבע את זה.

משה גפני: הפרות סדר, עזוב.

משה גפני: כמה שאני מנסה, אתה יודע, לגרור אותך החוצה, אתה נדחף פנימה.

משה גפני: למה אתה יוצר לנו בעיות?

משה גפני: השר שלך הוא איש שלא רוצה שיגידו שלא נכנסים למקומות בארץ.

משה גפני: אני יכול להגיד בגלל שאני לא כזה ימני.

<יואל הדר: ייכנסו לכל מקום - - -

משה גפני: בסדר.

משה גפני: עורך הדין יואל הדר, תאמין לי, אני דואג לטובתכם גם כן.

<יואל הדר: טוב.

משה גפני: הלאה.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: יש לי שאלה כי אני רוצה להבהיר משהו, כי נכנסנו כבר לסוגיה הזאת: היום בחסד"פ, בחוק סדר הדין הפלילי, למשל, עניין שחרור בערובה, אין כללים איך לקבוע שחרור בערובה.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: מתנהל דיון מעצר, נציג הנאשם מציע מקום למעצר בית, הפרקליט נותן את דעתו, בית המשפט עושה איזשהו הליך של חקירת עדים ובדיקה של ערבים - - - וקובע את זה.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: האם הכוונה הייתה, לגבי פיקוח אלקטרוני, שחוות דעת המנהל – ותשכח רגע מהמקומות כי זה לגבי חוות דעת באופן כללי – נכללו מראש - - -

משה גפני: פנימייה.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: לא.

<קריאה: לא.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: לא.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: גן ילדים, השכנות לראש ארגון פשע.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: אני רוצה לדעת.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: האם - - -

משה גפני: השאלה – מי העציר?

משה גפני: השאלה – איזה גן ילדים?

משה גפני: השאלה – מה מידת הקרבה?

משה גפני: ששופט יבחן את זה.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: לא - - -

<נעמה פויכטונגר: - - - האם הכוונה הייתה לתמיד - - -

<נירה לאמעי-רכלבסקי: לא, לא.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: אבל האם הכוונה הייתה במקור שהמנהל ייתן בחוות דעתו, ותשכחו רגע מהמקום בבקשה כי זה; האם הכוונה הייתה שהמנהל ייתן חוות דעת גם בעניינים כאלה?

<קריאה: לא.

<נעמה פויכטונגר: העניינים האלה הם בדרך כלל סוג הדברים שהם חלק מתסקיר המעצר שדובר עליו הרבה.

אורית סטרוק: בדיוק.

אורית סטרוק: זה מה - - -

<נעמה פויכטונגר: הוא זוכר את הסיטואציה.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: אז לכן אני שואלת:

<נירה לאמעי-רכלבסקי: אז הכוונה היא לא שהדברים האלה יכללו בחוות דעת המנהל.

<נעמה פויכטונגר: נורא תלוי.

<נעמה פויכטונגר: כל הדברים האלה אפשר - - -.

<נעמה פויכטונגר: לפעמים הדגש הוא עניין סוציולוגי.

<נעמה פויכטונגר: אם כל האחים של אותו עצור הם כולם עבריינים, יש לך בעיה עם המשפחה שלו, וזה עובדי הרווחה ידעו.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: זה ברור.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: אבל השאלה היא אם המנהל, שהוא כאמור סוהר בכיר - - -

<נעמה פויכטונגר: זה נורא תלוי בנסיבות.

<נעמה פויכטונגר: אנחנו - - -

<קריאה: אין לו את הכלים.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: אבל אתם מתכוונים שהמנהל יהיה חתום בחוות דעתו בין היתר על דברים כאלה או שאתם משאירים את זה לתסקיר?

<נירה לאמעי-רכלבסקי: זאת השאלה.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: אם אנחנו ננסח עכשיו משהו שינסה להתגבר על עניין המקום אנחנו נכליל גם דבר כזה - - -

<נעמה פויכטונגר: דברים שהם בתחום ההתאמה הטכנולוגית, ההיתכנות הביטחונית – הם התחום של המנהל.

<נעמה פויכטונגר: דברים שהם היבטים פסיכולוגיים, סוציאליים – הם נולדים מהתסקיר.

<נעמה פויכטונגר: כל המכלול הזה, התובע מגיש אותו לבית המשפט.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: אז המנהל כן מגיש חוות דעת - -

<ציון שי: לא.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: - - שאומרת שמאחר שיש בסביבה גן ילדים ובכתב האישום יש עבירות - - - מה ההכשרה של המנהל - - -

<ציון שי: לא.

<ציון שי: לא.

<נעמה פויכטונגר: המנהל לא מחווה את דעתו בנושאים - - -

משה גפני: מה לא?

<ציון שי: אני ציון שי, מנהל היחידה.

משה גפני: כן.

משה גפני: מה לא?

משה גפני: גן ילדים לא מוגן?

<ציון שי: לא.

<ציון שי: אין לי את הכלים לדעת את זה.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: בדיוק.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: זה - - -

<ציון שי: אין לי את הכלים לדעת את זה.

<ציון שי: אני לא יודע מי האנשים - - -

משה גפני: אין את הכלים אז אתה לא מגיש.

<ציון שי: אני לא יודע מי האנשים, אני לא יודע מי המועמד להיכנס לפיקוח, מה בדיוק העבירות שלו, עבריינים - - -.

<ציון שי: אין לי את זה.

משה גפני: אז איך הוא יעשה את זה?

<יואל הדר: אז יש את תסקיר המבחן, ויש גם את קצין המשטרה לגבי ביטחון - - -

אורית סטרוק: זה התסקיר.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: - - -

משה גפני: בסדר, הבנתי.

משה גפני: אז זה התסקיר.

<ציון שי: אני לא נמצא - - -

<יואל הדר: יש לך - - -

משה גפני: הבנו, הבנו, די.

<ציון שי: אני לא נמצא בהליך הדיון המשפטי.

אורית סטרוק: רגע - - - אני רוצה להגיד לך: כל הדבר הזה נשמע לי או שהם עובדים עלינו או שאנחנו עובדים על עצמנו.

אורית סטרוק: הסיפור של הפיקוח האלקטרוני הוא סיפור מאוד פרסונלי:

אורית סטרוק: כל אחד ואחד נבדק לפרטיו; מה שהיחידה יודעת להביא היא מביאה; ומה שהתסקיר יודע להביא, שזה הרבה יותר רחב וכוללני הוא מביא; ומה שהמנהל יודע להביא הוא מביא; ובית המשפט עושה את השיקול באופן פרסונלי אסיר-אסיר.

משה גפני: עד כאן נכון.

אורית סטרוק: או עציר-עציר.

אורית סטרוק: זה הכול.

אורית סטרוק: הם רוצים להביא, על גבי כל הדבר הפרסונלי הזה, גם את חוות הדעת על הפרות הסדר וסכנת הנפשות באזור וכולי וכולי.

<יואל הדר: לאסיר.

אורית סטרוק: אני אומרת שאסור שזה ייכנס לחוק.

אורית סטרוק: אסור.

אורית סטרוק: השופט יש לו, איך אומרים, שיקול דעת מספיק ברור אחרי שהוא מקבל את כל הנתונים האלה.

אורית סטרוק: הוא גם לא מטומטם, הוא גם קורא קצת עיתונים.

אורית סטרוק: אז אם בזמן מסוים הוא שומע שיש כך וכך באזור מסוים, הוא גם יכול להכניס את זה לתוך שיקול הדעת.

אורית סטרוק: אבל לבוא ולהחליט מראש שבגלל שבאזור מסוים יש, ועכשיו הם אומרים לך: לא הפרות סדר, יש סכנה.

אורית סטרוק: אני אומרת לך על סמך ניסיון, בסדר?

אורית סטרוק: בן יותר מ-30 שנה: איפה שיש הפרות סדר יש גם סכנה.

אורית סטרוק: בסדר?

אורית סטרוק: אבן גם הורגת.

אורית סטרוק: נו, אז מה?

אורית סטרוק: אז בגלל זה בן אדם שגר במסירות נפש ביישוב מסוים ואבן יכולה להרוג בדרך לשם, אז בגלל זה הוא לא יוכל לקבל את מה שמגיע לו?

אורית סטרוק: אם ימצאו שהנתונים הפרסונליים שלו לא מתאימים - - -

דוד רותם: זה לא מגיע לו.

אורית סטרוק: אז אם יחליטו שזה לא מגיע לו, עוד פעם אני אומרת.

אורית סטרוק: הרי בסוף יש פה מכלול שלם של נתונים שהם כולם פרסונליים, שייכים אליו, ספציפיים, כולל גן הילדים - -

משה גפני: לא, זה ברור.

אורית סטרוק: - - והמשפחה והשכן ממול והאופי שלו והכול.

אורית סטרוק: בסדר?

אורית סטרוק: - - -

משה גפני: טוב.

משה גפני: הסבר, מה אתם מבקשים שהתובע או המנהל יגיש לשופט?

<יואל הדר: אז זה מה שאנחנו מבקשים.

<יואל הדר: יש פה שלושה פקטורים מבחינתנו: אחד, זה המנהל לגבי הנושא הטכנולוגי; ותסקיר המבחן לגבי הסביבה שלו; וקצין המשטרה לגבי ביטחון הנפש והרכוש והסדר הציבורי.

<יואל הדר: זה - - - מרכיבים שצריכים להיות בפני בית המשפט.

<יואל הדר: הוא צריך לקבל את ההחלטה שלו.

<יואל הדר: זה מה שביקשנו.

<יואל הדר: אנחנו מדברים - - -

משה גפני: כן, הסדר הציבורי לא יהיה כתוב.

<יואל הדר: אבל זה קשור, זה קשור.

משה גפני: סדר ציבורי – תתגברו על הסדר הציבורי.

<יואל הדר: מה זה להתגבר?

<יואל הדר: מה זה להתגבר?

משה גפני: להתגבר – הסדר הציבורי.

משה גפני: שקצין המשטרה יגיד לשופט: הסדר הציבורי שם יכול לגרום לסכנת נפשות, לכן אנחנו לא יכולים לאזוק אותו.

<יואל הדר: אז זה מה שאנחנו רוצים שיהיה כתוב - - -.

<יואל הדר: אז כך - - -

משה גפני: אבל אני לא רוצה שזה יהיה כתוב, אני לא רוצה שיתאפשר.

משה גפני: אתה אומר: ביטחון הנפש והרכוש?

משה גפני: תגיד את זה לשופט.

<יואל הדר: בסדר.

משה גפני: הסדר הציבורי זה כאילו אתה מדבר על מקום.

משה גפני: ברגע שאת לא מנחה, חברת הכנסת אורית סטרוק; הרי זה התחיל ממקום.

משה גפני: אני לא מסכים למקום בשום מקרה.

משה גפני: הסדר הציבורי גם מוביל למקום.

משה גפני: ברגע שהוא אומר: יש בעיה של ביטחון הנפש והרכוש, וזה יכול להיות הרבה מאוד דברים, אנחנו לא מנחים את השופט שבמקום מסוים אין איזוק אלקטרוני.

משה גפני: אין דבר כזה.

משה גפני: נבחן את זה לגופו של עניין.

דוד רותם: עכשיו, זה יגיד, שקצין המשטרה יגיד מה הבעיה.

משה גפני: כן.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: קצין המשטרה כרגע לא - - -

משה גפני: הסדר הציבורי לא מופיע.

<יואל הדר: אז ביטחון הנפש, קצין המשטרה קובע שיש בעיה מבחינת ביטחון - - -

משה גפני: שיקבע.

משה גפני: שילך לבית המשפט.

משה גפני: למה צריך לכתוב את זה?

<יואל הדר: לא, הוא לא צריך - - -

<קריאה: לא.

<קריאה: לא.

<קריאה: לא, הוא לא צריך ללכת לבית המשפט.

<קריאה: לתת חוות דעת.

<יואל הדר: הוא לא צריך - - -

משה גפני: שייתן את חוות הדעת לשופט.

<יואל הדר: הוא צריך לקבוע.

<יואל הדר: קצין המשטרה צריך לקבוע בדבר הזה.

<יואל הדר: השופט בעניין הזה, לטעמנו - - -

משה גפני: לוקח את מכלול הנושאים.

<יואל הדר: לא.

<יואל הדר: לא בנושא הזה.

<קריאה: לא בעניין הזה.

<יואל הדר: לא בנושא הזה.

<יואל הדר: בנושא הזה התקיפה לא תהיה על ידי השופט הזה, אלא מי שחושב שביטחון הנפש והרכוש הוא לא בסדר, שזו עתירה מנהלית כנגד קצין המשטרה.

<יואל הדר: כי זו קביעה שהיא לא שייכת רק למכלול הספציפי, היא קביעה כללית של קצין המשטרה בנושא הזה.

<קריאה: איזה - - -?

<קריאה: באיזו פרוצדורה?

אורית סטרוק: מה יש לעתור מנהלית נגדו?

אורית סטרוק: אני אומרת לך בערבון מלא, בסדר?

אורית סטרוק: עכשיו לנסוע בכביש מירושלים לחברון, יכול להיות שיבוא מולך נהג, ידרוס אותך.

אורית סטרוק: אתה מסכים איתי?

אורית סטרוק: אז מה?

<יואל הדר: זה לא - - -

דוד רותם: זה נכון.

אורית סטרוק: וזה מישהו שגר בקריית ארבע או באפרת לא יכול לקבל איזוק אלקטרוני?

<יואל הדר: גם בירושלים.

<יואל הדר: אז תגידי: כל ירושלים.

אורית סטרוק: אז בסדר.

אורית סטרוק: לכן - - - אותו דבר עם זה.

<יואל הדר: לא, אבל זאת לא הכוונה.

<יואל הדר: לכן זאת לא הכוונה.

<יואל הדר: אבל אל תיקחי את קריית ארבע.

<יואל הדר: דווקא קריית ארבע זאת לא הבעיה בכלל בנושא הזה.

<יואל הדר: אבל קחי את כל ירושלים, תגידי מהכיוון הזה.

<יואל הדר: עוד לא יהיה איזוק בכל ירושלים.

<יואל הדר: זאת לא הכוונה.

<יואל הדר: הכוונה פר עציר ספציפי.

<יואל הדר: אנחנו, שוב, יורדים לפר עציר ספציפי ולא יורדים למקום.

אורית סטרוק: פר עציר ספציפי – תכניס לתוך התסקיר.

אורית סטרוק: תכניס את זה לתסקיר.

<יואל הדר: ירדנו מהסדר הציבורי, ירדנו - - - נכון, אבל לפחות - - -

אורית סטרוק: תתייחס לעציר הספציפי הזה, תכתוב ליד הדלת של הבית שלו - - -

משה גפני: מתייחסים.

משה גפני: מתייחסים, אני שאלתי אותם.

משה גפני: מתייחסים לעציר הספציפי.

<יואל הדר: אנחנו מתייחסים לעציר.

<יואל הדר: זה מה שאנחנו אומרים: ירדנו מהסדר הציבורי בגלל זה, ביטחון הנפש והרכוש - - -

משה גפני: עזוב את הסדר הציבורי.

משה גפני: על העציר הספציפי הזה אומר הקצין שאי אפשר לתת לו איזוק אלקטרוני בגלל שיכול להיגרם פה נזק לנפש ולרכוש ועל זה הוא יכול לעתור בעתירה מנהלית.

משה גפני: אבל אין דבר כזה של מקום, אלא האיש הספציפי הזה שנמצא בשכונה מסוימת במקום מסוים, הוא - - - בסדר.

משה גפני: אוקיי.

משה גפני: אפשר לחיות עם זה, אין ברירה.

משה גפני: לחיות עם זה.

משה גפני: אני חושב שאנחנו הורדנו את הנושא של המקום.

משה גפני: אין דבר כזה שהם יכולים לבוא ולהגיד: בגלל שזה במקום מסוים אז אי אפשר לאזוק איזוק אלקטרוני.

משה גפני: אין מציאות כזאת.

משה גפני: החוק לא נותן את זה.

אורית סטרוק: תראה מה הם אומרים - - -

<נירה לאמעי-רכלבסקי: - - -

משה גפני: על האיש הספציפי הזה הוא יגיד: הוא גר ברחוב מסוים בשכונה מסוימת.

משה גפני: אי אפשר להגיע אליו, אי אפשר להגיע לזה, אז זה סיפור אחר.

משה גפני: זה שאי אפשר להגיע אליו בגלל שכל השכונה הזאת עכשיו היא בעייתית, אבל הוא לא יכול לבוא ולהגיד שאני לא הולך לאלון מורה או שאני לא הולך לקריית ארבע.

משה גפני: הוא לא יכול להגיד את זה בגלל שהחוק לא מאפשר.

אורית סטרוק: הוא חייב לעבור דרך חווארה.

משה גפני: אז הוא צריך לעבור, שיעבור בכביש עוקף.

אורית סטרוק: אין כביש עוקף - - -

משה גפני: אז שייסע.

משה גפני: אז שיבוא עם כוחות - - -

<נירה לאמעי-רכלבסקי: אז אפשר אולי לכתוב נסיבות מיוחדות שמתקיימות באותה עת ולא סכנה וזה, אלא נסיבות, נסיבות מיוחדות שמתקיימות באותה עת.

משה גפני: אפשר גם כן.

משה גפני: אם תסכימו לזה זה בסדר.

אורית סטרוק: אני מבקשת שזה יהיה - - -

<קריאה: איך מיוחדות - - -?

<נירה לאמעי-רכלבסקי: קיים קושי במיוחד - - -

<יואל הדר: אבל זה נכון לגבי האזור אבל לא לגבי אחד, לשים אותו - - -

משה גפני: אחד, אחד, על אותו אחד - - -

<יואל הדר: כן, כן, אבל זה שליד גן ילדים זה לא באותה עת, הוא בכלל לא יכול להיות ליד גן ילדים.

משה גפני: בסדר, אז זה כבר אמרנו תסקיר.

משה גפני: אל תערבבו את זה, כבר התבלבלתי פעמיים.

<יואל הדר: לא, לא בתסקיר.

<יואל הדר: למה תסקיר?

משה גפני: הנושא של גן ילדים יכול להיות במקרה הספציפי הזה אבל זה יכול להיות לאורך זמן.

משה גפני: יש מקרים שבהם המקרה הוא עיתוי, גם אתם אמרתם את זה, הוא עיתוי זמני, חולף.

<יואל הדר: נכון.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אז זה תלוי בנסיבות.

משה גפני: הרי לא יושבים בשב"ס אנשים שאין להם שכל, שסתם הם מחליטים לעשות זה, בגלל שעל זה יוגשו עתירות.

<יואל הדר: נעבוד על זה בניסוח, כששמענו את - - -

אורית סטרוק: אני אגיד לך - - -

משה גפני: טוב.

משה גפני: אבל אני מבקש שאת הניסוח הזה גם להראות לנו, לחברי הוועדה כאן, ולהגיע לניסוח שיהיה זהיר מאוד.

משה גפני: בשום פנים ואופן שלא ייתן פתח למקומות אחרים.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: אז אולי אתה מאשר את הסעיף הזה להצבעה?

משה גפני: לא, לא, לא, לא, לא.

משה גפני: אנחנו החלטנו – "המקום" לא בעניין.

משה גפני: החלטנו.

<יואל הדר: אדוני, מבחינתנו, כל סעיף אפשר להראות לכם.

<יואל הדר: אנחנו לא - - -

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אנחנו לא נחזור לפה.

משה גפני: זה מה שאני רוצה, לא נחזור לדיון הזה.

משה גפני: אחרת אנחנו נמשיך כמו הממשלה, שמונה חודשים, לריב על הוראת השעה לשלוש שנים.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: עורכת הדין נעמה פויכטונגר, לאור מה שעלה כאן, לגבי ההפרדה בין תסקיר המעצר ומה הוא אמור להביא, וחוות דעת המנהל ומה היא אמורה להביא, אני חושבת שאולי בסעיף 22ג לגבי תסקיר המעצר, שאמור לכלול התייחסות להתאמת העצור למעצר בפיקוח אלקטרוני ולמקום הפיקוח המוצע.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: והשאלה אם אי אפשר להוסיף כאן משהו כמו: התאמתו להשגת תכלית המעצר.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: יש עניין של תכלית המעצר, למה הבן אדם הזה נעצר: סכנה לשלום הציבור - - -

<נעמה פויכטונגר: המונח תכלית המעצר לא כל כך רלוונטית לגבי נותני התסקיר, שלפעמים תכלית המעצר, למשל, היא למנוע שיבוש הליכי משפט.

<נעמה פויכטונגר: זה לא דבר שעורך התסקיר הוא בהכרח אמון עליו.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: אבל מישהו כן צריך לתת.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: ואם נכנסים כבר לפרטים אני רוצה להבין - - -

<נעמה פויכטונגר: בסוף את זה, תכלית המעצר עם כל הנתונים השופט שוקל;

<קריאה: זה לא התפקיד של - - -

<נעמה פויכטונגר: תסקיר המעצר זה באמת תחום מומחיות של עורכי התסקירים שיודעים להתייחס לנושאים מסוימים.

<נעמה פויכטונגר: להכניס מינוח שמכניס אותם לאיזו פינה שהיא לא בטוח בתחום שלהם - - -

<נירה לאמעי-רכלבסקי: אז מי כן אמור לתת את כל הדברים האלה שמסביב?

<נירה לאמעי-רכלבסקי: זה חשוב לי כי אנחנו יוצרים כאן הליך חדש, ומי אמור בפני בית המשפט לתת את אותו input, כמו למשל, הנושא של מיקום של גן ילדים וכדומה?

<נירה לאמעי-רכלבסקי: אני בכוונה מעלה את זה.

<נעמה פויכטונגר: אז זה נורא תלוי מהו הדבר - - -.

<נעמה פויכטונגר: כי אנחנו יכולים היום - - -

משה גפני: אבל הבעיה, מה שהיא אומרת, זו בעיה שלכם.

משה גפני: איפה אתם תגידו את זה שגן ילדים - - -?

<נעמה פויכטונגר: אבל אדוני, זה לא שונה.

<נעמה פויכטונגר: בעצם, בכל הליך מעצר יש איזשהו מכלול של נסיבות או כל דיון בחלופת מעצר.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: הם צריכים לדאוג לזה, אנחנו לא צריכים לדאוג לזה.

משה גפני: הם צריכים להגיד את זה.

<נעמה פויכטונגר: אנחנו תמיד חיים בעולם עם אפשרויות אין סופיות, ובסוף - - -

<נירה לאמעי-רכלבסקי: יש אפשרות להכניס את זה בעניין של חוות דעת המנהל?

<נירה לאמעי-רכלבסקי: כי בכל זאת, יוצרים הליך חדש לאנשים שהם מסוכנים מכדי להיות משוחררים בערובה.

משה גפני: בסדר, השופט ישאל את זה.

משה גפני: זה דבר שקיים בכל מקרה.

משה גפני: אני הייתי מבקש את זה במקומם.

<נעמה פויכטונגר: לא אכפת לי לנסות לברר את זה בישיבות הניסוח, אבל אני לא מוכנה, סליחה שאני אומרת, אי אפשר שפתאום בשלב הזה יהיו עיזים שאנחנו פתאום אחר כך - - -

<נירה לאמעי-רכלבסקי: לא, לא קשור לעיזים.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: הדברים עולים כאן, כרגע.

משה גפני: טוב.

משה גפני: בסדר, בסדר.

משה גפני: ניסוח, ניסוח.

משה גפני: בסדר.

<פרומית כהן: אי אפשר להשאיר את זה לשופט.

משה גפני: מה?

<פרומית כהן: לא, אי אפשר להשאיר את זה לשיקול דעת של השופט בכל מקום, כי אנחנו רואים מה - - -

משה גפני: בסדר, אבל איפה תגידו, שאלה היועצת המשפטית: איפה תגידו שהאיש הזה שהולך לאיזוק אלקטרוני גר ליד גן ילדים, שאסור לו להיות שם?

משה גפני: איפה הם יגידו את זה?

<פרומית כהן: בתסקיר.

<אודיה איפרגן: לא, לא.

<אודיה איפרגן: התסקיר לא יכול לדעת את זה.

<קריאה: למה הם - - - את זה מהתסקיר?

<קריאה: איך אנחנו נדע?

<קריאה: התסקיר לא יכול לדעת את זה.

<קריאה: ומאיפה קצין המבחן ידע את זה?

<קריאה: מאיפה - - -?

<קריאות: - - -

<קריאה: מה זאת אומרת - - -?

משה גפני: מה שהיא שואלת: איפה זה עולה?

משה גפני: איפה זה מגיע?

משה גפני: מי מבין כל האינסטנציות שאמרתם עכשיו אומר שהוא גר ליד גן ילדים?

<עדי שגב: זה לא התסקיר.

משה גפני: מה?

<עדי שגב: לא התסקיר.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: לא התסקיר - - -

משה גפני: אז מי כן?

משה גפני: אני חושב שהקצין.

דוד רותם: - - - המשטרה.

משה גפני: גם אני חושב.

משה גפני: לכן אני אומר, הם היו צריכים לבקש את זה.

משה גפני: תחליטו מה שאתם רוצים.

משה גפני: בסדר.

<יואל הדר: אז אנחנו נשקול גם להכניס את המשטרה.

<יואל הדר: יכול להיות שיהיה פתרון דרך - - -.

<יואל הדר: הצענו - - -

משה גפני: בסדר.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: תגיד.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: רק תעשו את זה מהר לפני - - -

<נעמה פויכטונגר: אבל זה לא שונה מהמצב היום גם - - - תסקיר.

משה גפני: אז מי אומר שהמצב של היום הוא טוב?

משה גפני: אז אנחנו גילינו שיש בעיה פה, לכן.

משה גפני: אתם הולכים לשלוח מישהו לאיזוק אלקטרוני ליד גן ילדים, ומה שתעשו, את הדבר הכי נוח, תגידו: אין איזוק אלקטרוני, שזה אנחנו לא מסכימים.

<נעמה פויכטונגר: לא נראה לי שהשאלה - - -

משה גפני: תמצאו את הפתרון בתוך יום, לפני שאנחנו מביאים את זה למליאה.

משה גפני: אני חוזר בבקשה, מכיוון שהגברת רבקה לאופר ממשרד האוצר הגיעה, אני מבקש ממך לחזור.

משה גפני: תגידי את שמך, ממשרד הרווחה והשירותים החברתיים.

<אודיה איפרגן: עורכת הדין אודיה איפרגן.

משה גפני: מקודם אמרה עורכת הדין אודיה איפרגן שהגעתם להסכמה לגבי הנושא של הוראת השעה, שאנחנו ביקשנו שזה לא יהיה בחוק.

משה גפני: היא אמרה דברים שאני מבקש ממנה לחזור עליהם.

משה גפני: היות ואת הגעת רק עכשיו במקום בישיבת ממשלה, פה יותר מעניין.

משה גפני: אם את יכולה לחזור על ההסדר שהגעתם אליו?

משה גפני: או שאת יודעת מה, תגידי את.

משה גפני: משרד האוצר, הגברת רבקה לאופר.

<רבקה לאופר: כן.

<רבקה לאופר: ההבנות האלה כבר הושגו מזמן לגבי החקיקה - - -

משה גפני: מזמן הכוונה באמצע השבוע שעבר, אחרי הישיבה שהתקיימה כאן.

<רבקה לאופר: היה איזשהו דיון לגבי הוראת השעה, הוראת הקבע, ומשרד הרווחה והשירותים החברתיים חשש שאם החוק יוסדר כהוראת קבע אז הם - - - ככה, בעוד שלוש שנים - - -.

<רבקה לאופר: הגענו להבנות שהתקנים שדיברנו איתם עליהם אכן יינתנו, בהתאם לחוק, ו-12 תקנים השנה.

<רבקה לאופר: אחרי שמונה שנים – 12 נוספים.

<רבקה לאופר: ובתום שמונה שנים הם יאספו את כל הנתונים.

<רבקה לאופר: אם נראה שיש גידול בתסקירים, איזושהי תופעה שלא חשבנו עליה היום, אנחנו נשב ונתקנן על פי.

<רבקה לאופר: אני חושבת שזה אמור לספק.

משה גפני: כן.

דוד רותם: כן.

משה גפני: היא אמרה את זה ומה שאמרת עכשיו - - -.

משה גפני: הסיכום הזה מבחינתי הוא בסדר מכיוון שאנשי המקצוע שנמצאים ממשרד הרווחה והשירותים החברתיים אומרים שזה מספק אותם, ואתם, ממשרד האוצר, אומרים שאתם מתקננים את זה וכל מה שנלווה לעניין.

משה גפני: ואנחנו יכולים להוריד את הוראת השעה, שלא היה חוק פה עם הוראת שעה, שזה לא לעניין, אז אני מקבל את העניין הזה.

משה גפני: אני רק רוצה לדעת, אנחנו נבוא אחרי זה לסעיף – אני לא מבקש ממך גם התחייבות, אני רק רוצה לומר את זה לפרוטוקול: למנהל שיהיה במעמד של שופט שלום, נדמה לי, נכון?

<נירה לאמעי-רכלבסקי: ממונה.

<קריאה: ממונה.

<יואל הדר: לא, הממונה.

משה גפני: ממונה.

משה גפני: ממונה, הכוונה - - -

<נירה לאמעי-רכלבסקי: עם כשירות להיות שופט - - -, עם כשירות להיות.

משה גפני: הכשירות שלו תהיה גבוהה ואתם תצטרכו לתקנן את זה.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: לא, בכל זאת - - - זה עורך דין, ארבע שנים.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: לא משנה.

משה גפני: רק זה יהיה, זה יכול להיות ברמה יותר גבוהה מבחינת תשלום השכר.

<רבקה לאופר: - - - דרגה.

<רבקה לאופר: אתה מדבר על דרגה.

<רבקה לאופר: זה לא - - -

משה גפני: כן.

משה גפני: כן.

משה גפני: כן.

משה גפני: כן.

<רבקה לאופר: אני כמובן לא יכולה להתחייב על - - -

משה גפני: אני לא ביקשתי שתתחייבי.

משה גפני: אני רק מבקש לפרוטוקול שאם אכן יאושר בחוק ממונה בתקן, מבחינת השכר שלו גבוה יותר, שמשרד האוצר יתקנן את זה בהתאם ל-, שלא תהיה מבחינתנו מניעה לא לאשר דבר כזה היות ויהיה חסר תקציב לשכר הזה.

<רבקה לאופר: לא, לא דיברנו בכלל על - - -

משה גפני: לא, בסדר.

משה גפני: אני רק רציתי להגיד את זה בנוכחותך, שלא תהיה מניעה, אם אנחנו רוצים להעלות את הדרגה של הממונה או של האנשים שאנחנו מחליטים פה, שלא תהיה מניעה, וזה לא קשור למה שהסכמתם ביניכם.

<רבקה לאופר: זה לא קשור לסיכום - - -

משה גפני: מאה אחוז.

משה גפני: מאה אחוז.

משה גפני: מאה אחוז.

משה גפני: בסדר.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: צריך לציין שזה עומד בלב החוק, כי מדובר על מנגנון הפיקוח המינהלי, שאדם שאיננו שופט שולח אנשים למעצר.

<רבקה לאופר: - - - לתפקיד ביטחון פנים.

<רבקה לאופר: אתה מכיר את זה, את הנושא הזה?

<אודיה איפרגן: היא רפרנטית של הרווחה, הגברת רבקה לאופר, ואנחנו מדברים על ממונה שיתקשרו לביטחון פנים.

<רבקה לאופר: הוא היה פה בשבוע שעבר, מר אמיר אדרי.

<רבקה לאופר: השאלה אם הוא מכיר את הנושא הזה.

משה גפני: לא.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: כן.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: זה מופיע בנוסח כבר לפחות - - -

משה גפני: זה מופיע בחוק.

<רבקה לאופר: זה מופיע בחוק - - -

משה גפני: כן.

משה גפני: כן, אם תוכלי להעיר את תשומת ליבו שזה מופיע בחוק.

משה גפני: כן.

<רבקה לאופר: אז אני אדבר, אני אדבר איתו גם על זה, נוודא - - -

משה גפני: בסדר.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: תודה רבה.

<רבקה לאופר: בבקשה.

משה גפני: כן, בבקשה.

<אבי דיאמנט: שלום.

<אבי דיאמנט: לגבי סעיף 22ז.

<אבי דיאמנט: אם אנחנו נגיע להסכמות עם השר לביטחון פנים בנושא של המכסה, הגדלת המכסה לגבי עצירים, אז אנחנו כאן צריכים גם את משרד האוצר, ואת כרפרנטית של משרד האוצר ממונה גם על הרשות לשיקום האסיר.

<אבי דיאמנט: זאת אומרת, גם את ההסכמה שלכם מבחינה זאת להגדיל.

<אבי דיאמנט: כי התקציב שלנו לגבי הכמות, מ-2006 נשאר אותו דבר.

<אבי דיאמנט: וגם המכסה היא מאוד נמוכה, מה שלא קורה בארצות אחרות וכולי.

<רבקה לאופר: אני באמת מציעה לא לנצל את העברה הזאת לענייני התקציב של הרשות.

<אבי דיאמנט: אז צריכים כאן להגיע - - -

משה גפני: אתה אמרת את דבריך.

משה גפני: הם צריכים להגיע לכאן כדי לאשר את המכסה.

משה גפני: אמרת את דבריך קודם.

משה גפני: היא לא הכתובת להגיד את זה.

משה גפני: זה יגיע לכאן.

משה גפני: לאחר שיהיו דיונים, יגיע לכאן.

משה גפני: ושם, אמרתי לך גם קודם, אנחנו נאמר את הדברים, אתה תציג את הדברים או שתאמר אותם ונגיע להסכמות.

משה גפני: עושה רושם שאנחנו, יש לנו יכולת להגיע להסכמות גם עם משרד האוצר.

משה גפני: תראה מה זה, שמונה חודשים הם דנו בנושא של הוראת שעה ולא הגיעו להסכמה והכניסו הוראת שעה בחוק.

משה גפני: בשלושה ימים הגיעו להסכמות.

משה גפני: אז אל תהיה מודאג.

משה גפני: עוד לא אבדה תקוותנו – בחוק הלאום.

אורית סטרוק: אדוני היושב ראש, אני רוצה להגיד לך שאני ממש מוטרדת מהסיפור הזה של הסעיף שהם רוצים - - -

משה גפני: טוב, אז נחזור לזה.

משה גפני: בואי נתקדם.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אני פחות היום.

אורית סטרוק: אני רוצה להגיד ככה - - -

משה גפני: רגע, שנייה, שנייה, אני רק רוצה.

משה גפני: בסדר?

משה גפני: יש עוד משהו לגבי?

משה גפני: כן.

משה גפני: חברת הכנסת אורית סטרוק, נחזור לזה.

משה גפני: בואי נגמור רגע.

אורית סטרוק: - - -

משה גפני: כן.

משה גפני: נחזור לזה.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אל תהיי כל כך מוטרדת, אני כבר פחות.

משה גפני: בסדר, לא משנה.

משה גפני: תציגי - - -

אורית סטרוק: - - -

משה גפני: לא, בסדר, אין בעיה.

משה גפני: אם אני משתכנע כמוך, את יודעת, אני לא מוותר.

משה גפני: הלאה.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: אז אנחנו חוזרים לסעיף 22ח.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: דילגנו, חזרנו - - -

משה גפני: לא, למה סעיף 22ח?

<נירה לאמעי-רכלבסקי: כי דיברנו, היינו כבר בסעיף 22ז.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: דיברנו על העניין של מקומות.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: קפצנו חזרה לסעיף 22ב כדי לדבר על חוות דעת המנהל.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: עכשיו אנחנו ממשיכים לסעיף 22ח – מינוי מנהל - - -

משה גפני: סעיף 22ט.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: לא - - -

משה גפני: שבע, שבע - - -

<נירה לאמעי-רכלבסקי: לא.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: אנחנו הכנסנו פשוט בסעיף 22ח את העניין של הכשרות, הכשרות של האזיק.

משה גפני: איפה?

משה גפני: איפה?

משה גפני: זה?

<נירה לאמעי-רכלבסקי: - - - הכשר.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: כן.

משה גפני: איפה זה?

<נירה לאמעי-רכלבסקי: פשוט מיקמנו את זה.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: אז שוב, זה גם עניין - - -

משה גפני: אני הולך לפי הדף הזה.

משה גפני: לכן - - -

<נירה לאמעי-רכלבסקי: אני יודעת.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: אני יודעת.

משה גפני: אז תגידי מה הסעיף.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: בסעיף 22ח(ב), זה מיקום שככה חשבתי להכניס כרגע את העניין של ההכשר.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: הוסכם כאן, בוועדה, שאחת לשנה או בכל פעם שנעשה שינוי בטכנולוגיה שמשתמשים בה תהיה איזושהי בדיקה לגבי העמידה של האזיק בכללי ההלכה בכל הנוגע לשמירת שבת.

משה גפני: כן.

משה גפני: שבת וחג.

<שמעון בר גור: דיברנו על שינוי מהותי.

משה גפני: מה?

<שמעון בר גור: דיברנו אז בישיבה הראשונה על שינוי מהותי - - -

<קריאה: יש הלכה.

<קריאה: זה הנוסח החלופי.

<נעמה פויכטונגר: - - - זו ההצעה שלנו בסעיף 4א.

<שמעון בר גור: סליחה.

משה גפני: רגע, הבדיקה היא שלכם, של השב"ס, של הרבנות של השב"ס.

<שמעון בר גור: אוקיי.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: כן, אבל הייתה - - - להיכנס - - -

משה גפני: בסדר.

משה גפני: לא, למה זה צריך להיות מהותי?

משה גפני: מה אכפת לך שזה לא מהותי?

<נירה לאמעי-רכלבסקי: אנחנו מסכימים על העיקרון - - -

<נעמה פויכטונגר: לא, השאלה הייתה אם זו תהיה בדיקה תקופתית או בדיקה שהיא תלוית שינויים טכנולוגיים.

משה גפני: אמרנו שיש שני דברים: יש בדיקה של אחת לשנה, שזה דבר מקובל בכל מקרה; ויש בדיקה שכאשר נעשה שינוי באיזוק, בנושא הטכני - - -

<נעמה פויכטונגר: אני לא יודעת אם זה עקרוני אבל אנחנו הבנו בדיון הקודם אחרת.

<נעמה פויכטונגר: בהתחלה הוועדה הציעה אחת - - -

משה גפני: היה פה הרב של השב"ס.

<נעמה פויכטונגר: נכון.

<נעמה פויכטונגר: ואז - - -

משה גפני: עכשיו, אני אומר לכם: אני לא רב ואני לא.

משה גפני: אולי כן אבל זה לא קשור בכלל לעניין.

משה גפני: על כל פנים, אין מצב כזה שבו, בכל תחום, לא רק בתחום של הכשר הלכתי, אלא בתחום של הכשר טכני, של הכשר אלקטרוני, של כל מה שנלווה לזה, אין דבר כזה שלא בודקים את העניין אחת לשנה.

משה גפני: זה הדבר הרגיל.

משה גפני: זה נאמר קודם, בישיבה הקודמת.

משה גפני: מה שנאמר על ידי הרב, ואני חושב גם כן:

משה גפני: אם נעשה שינוי באיזוק – במקום איזוק א' עושים איזוק ב'.

משה גפני: זה לא מפריע לאף אחד.

משה גפני: זה לא דורש משאבים.

משה גפני: זה אותם עובדי שב"ס, שהם ברבנות של השב"ס, הם בודקים את זה.

משה גפני: אם יש התנגדות תגידו.

משה גפני: אני אקבל התנגדות שהיא תהיה התנגדות הגיונית.

משה גפני: אין דבר כזה שלא בודקים אחת לשנה או שלא בודקים בשעה שמחליפים את האיזוק.

משה גפני: טכנית.

משה גפני: עכשיו, אני לא מבקש להביא בד"ץ, אני יודע מה.

משה גפני: אני מבקש להביא את הרבנות של השב"ס.

משה גפני: מה, מה הבעיה?

משה גפני: אולי תשתפו אותי בהתייעצות.

<ציון שי: אם אין שינוי בציוד וזה אותו ציוד - - -

משה גפני: אז בודקים אחת לשנה.

<ציון שי: מה יש לבדוק?

<ציון שי: לא חל בו שום שינוי.

משה גפני: שום דבר.

משה גפני: כלום.

משה גפני: אתה נבדק אלקטרונית, אתה נבדק טכנית בציוד שלך?

משה גפני: אחת לשנה בודקים?

משה גפני: בא מישהו לבדוק?

<ציון שי: לא.

משה גפני: אני אומר לך שכן.

משה גפני: אתה אפילו לא שם לב לזה.

משה גפני: לא בודקים את הציוד שלך אחת לשנה?

<נירה לאמעי-רכלבסקי: אולי שיינתן ההכשר - - -

משה גפני: כן.

משה גפני: כן.

משה גפני: הבדיקה אומרת אישור.

משה גפני: הרבנות אומרת: כן, הכול בסדר.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: שלא היה שינוי בטכנולוגיה הכוונה היא שיינתן אותו הכשר אחר כך.

משה גפני: כן.

משה גפני: המילה הכשר היא - - -

<נעמה פויכטונגר: לא, לא המילה הכשר.

<נעמה פויכטונגר: אני אסביר אולי פשוט מה - - -

<נירה לאמעי-רכלבסקי: לא הכשר.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: אישור שזה אומר - - -

משה גפני: כן.

<נעמה פויכטונגר: הבדיקה עצמה, לפחות עד היום, באמת נעשתה דווקא על ידי מכון "צומת", לא על ידי רבנות השב"ס - - -

<קריאה: נכון.

משה גפני: כן, אבל הרב עמד מאחורי העניין.

<נעמה פויכטונגר: בוודאי.

משה גפני: זהו.

<נעמה פויכטונגר: בוודאי.

<נעמה פויכטונגר: השאלה היא רק, בניגוד לכשרות של מזון, למשל, שיש עניין לא בבדיקה אחת – שם - - - בדיקה כל הזמן, כי כל יום מגיע משלוח - - -

משה גפני: אנחנו מדברים פה על בדיקה טכנית אלקטרונית.

משה גפני: כן.

<נעמה פויכטונגר: נכון.

<נעמה פויכטונגר: השאלה היא, ככל שלא יהיה שום שינוי בציוד, השאלה היא האם גם אז מתחייב חידוש - - -

משה גפני: לא.

משה גפני: הרב אומר שלא היה שום שינוי, וההכשר, שהיה כל הזמן, תקף.

משה גפני: זה הכול.

<נעמה פויכטונגר: בסדר - - -

משה גפני: - - -

<בן ציון: אדוני, אין לנו בעיה עם הנוסח.

<קריאה: אין לנו בעיה.

משה גפני: מה?

<בן ציון: אין לנו בעיה.

<בן ציון: אין לנו בעיה.

משה גפני: לכן אנחנו כותבים את זה.

משה גפני: זה הכול.

<נעמה פויכטונגר: הוא - - - לחלופין.

<קריאה: לא, לא, שיהיה גם בזה.

<יואל הדר: - - -

משה גפני: בואו נעשה סדר: אני לא עושה פה מחטף ואני לא הולך.

משה גפני: הרי עוד מישהו עוד יכתוב את זה.

משה גפני: יש עצירים, לצערנו הרב, שהם שומרי שבת.

משה גפני: יש עצירים שהם שומרי מסורת, ואנחנו גם נמצאים במדינה יהודית בסופו של דבר.

משה גפני: אני לא מסכים לחוק הלאום בגלל שאני חושב שזה חוק יסוד שיוצר בעיה.

משה גפני: אבל בעיקרון, המדינה יהודית.

משה גפני: צריך שבן אדם שמבקש את האיזוק האלקטרוני, והוא לא יבקש אותו אם לא יגידו לו: האיזוק הזה נבדק אחת לשנה.

משה גפני: יש פה את הרב שעובר על זה, שזה התחום שלו.

משה גפני: אם יש בעיה הוא קורא למכון "צומת".

משה גפני: אם אין בעיה הוא אומר: את מה שאושר כל הזמן – תקף.

משה גפני: אם משנים לחלוטין את העניין הזה שמשנים את האיזוק האלקטרוני אז אנחנו יוצרים את כל התהליך מחדש.

משה גפני: תהיה שקט ורגוע.

משה גפני: כמו שהוא אומר לי גם בהוראת השעה.

משה גפני: אני שאלתי את הרב ויזנר לפני שהתחילה הישיבה הראשונה.

משה גפני: הוא אומר: אין לך מה להיות מודאג.

משה גפני: אדם שומר שבת או שומר מסורת, אין לו בעיה עם האיזוק האלקטרוני.

משה גפני: זה צריך שהעציר יוכל לשמוע.

משה גפני: כדי שהוא יוכל לשמוע אנחנו צריכים להכניס את זה בחוק.

משה גפני: זה לא דבר שהוא מצריך משאבים.

משה גפני: אם הוא מצריך משאבים, זאת אומרת צריך לעשות שינויים, אז מצריך משאבים בגלל שהאיזוק הוא לא טוב מבחינת שמירת השבת.

משה גפני: זה הכול.

משה גפני: הלאה.

דוד רותם: אתה סומך על מכון "צומת"?

משה גפני: יש דברים שאני סומך על מכון "צומת".

משה גפני: מה השאלה.

משה גפני: - - -.

משה גפני: בנושא הזה אין פה הרבה חוכמות.

משה גפני: או שהאיזוק האלקטרוני מתחיל לעבוד בשבת בגלל שאתה זז או שלא.

משה גפני: יש לזה פתרונות והפתרונות ישימים.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: אוקיי.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: סעיף 22ט, דיברנו על זה כבר, הנושא של כשירות להיות שופט שלום, של ממונה - - -

משה גפני: הממונה – אתם מסכימים לזה?

<נירה לאמעי-רכלבסקי: כן.

משה גפני: הם הסכימו.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: בוודאי.

<שמעון בר גור: לאור ההערה שלך לגבי הזה - - -

משה גפני: תקן.

<שמעון בר גור: אבל שוב, כן, כי אני רק רוצה להסביר שהמחשבה הראשונה הייתה, שב"ס עובד, יעבוד פה בפריסה מחוזית, והכוונה הייתה שיעשו את זה במחוזות.

<שמעון בר גור: לאור ההערה שלך אז אנחנו חיים בשלום עם העניין.

משה גפני: טוב.

משה גפני: הלאה.

<שמוליק יקותיאל: אפשר הערה, אדוני?

משה גפני: בבקשה.

<שמוליק יקותיאל: שמוליק יקותיאל, מהתקציבים של המשרד לביטחון פנים.

<שמוליק יקותיאל: אנחנו מסוכמים מול משרד האוצר.

<שמוליק יקותיאל: הרי השב"ס קיבל תוספת תקנים.

<שמוליק יקותיאל: התקן של הממונה הוא מעבר לזה.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: מאה אחוז.

משה גפני: הלאה.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: אותו סעיף, 22ט, אנחנו ב-(ג), לגבי מספר הימים שעצור יכול לשהות במעצר לפני שהוא מובא לפני שופט, והסיכום היה שזה יהיה שלושה ימים, - -

משה גפני: לא חמישה.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: - - ולא חמישה כמו שנכתב.

משה גפני: לא כולל שבתות וחגים.

משה גפני: עורך הדין יואל הדר.

<קריאה: לא.

<קריאה: שלושה ימים.

משה גפני: שלושה ימים, לא כולל שבתות וחגים.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: בדיוק.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: וההבהרה על שבתות וחגים נמצאת - - -

<קריאה: אולי עדיף שלושה ימי עבודה.

<יואל הדר: אפשר, אדוני, כדי לעשות יותר בהירות, כמו מקודם, שלושה ימי עבודה?

<נעמה פויכטונגר: לא.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: לא.

<קריאה: לא, לא, לא, לא, לא.

<יואל הדר: כן.

<קריאה: לא, לא, לא, לא שלושה - - -

<יואל הדר: הבנתי - - -

<זאב חכים: ואז זה יהיה גם לא כולל שישי.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: כתוב לך בסוף, הסיכום היה ששבתות וחגים לא יובאו אלא - - -

משה גפני: שלושה ימים לא כולל שבתות וחגים.

משה גפני: הבנתי, הבנתי.

משה גפני: אתה למדת בישיבה?

משה גפני: לא, אם למדת בישיבה אני מבין עכשיו את כל מה שאתה עושה.

משה גפני: אתה פשוט הולך להרוויח יום עכשיו במילה הזאת של שלושה ימי עבודה.

משה גפני: נכון?

<יואל הדר: כן ולא.

<יואל הדר: למה כן ולא?

<יואל הדר: לא, זה לא למדתי בישיבה אם כן ולא.

<יואל הדר: לא למדתי בישיבה כמוך, אדוני.

<יואל הדר: אני אומר: זה רק יכול לגבש.

<יואל הדר: כי מראשון עד חמישי אין שום שינוי.

משה גפני: אני עומד במילתי: שלושה ימים במקום חמישה, לא כולל שבתות וחגים, שזה מוסיף את הזמן של שבתות וחגים.

משה גפני: ובקטין חצי מהזמן, לא כולל שבתות וחגים.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: 36 שעות.

משה גפני: 36 שעות.

<יואל הדר: אז בשביל - - -

משה גפני: עזוב, אל תסבך את זה.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: אבל זה הסיכום.

משה גפני: אם אתה מתחיל להגיד לי ימי עבודה וזה, אני צריך לצאת החוצה ולהפעיל מחשב ולהתחיל זה.

משה גפני: אני הרי לא למדתי ליבה אז אני לא יודע כמה אתה - - -

<יואל הדר: ליבה – בישיבות של הוועדה פה למדנו שגם יום ראשון זה יום עבודה של הכנסת.

<יואל הדר: לא ידענו עד עכשיו.

משה גפני: זאת ועדה משותפת.

משה גפני: ועדת חוקה, חוק ומשפט עובדת, וועדת המדע והטכנולוגיה עובדת ועוד ועדות עובדות שאנחנו משתתפים בהן.

משה גפני: אז אנחנו, במקום לנסוע לסיורים או לכל מיני מקומות החלטנו לסיים את החוק.

משה גפני: בגלל שאני התחייבתי לעצמי ולשר שהחוק הזה יעבור מהר - - -

<יואל הדר: אנחנו מודים לאדוני.

<נעמה פויכטונגר: הממשלה מברכת על כך

<יואל הדר: באמת, אנחנו מברכים על כך.

<זאב חכים: סליחה, אדוני היושב ראש, אנחנו מבקשים שייקבע שלושה ימי עבודה בפירוש כדי שיום שישי לא ייחשב.

משה גפני: לא קיבלתם.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: זה לא היה הסיכום.

<זאב חכים: המקור דיבר על חמישה ימים - - -

משה גפני: לא, בסדר – לא קיבלתם.

משה גפני: העלית את זה – לא קיבלתם.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: מסוכם.

משה גפני: שלושה ימים לא כולל שבתות וחגים.

משה גפני: עכשיו אני רוצה להגיד לכם, אני אבקש פה מהנהלת בתי המשפט: היות והעלתה היועצת המשפטית של הוועדה לגבי קטין שזה 36 שעות, היא אמרה שזה לפעמים יכול להיות חמישה וחצי ימים, ויכול להיות ביומיים של ראש השנה ושבת.

משה גפני: זה מתפרס על פני זמן רב.

משה גפני: עכשיו, אני רוצה להגיד לכם שאני דיברתי גם עם מנהל בתי המשפט, גם השופט, נשיא בית המשפט העליון, השופט אשר גרוניס מעורב בזה; דיברתי גם עם נציב השב"ס וגם עם אנשי השב"ס לגבי העניין.

משה גפני: אני מבקש, אם את יכולה, בבקשה, להצהיר הצהרה לפרוטוקול.

משה גפני: תגידי את שמך ותפקידך.

<שירי לנג: אז אני עורכת הדין שירי לנג מהלשכה המשפטית בהנהלת בתי המשפט.

<שירי לנג: אז באמת, על מנת להפחית את חילול השבת והחג, הנהלת בתי המשפט מסכימה לנייד שופטים כאשר יש רצף של ראש השנה ושבת שעולה על 72 שעות.

<שירי לנג: מסכימה לנייד אותם למתקני הכליאה ובלבד שמתקיימים שני תנאים:

<שירי לנג: התנאי הראשון הוא שאנחנו מדברים על אולם שיהיה במתקן הכליאה שהוא אולם משפט שעונה על כל הדרישות של אולם משפט, שהוא נגיש לציבור ומתקיים בו הכלל של פומביות הדיון.

<שירי לנג: והדבר השני שזה יהיה מתקן כליאה אחד בכל מחוז על מנת - - -

משה גפני: בששת המחוזות.

<שירי לנג: כן, בכל ששת המחוזות.

<שירי לנג: לגבי אילת, נצטרך להחריג את אילת מההסדר, אני מניחה, בגלל המרחק שלה, כך שעצורים שנעצרו באילת הדיון בעניינם יתקיים בבית המשפט באילת.

<שירי לנג: זו ההסכמה.

משה גפני: קודם כל, אני מודה לך על ההצהרה החשובה הזאת שהיא מבחינתי גם פותרת ייסורי מצפון שיש לי מאז שאושר החוק של המעצרים בוועדת החוקה, חוק ומשפט, לפני הרבה מאוד שנים.

<שמעון בר גור: נאמר פה התנאי של פומביות הדיון.

<שמעון בר גור: המשמעות היא, אם אני מבין, זאת אומרת שאזרחים, לא עורכי הדין, לא באי כוחם, יוכלו להיכנס למתקן.

<שירי לנג: נכון.

<שמעון בר גור: שירות בתי הסוהר, יש שישה בצפון, יש בתי מעצר.

<שמעון בר גור: אני לא רואה, זאת אומרת, צריך להשקיע משאבים.

<שמעון בר גור: כרגע, כיום, לקיים דיון שיהיה פומבי, להכניס אזרחים לבתי המעצר, ככל שאני רואה, למעט אחד בדרום, זה בעייתי.

<שמעון בר גור: אני כבר אומר את זה לכם.

<קריאה: יש גם במרכז - - -

<שמעון בר גור: אם החלופה היא לעשות אולמות דיונים שהם לא בתוך בתי המעצר אז מה הועילו חכמים?

<שמעון בר גור: כי אנחנו נצטרך לנייד אותם.

<שמעון בר גור: לצורך העניין, בית המעצר אבו כביר בתל אביב, אין שם, כדי להכניס לשם אזרחים לאולם, לתוך בית המעצר – בעייתי, נראה לי, כרגע.

<שמעון בר גור: להוציא אותם החוצה כדי לקיים את הדיון – אז זה שוב, זה - - -

משה גפני: טוב.

משה גפני: תשמע, אני רוצה להגיד לך: אני גם דיברתי עם נציב השב"ס והוא אמר גם שהוא יקיים עבודת מטה אצלו.

משה גפני: אני מניח שהוא עשה את זה.

משה גפני: בפניכם עומדות שתי ברירות: כל הזמן טענו, אני דיברתי עם השב"ס הרבה מאוד קדנציות, טענתם שהנהלת בתי המשפט לא מסכימה – היא לא תשלח שופטים ולא.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: ואז מה שנאלצתם לעשות זה לקחת סוהרים שחלקם שומרי מסורת, כפי שאתה בוודאי יודע, אבל זה לא משנה; גם להעביר את כולם במסות – מכיוון שאנחנו מדברים על שלושה ימים, שזה באמת קורה אחת לכמה שנים – אבל להעביר במסות לבתי משפט עם חילולי שבת וחילולי חג וכל מה שנלווה לעניין הזה; עם הוצאות בלתי רגילות, מכיוון שצריך להביא את כל המשמר וצריך להביא את כל אלה שלוקחים את העצורים האלה.

משה גפני: לפעמים יש עצורים שהם עצורים מסוכנים, והסיפור הוא סיפור קשה מאוד.

משה גפני: לכן, זה טרדה בלתי רגילה.

משה גפני: ההיערכות לזה היא ענקית.

משה גפני: אני יודע.

משה גפני: בגלל הנושא הזה אני גם למדתי את העניין.

משה גפני: כל הטענה הייתה בתי המשפט.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: הנושא של בית המשפט, ייאמר לשבחו של נשיא בית המשפט העליון ושל מנהל בתי המשפט שהם הודיעו שהם מסכימים.

משה גפני: עכשיו בידיכם האפשרות הטכנית.

משה גפני: צריך להידבר איתם, מה נקרא בדיוק אולם משפט; למה מתכוונים באחת, נניח, לחמש או ארבע שנים או.

משה גפני: זה יכול לקרות שנה אחרי שנה כמו שקרה עכשיו אבל זה דבר נדיר לחלוטין.

משה גפני: אנחנו מדברים, נדמה לי, על שלושה ימים בעוד חמש שנים.

משה גפני: אם השב"ס לא יכול להגיע להסכמה עם הנהלת בתי המשפט מהו אולם משפט ראוי באבו כביר וכתוצאה מזה יתחילו לנייד בתוך תל אביב שם את כל מה שנלווה לעניין, אני חושב שזאת תהיה תעודת עניות לשב"ס.

<שמעון בר גור: אני לא אמרתי שלא, רק אמרתי את עניין - - -

משה גפני: אני גם לא אמרתי שיש לכם תעודת עניות.

משה גפני: אמרתי שאם בסוף יתברר, חס וחלילה, שהשופטים הם בסדר ואתם לא בסדר אז אני צריך לשנות את כל הנאומים שלי.

משה גפני: לא, רגע, אני חוזר.

משה גפני: הנהלת בתי המשפט הסכימה.

משה גפני: זה מוריד למשרד האוצר הוצאות תקציביות.

משה גפני: זה מוריד לכם הוצאות תקציביות.

משה גפני: זה מוריד לכם את הנושא של שבת וחג, את הדברים שהעיקו מאוד גם עליכם.

משה גפני: ואתם חיפשתם פתרונות ואמרתם לי, עוד לפני שאתה נשאת בתפקיד: אתה חבר כנסת, תשנה את החוק.

משה גפני: תכריח את בתי המשפט.

משה גפני: ככה אמרו לי.

משה גפני: בא בית המשפט מרצונו והוא אומר: אני עושה את זה.

משה גפני: אני אבקש משופטים, יכול להיות אפילו שופטים שאינם יהודים.

משה גפני: שאפילו זה יכול לרדת.

משה גפני: אני אומר את זה לפרוטוקול אבל אני לא מחייב אף אחד מה לעשות.

משה גפני: אתה יודע, לפעמים עם רצון טוב אפשר לפתור בעיות באופן מושלם.

משה גפני: עכשיו זה בידיים שלכם.

משה גפני: אתם אמרתם שאתם תעשו כל מאמץ על מנת לפתור את הבעיה הזאת.

משה גפני: אמר לי את זה גם נציב השב"ס.

משה גפני: ואני מבקש שתגיד לפרוטוקול שאתם הולכים לעשות כל מאמץ, בתיאום עם הנהלת בתי המשפט, כדי לעשות את זה.

אורית סטרוק: אגב, אני רוצה להגיד לך, אדוני היושב ראש, זאת אומרת, אם אתה זוכר את זה, אני זוכרת את זה יותר מדי טוב, שבהתנתקות פתחו בתי משפט בתוך בתי הכלא.

אורית סטרוק: פתאום לא הייתה שום בעיה - - -

משה גפני: ולא רק, אלא גם ב"צוק איתן" פתחו.

אורית סטרוק: נכון.

משה גפני: שם זו לא הייתה דוגמה מוצלחת אבל פתחו.

<קריאה: כן, אבל לא קוימה פומביות הדיון.

<שמעון בר גור: להערת יושב ראש הוועדה: השב"ס יעשה כאמור את המאמצים כדי שאכן הפתרון, אותו פתרון של פעם אחת לכמה שנים יתקיימו דיונים שלא בבתי המשפט אלא בתוך בתי המעצר.

<שמעון בר גור: אבל להערתה של חברת הכנסת אורית סטרוק: אותם בתי משפט נוצרו מחוץ לבתי הכלא.

<שמעון בר גור: בהתנתקות.

אורית סטרוק: בתוך מתחמי בתי הכלא.

<שמעון בר גור: מתחם רמלה מחוץ - - -

משה גפני: בסדר.

אורית סטרוק: זה היה בתוך המתחם.

משה גפני: הערתה של חברת הכנסת אורית סטרוק נרשמה, תשובתך נרשמה.

משה גפני: לא רלוונטי עכשיו לענייננו.

משה גפני: עכשיו לענייננו, פנינו לעתיד.

משה גפני: אנחנו מבקשים שהעניין הזה יוסדר על ידי השב"ס.

משה גפני: הנושא התקציבי, כדי להכשיר את זה ומה צריך להכשיר, הם עומדים מולם.

משה גפני: גם הם יבינו שכאשר מדובר על מקרה שהוא מקרה די נדיר באופן יחסי, הוא לא מעשים שבכל יום, אז יוכלו לעגל פינות.

משה גפני: אני כך מעריך.

<שירי לנג: - - - פומביות בחוק, זה לא - - -

<שמעון בר גור: אין ויכוח.

משה גפני: מה?

משה גפני: מה?

<שמעון בר גור: אין ויכוח.

משה גפני: אין ויכוח שמה?

<שמעון בר גור: אנחנו נעשה את המאמץ.

<שמעון בר גור: הצעתנו המקורית שתמומש.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: הצעתנו המקורית הכוונה שיהיה מקום שבו שופט יוכל להגיע בכל אחד מששת המחוזות כדי למנוע את ההסעה והשמירה וההעברה של אנשים בעיצומו של חג או בעיצומה של שבת.

<שמעון בר גור: זה האינטרס שלנו, שבכל מקום שיש שם עצורי - - -

משה גפני: בסדר.

משה גפני: מי רושם פרוטוקול?

<יעקב סימן טוב: אני.

משה גפני: אינטרס שלנו הוא אמר.

משה גפני: הלאה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: הלאה.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: טוב.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: סעיף 22ט(ד), פה אנחנו חוזרים, הייתה כאן איזושהי הסכמה בוועדה להפוך את רשות הערעור, להפוך אותה ולהפוך אותה לזכות, וכרגע אנחנו חוזרים בעצם, משאירים את זה - - -

משה גפני: כן, אני הסכמתי לערעור ברשות, גם שכנעו אותי בעניין הזה.

משה גפני: אבל ערעור ברשות מכיוון שבלאו הכי זה נמצא בתהליך ארוך ואני הסכמתי לזה.

משה גפני: הלאה.

משה גפני: סעיף 22י.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: סעיף 22י.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: אנחנו, בהתאם לחוות דעת שגם אני הגשתי קבענו כאן, בוועדה, שהתנאים כאן לדרוש מכל אדם למסור תעודת זהות או למסור ידיעה או מסמך היו מקלים מדי על סוהר או המנהל לצורך בירור הפרה, ולכן הוספנו כאן איזשהם מגבלות כדי שיהיה ברור שאנחנו דורשים, אנחנו נותנים כאן סמכות לדרוש מכל אדם שעשויה להיות לו נגיעה לעניין: למסור לו את שמו ומענו, להציג בפניו תעודת זהות או תעודה רשמית אחרת.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: וכנ"ל לגבי מסירת ידיעה או מסמך העשויים לכלול מידע בנוגע לעמידה בתנאי תכנית הפיקוח או להפרתם.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: אני חושבת שיצרנו איזשהו איזון כדי שיהיה ברור שאין כאן סמכויות מרחיקות לכת למנהל או לסוהר שממלא את מקומו.

דוד רותם: טוב.

דוד רותם: כן, יש לכם עם זה בעיה?

<נעמה פויכטונגר: לא.

<קריאה: לא.

<נעמה פויכטונגר: הנוסח, אמנם עוד לפני התיקון הוא הנוסח המינימלי שניתן גם לפקחים לפי החוק למניעת עישון וברכבת הקלה.

<נעמה פויכטונגר: אבל מכיוון שממילא זאת המטרה אין לנו בעיה עם ההבהרה הזאת.

דוד רותם: טוב.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: כן.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: אוקיי.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: עכשיו, סעיף 22יב – ביצוע ותקנות.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: התקנות יובאו כאן לאישור ועדת הכנסת המשותפת.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: הוספנו את זה.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: כנ"ל לגבי הדיווח לכנסת מידי שנה במהלך תקופה של שלושה שנים.

<נעמה פויכטונגר: רק בסעיף 22יג(1) צריך להבהיר שזה פרסום צו ולא צווים, כיוון - - - צו אחד.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: פרסום צו לפי סעיף 22ז.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: נכון, זה יהיה רק המכסות.

<יואל הדר: רגע, לא הבנתי את סעיף 22יג(1) שהכפפת את זה לאישור של הוועדה.

<יואל הדר: אז מה יש לי לפרסם, להודיע לכם על פרסום צו?

<נעמה פויכטונגר: זה נכון.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: נכון.

דוד רותם: כן.

דוד רותם: אנחנו רוצים לדעת אם השר הגביל מקומות - - -

<יואל הדר: לא, אבל באישור שלכם.

<יואל הדר: אם אתם לא רוצים את האישור שלכם זה בסדר.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: לא, מה שהם אומרים, אנחנו ממילא, הצו הזה מובא אלינו ממילא, לכן אין צורך לעדכן אותנו בפרסום צו כזה כי הצו יגיע ממילא לוועדה המשותפת – צו על מסירה.

<יואל הדר: אבל אם אתם מעדיפים פרסום ולא באישור של הוועדה זה גם אפשרי.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: לא, לא, אתה צודק.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: אתה צודק.

<יואל הדר: לא, זה גם אפשרי.

דוד רותם: לא, זה יהיה באישור הוועדה.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: לא, לא, לא.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: ההחלטה הייתה שזה מגיע לוועדה.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: לכן, באמת פסקה (1) לא רלוונטית.

<קריאה: זה רק צו של מכסת מפוקחים.

<קריאה: כן.

<קריאה: נשארנו רק עם הצו הזה.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: כן.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: הצו כרגע הוא רק לגבי מכסות.

<קריאה: אוקיי.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: מכסות ואפשרות של חלוקה למחוזות.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: זה עדיין איתנו שם - - - בהמשך יש לנו את התיקון של סעיפים 60, 61, 62.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: זה התיקון המותאם לעובדה שתהיה הגבלה של שנה וחצי על מעצר בפיקוח אלקטרוני, ו-60 ימים לתחילת משפט.

דוד רותם: טוב.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: וכל מה שנובע מזה.

דוד רותם: זה אומר שהתובעים המשטרתיים יצטרכו להגיש כתב אישום מהר.

<נעמה פויכטונגר: מוגש.

<נעמה פויכטונגר: מעצר עד תום ההליכים - - - מוגש.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: כתב אישום יוגש בכל מקרה כי זה מעצר עד תום ההליכים, אבל המשפט יצטרך להתחיל בתוך חודשיים לכל היותר ולהסתיים תוך שנה וחצי.

דוד רותם: טוב.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: שוב, חוות דעתי הייתה שנה אבל לצערי דעתי לא התקבלה.

דוד רותם: זה מה שרצה היושב ראש.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: כן.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: אוקיי.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: הסעיפים בהמשך שהוספנו הם באמת סעיפים טכניים של תחולת החוק.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: אנחנו בעצם משאירים בתוקף את הוראת השעה שחלה כרגע עד כניסתו של החוק.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: וכניסתו של החוק – שישה חודשים מיום פרסומו.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: עד אז בעצם תחול הוראת השעה ויחולו אותן מכסות שקבועות כרגע.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: אנחנו, למיטב הבנתי, מורידים את סעיף התקצוב לאור סעיף ה'.

משה גפני: כן.

משה גפני: כן.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: וזהו, בעצם.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: זה מביא אותנו - - -

משה גפני: סיימנו את הכול, מה שהעלית?

<נירה לאמעי-רכלבסקי: כן.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: חברת הכנסת אורית סטרוק, בבקשה, לגבי המקום.

אורית סטרוק: אני רוצה להגיד שאני מרגישה שזה סוג של טריק שהוא כבר יותר גרוע ממה שהיה בהתחלה.

אורית סטרוק: כי לפי מה שהיה צריך להיות בהתחלה, שסוגיית המקום הייתה צריכה להיכנס שם, בסעיף 22ז, אז לפחות זה היה צריך להיות באישור של ועדת הכנסת המשותפת.

אורית סטרוק: זאת אומרת, לא כל איזה קצין משטרה שהיה מחליט שמקום מסוים זה מסוכן, היה יכול להחריג מקום.

אורית סטרוק: היה צריך עוד פיקוח על ההחלטה הזאת שלו.

אורית סטרוק: פה הפיקוח הוא פיקוח מינהלי – איזה?

אורית סטרוק: מה תפקח?

אורית סטרוק: יטענו שהקצין הזה אומר שזה מסוכן וזה לא מסוכן.

אורית סטרוק: זה מסוכן.

אורית סטרוק: אי אפשר לערער על הקביעה שלא שזה מסוכן, אבל שבגלל שזה מסוכן זה לא מגיע לאותו עציר או אסיר – זאת השאלה.

אורית סטרוק: - - - אין פיקוח - - -

משה גפני: טוב.

משה גפני: אני אגיד לך: לגבי הניסוח הראשון אני לא מסכים בשום אופן.

משה גפני: אני אגיד לך מה יכול לקרות בניסוח הראשון.

משה גפני: בניסוח הראשון יבואו לכאן ויגידו – אני בכוונה אומר עיסאוויה, אבל יכולים להגיד גם שכונות בלוד – יבואו לכאן, לכנסת, ויקבלו - - -

אורית סטרוק: או, למשל, במאה שערים, דרך אגב.

דוד רותם: זה נכון, מאה שערים.

אורית סטרוק: הם יגידו: במאה שערים, לא יודעת, שורפים פחי אשפה, זורקים טיטולים.

משה גפני: רגע, עזבי את מאה שערים.

משה גפני: זה לא מעניין אותי.

משה גפני: דינה של מאה שערים כדינה של קריית ארבע וכדינה של כל שכונה אחרת במדינת ישראל.

משה גפני: אנחנו צריכים שלא יהיה את.

משה גפני: יבואו לכנסת בשעה שיש מהומות באיזשהו מקום בארץ, יבואו לכאן ויגידו: אנחנו מבקשים שתאשרו את המקום הזה, ששם לא יהיה איזוק אלקטרוני – יהיה להם כאן רוב.

משה גפני: אנחנו עכשיו מדברים בטון שקט ובסדר.

משה גפני: ברגע שאת מכניסה את העניין של המקומות גם בית המשפט יידרש לעניין, והוא אמר: הכנסת לקחה בחשבון שיש בעיה של מקומות.

משה גפני: אנחנו מודים בעובדה הזאת.

אורית סטרוק: אבל זה מה שאתה עושה - - - גם עכשיו.

משה גפני: רגע, רגע, רגע, רגע, נלך לפי הסדר.

משה גפני: לכן, לחזור להצעה המקורית אני לא מסכים.

משה גפני: אני חושב שזה דבר רע.

משה גפני: גם לך אסור להסכים.

אורית סטרוק: אני גם לא רוצה לחזור - - -.

אורית סטרוק: אני רק חושבת שהוא פה משחיל לנו - - -

משה גפני: רגע, רגע.

משה גפני: משחיל – משחיל.

משה גפני: בסדר, מה לעשות.

משה גפני: להתמודד עם עורך הדין יואל הדר זה לא דבר פשוט.

משה גפני: אני לא אמרתי.

משה גפני: משחיל?

משה גפני: צריך להיות ערניים.

<יואל הדר: אני לא משחיל שום דבר.

<יואל הדר: ביקשתי למצוא פתרון - - -

משה גפני: כן, כן.

משה גפני: כן.

משה גפני: דווקא מה שעורך הדין יואל הדר ביקש, אני רוצה להגיד לך, עורך הדין יואל הדר ביקש לא להצביע היום בגלל שהוא אומר שאני השחלתי לו.

משה גפני: עכשיו, שני הדברים לא נכונים.

משה גפני: אני רוצה להצביע, אני רוצה לסיים את זה.

משה גפני: אני חושב שזה חוק חשוב.

משה גפני: אנחנו מנסים ביחד.

משה גפני: באמת, אני אומר לך, תאמיני לי.

משה גפני: איך אמרה חברת הכנסת זהבה גלאון: הרבה דברים אפשר להגיד על גפני.

משה גפני: אי אפשר להגיד עליו שהוא תמים.

משה גפני: זאת אומרת, הוא לא מנסה לבוא, הוא מנסה למצוא פתרון.

משה גפני: הוא יודע את הלחצים שיש גם מהשב"ס.

משה גפני: אגב, גם מהשר.

משה גפני: אני אראה לך את ההודעות שקיבלתי, אצלי במשרד.

משה גפני: ביום חמישי קיבלתי הודעה: השר מבקש לא להצביע.

משה גפני: אנחנו הולכים פה לנסות לרבע את המעגל באופן כזה שלא ניפול - - -

דוד רותם: אם השר ביקש לא להצביע אז באמת לא צריך להצביע.

משה גפני: לא, אבל סיכמתי איתו שכן.

<יואל הדר: אחרי זה שוחחתי עם חבר הכנסת משה גפני, אחרי זה - - -

משה גפני: כן, כן, סיכמנו שכן.

משה גפני: שאם נגיע להסכמה נצביע.

<יואל הדר: נכון.

<יואל הדר: זה מה - - -

משה גפני: בסדר.

משה גפני: לא, אני אמרתי לשר שלא נצביע.

משה גפני: אמרתי לו מלכתחילה שלא נצביע בלי הסכמה.

משה גפני: לא יהיה מצב כזה שבו.

משה גפני: המשרד לביטחון פנים צריך ליישם את החוק הזה.

משה גפני: אנחנו נעשה את זה בלי הסכמה – אין לזה שום תועלת, ואני באמת - - -

<יואל הדר: חברת הכנסת אורית סטרוק, אם את חושבת שקצין משטרה, שהוא קובע להרבה דברים: ביטחון הציבור, הסדר והרכוש.

<יואל הדר: למשל: הפגנות, גם כן.

<יואל הדר: יש סמכויות גם לגבי זה לא לאפשר הפגנה בזמן מסוים במקום מסוים – גם זו סמכות של קצין משטרה.

<יואל הדר: אני מדבר על הפגנה שהיא משהו, חופש הביטוי.

<יואל הדר: פה אנחנו מדברים לא על חופש הביטוי אלא על מאוזק ספציפי, שלא אומרים שלא יקבל איזוק, רק לא יקבל במקום מסוים בזמן מסוים, שזה הרבה פחות חמור לטעמי מהעניין שיש את הסמכות של קצין משטרה.

<יואל הדר: אם את חושבת שפעלנו שלא כשורה ברצף אז זה יבוא לדיון בכנסת ואנחנו נצטרך לעשות תיקון או הכנסת תדרוש מאיתנו לעשות תיקון לגבי הנושא הזה.

<יואל הדר: - - - שלוש שנים יש לנו בחינה.

<יואל הדר: יש לנו - - -

משה גפני: אני רוצה להתרחק מכמה דברים: אני רוצה להתרחק מהמילה מקום, אני רוצה להתרחק מהעניין של סדר ציבורי.

משה גפני: מבחינתי היה הטוב ביותר אם היה כתוב, בלי לכתוב שום דבר, שיש סמכות בגלל סיבות שונות או בגלל כל מיני סיבות, אפילו בלי שיהיה כתוב את הנושא של הנפש והרכוש היה הכי טוב.

משה גפני: אני מציע ככה: אני מציע - - -

אורית סטרוק: אם זה היה כתוב כחריג שבחריג.

משה גפני: לא, אי אפשר.

משה גפני: מה זה "חריג שבחריג"?

משה גפני: אם אני הייתי במקומם לא הייתי מסכים.

אורית סטרוק: שבמקרים מיוחדים, במקרים מיוחדים - -

<נירה לאמעי-רכלבסקי: אפשר לכתוב את זה - - -

אורית סטרוק: - - תוגש חוות דעת של קצין משטרה.

<קריאה: טוב.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: כן, כן.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: כן.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: כן.

אורית סטרוק: במקום הזה, באופן ספציפי, בזמן הזה, זה בלתי אפשרי.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: כן.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: אז אפשר לכתוב את זה.

אורית סטרוק: כאילו כשזה מוצג כחריג ולא ככלל – זה אפשר.

משה גפני: בסדר.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: אפשר לכתוב את זה כסעיף נפרד.

<נעמה פויכטונגר: זה חריג - - -

<אריאל סיזל: אנחנו רואים בזה חריג, לא - - -

משה גפני: בסדר.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: חברת הכנסת אורית סטרוק, אפשר לכתוב את זה כסעיף נפרד.

אורית סטרוק: אז כאילו, - - - כתוב כדבר מאוד חריג ולא עם כלל.

אורית סטרוק: כי אני אומרת שוב, אני רוצה שזה יהיה על השולחן – זו לא רק שאלה של הפרות סדר:

אורית סטרוק: אם אנחנו מגיעים לשאלה שאם יש סכנת חיים להגיע למקום מסוים, כל יום יכול להגיד נציג המשטרה בגלל שבא לו או בגלל שהוא חושב ככה; ואגב, אני כן חושבת, עורך הדין יואל הדר, שהרבה פעמים קציני המשטרה שלכם נותנים חוות דעת שהן מגמתיות.

משה גפני: שהן מה?

אורית סטרוק: מגמתיות.

דוד רותם: לא, מותר להם.

אורית סטרוק: כן, אני ככה חושבת.

דוד רותם: אני חושב שהם צודקים כשהם - - -

<נירה לאמעי-רכלבסקי: אני רוצה רק את העקרונות שסיכמנו לגבי הסעיף הזה - - -

<יואל הדר: רק לגבי הזמנים, אני רוצה לגבי הזמנים.

<יואל הדר: אתם מדברים על נסיבות של אירוע מסוים.

<יואל הדר: אבל, למשל, לא לשים ליד גן ילדים מישהו מסוים זה קבוע, זה לא איזשהו דבר זמני - - -

משה גפני: בסדר.

משה גפני: ברור.

משה גפני: ברור.

משה גפני: אנחנו מדברים - - -

<נירה לאמעי-רכלבסקי: אבל זה משהו שהוא כרגע - - -

אורית סטרוק: בטח, זה במקום הפיקוח.

אורית סטרוק: אני לא מבינה מה - - -

משה גפני: אנחנו מדברים על מקום.

משה גפני: על הדברים האחרים אנחנו לא מדברים.

<יואל הדר: טוב.

משה גפני: כן, כן, עורכת הדין נירה לאמעי-רכלבסקי.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: אנחנו בעצם יוצרים כאן סעיף נפרד שאומר שבנסיבות מיוחדות, כאשר המנהל סבר שיש קושי מיוחד במימוש תכנית פיקוח מוצעת ספציפית בשל התקיימותם באותה עת של נסיבות מיוחדות, וכאן צריך להחליט שבעטיין עלולה להיות פגיעה בביטחון נפש או רכוש, - -

משה גפני: אפילו מיותר או.

משה גפני: כן.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: - - אז הוא יפנה לקבלת חוות דעת קצין משטרה בכיר, ואותה חוות דעת תיכלל, תובא יחד עם אותה - - -

משה גפני: המילה חריגה כתובה?

אורית סטרוק: צריך להיות נסיבות חריגות, מיוחדות.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: כן.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: נסיבות מיוחדות, קושי מיוחד.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: כן.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: זה סעיף נפרד.

משה גפני: באופן חריג.

משה גפני: טוב.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: זה לא סעיף שמפרט מה יש בחוות דעת המנהל, אלא רק כשהוא סובר שיש דבר כזה הוא פונה לקבלת חוות דעת קצין משטרה בכיר, וקצין משטרה בכיר ייתן את חוות דעתו, וזה יובא בפני השופט במקרים המיוחדים, ואז השופט יקבל את חוות הדעת הרגילה לגבי המקום וכולי - - -

<זאב חכים: לא, אבל אמרנו שזה יהיה תנאי.

<אריאל סיזל: לא, זאת לא הייתה הצעתנו שזה יובא בפני השופט.

<זאב חכים: זה אמור להיות תנאי להחלטה.

משה גפני: בסדר, אנחנו לא.

משה גפני: רגע, זה לא הובא לפני שופט.

משה גפני: אז מה - - -?

<נירה לאמעי-רכלבסקי: מה תנאי?

<נירה לאמעי-רכלבסקי: זה בא - - -

<זאב חכים: כמו שהמנהל - - -

<אריאל סיזל: זה לא מובא בפני שופט כמו חוות הדעת של המנהל.

<אריאל סיזל: אנחנו אמרנו שחוות הדעת הזו של קצין המשטרה, בחריג, במקרים החריגים האלה, כפי שהוזכר כאן, היא תקבע בעניין הזה.

אורית סטרוק: - - - "היא תקבע"?

<גיל שפירא: מה זאת אומרת?

<גיל שפירא: זה שולל את שיקול הדעת של השופט?

אורית סטרוק: אתה לוקח לשופט את שיקול הדעת?

אורית סטרוק: לא הבנתי.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: כן, מה.

אורית סטרוק: השופט רואה את הכול, את כל המכלול, כולל את חוות הדעת, - - - שיקול דעת.

אורית סטרוק: מה קרה?

<זאב חכים: גם כשהמנהל קובע שאי אפשר להתקין בגלל סיבות טכניות, אבל - - -

<נירה לאמעי-רכלבסקי: אבל הוא כותב את זה לשופט.

<זאב חכים: נכון.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: אבל הוא כותב את זה לשופט.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: השופט - - -

אורית סטרוק: - - -

<זאב חכים: בסופו של דבר, ההחלטה - - -

<נירה לאמעי-רכלבסקי: השופט מקבל בחוק הזה הוראה להסתכל על דיווח מהמנהל, ולראות שהדיווח אומר: עומד במכסה, המקום מתאים, טכנולוגית מתאים.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: ואז יש סעיף שיגיד אם במקרה הזה חל לפי, כמו סעיף ד', חלות נסיבות מיוחדות, שיש לנו לגביהן חוות דעת קצין משטרה בכיר, והשופט יצטרך להתמודד האם הוא נותן החלטה נגד חוות דעת של קצין משטרה בכיר.

אורית סטרוק: בדיוק.

אורית סטרוק: זה הכי פשוט.

<נעמה פויכטונגר: אולי, יש לי איזושהי הצעה שאני מעלה אותה עכשיו, לא בדקתי אותה מול חבריי.

<נעמה פויכטונגר: אבל אולי במקרה כזה אפשר להציע שאם הוגשה חוות דעת כזאת לבית המשפט, אחת לפרק זמן מסוים תיבחן שוב ההיתכנות של פיקוח אלקטרוני ואז זה נותן לנו איזושהי בקרה על האם השתנו הנסיבות, האם - - -

<נירה לאמעי-רכלבסקי: זה רעיון טוב – להוסיף - - -

אורית סטרוק: ואפשר עוד להוסיף - - -

<גיל שפירא: אבל עדיין, שוללים את שיקול הדעת של בית המשפט פה?

<נירה לאמעי-רכלבסקי: לא, לא.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: אני אומרת - - -

<גיל שפירא: קצין משטרה ימנע מבית המשפט לקבל - - -?

משה גפני: מה?

משה גפני: מה?

<נירה לאמעי-רכלבסקי: - - - שזה בכל מקרה בא לפני בית המשפט.

אורית סטרוק: קודם כל, שהכול בא לפני השופט, כולל חוות הדעת החריגה הזאת שמתייחסת לנסיבות חריגות.

אורית סטרוק: הוא מחליט, מה שזה.

אורית סטרוק: אבל זה צריך להיות כתוב כדבר חריג.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: אתה צריך להבין שהשופט צריך להתמודד עם זה שהוא הולך לתת מקום פיקוח בניגוד לחוות דעת של קצין משטרה בכיר.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: זה נראה לי די - - -.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: אפשר להוסיף את זה, שאם השופט בחר לקבוע בניגוד לחוות דעתו של קצין משטרה, ינמק - - -

<נעמה פויכטונגר: השופט יישא באחריות לתוצאות.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: לא.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: ינמק את החלטתו - - -

<שירי לנג: הוא מנמק כל החלטה.

<שירי לנג: השופט מנמק כל החלטה.

<שירי לנג: אין החלטה שהוא לא מנמק.

<שירי לנג: צריך לכתוב את זה.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: או ירשום טעמים מיוחדים.

<אריאל סיזל: מטעמים מיוחדים.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: - - - לא נראה לי - - -

<אריאל סיזל: מטעמים מיוחדים שיירשמו אם הוא מחליט לסטות מחוות הדעת של קצין המשטרה.

משה גפני: בסדר.

<יואל הדר: גם של המנהל וגם.

<יואל הדר: אולי הוא - - -

משה גפני: בסדר.

<יואל הדר: גם המנהל - - -

משה גפני: שניהם.

<יואל הדר: כן.

<יואל הדר: בסדר.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: גברתי, חברת הכנסת - - -

אורית סטרוק: זה אפשר.

אורית סטרוק: זה מקובל.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: יופי.

משה גפני: אנחנו צריכים להצביע על כל סעיף בנפרד או שאפשר להצביע על הכול יחד?

<נירה לאמעי-רכלבסקי: אפשר להצביע על הכול יחד.

משה גפני: טוב.

משה גפני: רבותיי, הצעת חוק פיקוח אלקטרוני על עצור ועל אסיר משוחרר על תנאי (תיקוני חקיקה), התשע"ה-2014, בהכנה לקריאה שנייה ושלישית.

משה גפני: אנחנו אפשרנו שינויי נוסח.

<נירה לאמעי-רכלבסקי: בנוסח שמופיע כעת על שולחן הוועדה.

משה גפני: כן, כן.

משה גפני: כן.

משה גפני: בנוסח שמופיע כאן על שולחן הוועדה.

<נעמה פויכטונגר: אדוני, אם אפשר?

משה גפני: מה?

<נעמה פויכטונגר: סליחה, אני נורא לא רוצה לקטוע את ה"שוונג".

<נעמה פויכטונגר: אנחנו גם נורא שמחים על סיום החוק.

<נעמה פויכטונגר: אני מבקשת לחזור ולהבהיר שהנושא של חוק העונשין ייכנס רק במידה והיא תשוכנע - - - שאין בו צורך.

משה גפני: זה נושא ניסוח, אני לא חוזר אליו.

משה גפני: אני אמרתי, אם יש את זה במקומות אחרים יהיה את זה גם פה; אם אין את זה במקומות אחרים, כמו שטענת, לא יהיה את זה פה.

משה גפני: הוויכוח הוא ניסוחי.

<נעמה פויכטונגר: הוויכוח יהיה האם כל המקומות האחרים דומים או לא דומים לזה.

משה גפני: הוויכוח הוא ניסוחי.

משה גפני: אם יהיה שינוי מהותי – טוב, אני לא רוצה להגיד את זה אפילו.

משה גפני: זה שינוי נוסחי.

משה גפני: בשינויי נוסח אפשר להגיע להסכמות.

משה גפני: הלשכות המשפטיות, אפשר להגיע עם היועצת המשפטית, אפשר להגיע להסכמות בעניין הזה.

משה גפני: אנחנו, כל מה שדיברנו בישיבה היום ומה שדיברנו בישיבות הקודמות, לשנות מהנוסח הממשלתי – מופיע בחוק.

משה גפני: אני מצרף לעניין הזה, בתוך הפרוטוקול, לא בחוק, אבל בתוך הפרוטוקול את מה שאמרה עורכת הדין שירי לנג בנושא של שני ימים ראש השנה ושבת, ומה שאמר תת גונדר שמעון בר גור.

משה גפני: מה התפקיד שלך?

<שמעון בר גור: ראש חטיבת הכליאה.

משה גפני: ראש חטיבת הכליאה.

משה גפני: אני מברך על ההודעות האלה.

משה גפני: אני מקווה שהן אכן יתממשו לקראת הזה, כמה שיותר מהר, על מנת שלא נעמוד, ואני רואה בזה תיקון גדול.

משה גפני: מי בעד הצעת החוק לקריאה שנייה ושלישית על כל השינויים?

משה גפני: ירים את ידו.

משה גפני: מי נגד?

משה גפני: אין.

משה גפני: מי נמנע?

משה גפני: אין.

משה גפני: הצבעה בעד – פה אחד נגד – אין נמנעים – אין הצעת חוק פיקוח אלקטרוני על עצור ועל אסיר משוחרר על תנאי (תיקוני חקיקה), התשע"ה-2014, להצבעה בקריאה שנייה וקריאה שלישית נתקבלה.

משה גפני: החוק אושר לקריאה שנייה ושלישית.

משה גפני: תעשו את העבודה על שינויי הנוסח מה שיותר מהר, שנוכל להביא את זה למליאת הכנסת.

משה גפני: עד שאתם לא מסיימים את הניסוח אז זה מקשה, אין לי אפשרות להביא את זה למליאת הכנסת.

משה גפני: תסיימו את זה כמה שיותר מהר.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אני מודה לך, היועצת המשפטית.

משה גפני: אני מודה לכולם.

משה גפני: תודה רבה, הישיבה נעולה.