ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 19, פרוטוקול מספר 418, 2014-11-25 11:00

מירי רגב: שלום לכולם, אנחנו פותחים היום דיון של ועדת הפנים והגנת הסביבה בכל הקשור לאלימות בקרב המשפחה.

מירי רגב: מדובר באלימות לא רק כלפי נשים.

מירי רגב: היא גם כלפי נשים, אבל גם כלפי ילדים, גם כלפי קשישים וגם כלפי גברים.

מירי רגב: הגיעו אלי תלונות.

מירי רגב: כל מי שירצה להתייחס לסוגיית האלימות יוכל לדבר על כך.

מירי רגב: היום מצינת הכנסת את יום המאבק הבינלאומי באלימות במשפחה, באלימות כלפי נשים.

מירי רגב: רק מי שחווה אלימות יכול להבין את הקושי של נשים, של ילדים, של קשישים, את הקושי הזה להיות במעגל של אלימות.

מירי רגב: מצד אחד להישאר בבית, לא לעזוב את הבית כדי לא לפרק את המשפחה, מצד שני להיות תחת אותו עומס של התעללות.

מירי רגב: לא מדובר רק בהתעללות פיזית, לפעמים זה התעללות כלכלית, לפעמים התעללות במילים, לפעמים התעללות, כמו שאנחנו מכירים, מינית.

מירי רגב: האלימות, לצערי, לא באה לידי ביטוי רק בהיבט הפיזי של נוכחות אחד עם השני, אלא גם באמצעות האינטרנט.

מירי רגב: נמצא איתנו פה מנכ"ל המשרד לביטחון פנים רותם פלג, ראש אגף החקירות והמודיעין מני יצחקי.

מירי רגב: אני מודה לך שהגעת היום.

מירי רגב: מן הסתם תתייחס לנתונים לגבי האלימות במשפחה, מה המשטרה עושה.

מירי רגב: משרד המשפטים ידבר על כתבי אישום וכדומה.

מירי רגב: נמצאת איתנו חברת הכנסת תמר זנדברג וכל הנוכחים שהגיעו לכאן היום.

מירי רגב: כבר מספר שנים שאני אחת לשנה, אפילו פעמיים בשנה, מבקרת במקלטי נשים מוכות כדי לעמוד מקרוב ולא לשכוח שגם אם אנחנו לא כל השנה מתעסקים בנושאים האלה, הנושא הזה קיים.

מירי רגב: יש הרבה אנשים חסרי אונים.

מירי רגב: המסר, שאני מקווה שיצא מהדיון הזה, הוא שמעבר למה שהמשטרה עושה, ומעבר למה שמשרד המשפטים עושה, היכולת היא בידיים של כל אחד ואחת מאיתנו לצאת מהמצב שאנחנו נמצאים בו.

מירי רגב: כל אחת מאיתנו יכולה לעשות מעשה, עם כל הקושי, עם כל הכאב, עם כל החרדות.

מירי רגב: אפשר לעשות מעשה.

מירי רגב: אני רואה את זה כשאני מבקרת באותם מועדונים של נשים מוכות עם הילדים שלהן.

מירי רגב: הן עשו מעשה.

מירי רגב: הן עזבו את הבית.

מירי רגב: הן עזבו את הסביבה המוכה.

מירי רגב: הן מנסות לפתוח בחיים חדשים.

מירי רגב: התפקיד שלנו, בוודאי כרגולטור וכחברה, זה לסייע לנשים מוכות, לגברים מוכים, לילדים מוכים, לקשישים מוכים, ולהגיד 0 סובלנות לאלימות.

מירי רגב: נפתור את הבעיות בדרך של מו"מ, נפתור את הבעיות בדרכים כאלו ואחרות, אבל 0 סובלנות לאלימות.

מירי רגב: צריך להחזיר את הבית להיות מקלט אמיתי של הנשים, של הילדים, של ההורים שלנו, של הבעלים, של כולם.

מירי רגב: אסור שהבית יהפוך להיות מקום שהוא לא מקלט אמיתי לאותן נשים, לאותם ילדים שכשהם מגיעים מהגן או מבית הספר יש להם את הפחד בעיניים לגבי מה שיקרה להם בבית.

מירי רגב: אסור לנו לאפשר את זה כחברה, אסור לנו לאפשר את זה ככנסת.

מירי רגב: הדיון היום הוא דיון חשוב.

מירי רגב: הוועדה תעקוב אחרי מה שהמשטרה עושה כדי לטפל במצבים של אלימות במשפחה, מה משרד המשפטים עושה מבחינת כתבי האישום, איזה מסר אנחנו מעבירים לחברה, ואיך אנחנו מנסים – זה לא יהיה בוועדה הזאת – בדרך של חינוך בוועדת החינוך ובוועדות אחרות למנוע את המו"מ או את הדיבור בין בני זוג, בין הורים לילדים באמצעות אלימות.

מירי רגב: אני פוגשת בכלא את אותם גברים מכים או נשים מכות.

מירי רגב: אני שומעת את הקושי שלהם.

מירי רגב: גם הם באים ממקומות מאוד קשים, מאד חלשים.

מירי רגב: הדרך שלהם לפתרון בעיה היא דרך המכה.

מירי רגב: הם לא למדו דרך אחרת.

מירי רגב: בדרך כלל הורים מכים אלה ילדים שהיו מוכים.

מירי רגב: אני כל הזמן אומרת שהאסיר לא נמצא בכלא רק כדי לרצות את עונשו, אלא כדי להשתקם ולהיות אזרח טוב יותר כשהוא יוצא מהכלא, כדי שיבין שיש דרכים אחרות לפתור את הבעיות ואת המצוקות שכל אחד מאיתנו נמצא בהן.

מירי רגב: שאף אחד לא יתבלבל, כולם נמצאים במצוקות.

מירי רגב: אנחנו רואים אנשים מכים לא רק מהשכבות החלשות או מהפריפריה.

מירי רגב: שמענו על שופטים, שופטות, עורכי דין, רופאים, מורים ומהנדסים.

מירי רגב: יש מכל המגזרים, מכל שכבות האוכלוסייה, אם זה יהודים וערבים, נשים וגברים, חילונים ודתיים.

מירי רגב: אנחנו צריכים לעשות את כל מה שניתן כדי להגיע ל-0 של פתרון בעיות ומחלוקות בתוך המשפחה באמצעות אלימות.

תמר זנדברג: תודה רבה על הדיון החשוב הזה.

תמר זנדברג: לדיון יש שני סעיפים.

תמר זנדברג: יש את הנושא שכל העולם מציין היום את היום הבינלאומי לאלימות נגד נשים.

תמר זנדברג: הנושא השני זה פיזור נשק, הנחיות או הקלה - -

מירי רגב: זה לא הנחיות, זו אמירה של השר.

מירי רגב: תיכף יבהיר אותה רותם, מנכ"ל המשרד.

מירי רגב: הוא דיבר עליה אתמול בדיון שערכנו על אבטחת מוסדות החינוך.

מירי רגב: האמירה של השר לא הובנה נכון.

מירי רגב: מדובר על כך שמתכוונים להרחיב את השימוש בנשק.

תמר זנדברג: מתכוונים להקל על האפשרות להוציא רישיון נשק.

מירי רגב: נכון.

תמר זנדברג: נדמה לי שזאת האמירה המדויקת.

תמר זנדברג: תתקנו אותי עוד מעט אם אני טועה.

תמר זנדברג: אני רוצה לקשר בין שני הסעיפים האלה.

תמר זנדברג: אני מניחה שכוונת היושבת ראש בקביעת הדיון הייתה לקשר בין שני הסעיפים האלה.

תמר זנדברג: ההנחיה של השר היא ברורה.

תמר זנדברג: אנחנו נמצאים בימים שאנשים פוחדים.

תמר זנדברג: כשאנשים פוחדים יש מחשבה, אולי טבעית, ראשונית, לחשוב שאם אנשים שמוכשרים לכך, שעוברים אבחונים במגזר האזרחי יוכלו לשאת יותר נשק, זה יגן עלינו.

תמר זנדברג: זאת איזו שהיא נטייה, אולי ברגע הראשון, טבעית וברורה.

תמר זנדברג: אנחנו רגילים שהנשק הזה מגן עלינו.

תמר זנדברג: ניסיון העבר הוכיח שהנשק הזה הוא נשק שהורג.

תמר זנדברג: הוא נשק שהורג נשים וילדים במרחב הביתי.

תמר זנדברג: הנשק הזה משמש לאלימות שהסעיף הראשון של הישיבה הזאת בא למנוע.

תמר זנדברג: הנשק הזה עולה בחיי אדם.

תמר זנדברג: זה דבר מוכח.

תמר זנדברג: האם הנשק הזה יסייע בהגנה במישור הביטחוני, אנחנו עדיין לא יודעים, כי עד היום כל האירועים שנעצרו היו על ידי חיילים או שוטרים שנושאים נשק מתוקף תפקידם.

תמר זנדברג: אנחנו פה בוועדה עבדנו שנים עם השר ועם יושב-ראש הוועדה הזאת ועם יושבי ראש קודמים לצמצם את הנשק במגזר האזרחי, כי הנשק הזה שנלקח הביתה הרג נשים, הנשק הזה שנלקח הביתה הקל על מוות בהתאבדויות של בני נוער, של חיילים שלא היו צריכים לשאת נשק הביתה.

תמר זנדברג: חיי אדם נלקחו עובדתית.

תמר זנדברג: עשרות אנשים שילמו בחייהם בגלל הנשק הזה.

תמר זנדברג: מאמץ של שנים ייבלם בגלל פחד שהוא באמת מובן.

תמר זנדברג: כאשר נושאים על כף המאזניים האם הנשק הזה יותר מגן או יותר הורג, אז הוא יותר הורג.

תמר זנדברג: חיי אדם הם חיי אדם.

תמר זנדברג: כל חיי אדם, גם של האנשים שנרצחים ונהרגים בפיגועים ובאירועי טרור שאנחנו צריכים להפסיק, וגם של נשים שנהרגות במרחב הביתי.

תמר זנדברג: "נשק על שולחן המטבח" של קואליציית ארגונים שמייצגת את העלאת המודעות לנושא הזה הוא נשק שהורג.

תמר זנדברג: אסור לנו להיתפס לבהלה הזאת.

תמר זנדברג: צריך לשקול בשיקול דעת.

תמר זנדברג: הדרכים להתמודד עם מצב ביטחוני הן לא באמצעות הוספת עוד יותר נשק במצב שהוא מתוח ויכול להתדרדר.

תמר זנדברג: כאשר מכניסים למשוואה הזאת נשק, חיי אדם נלקחים.

תמר זנדברג: זאת לא המטרה.

תמר זנדברג: המטרה היא הפוכה.

<דבי גילד-חיו: אני רוצה להמשיך את הדברים של חברת הכנסת זנדברג.

<דבי גילד-חיו: הקואליציה, שאנחנו חלק ממנה, מנסה לצמצם את השימוש בנשק בידי אזרחים במרחב הציבורי.

<דבי גילד-חיו: אנחנו יודעים שבמהלך 20,30 השנים האחרונות, עם התפתחות התופעה הזאת של מאבטחים פרטיים, כמות הנשק במרחב הציבורי שמוחזקת על ידי אזרחים גדלה בצורה מאוד דרמטית.

<דבי גילד-חיו: התוצאה של זה הייתה עשרות אזרחים הרוגים.

<דבי גילד-חיו: היו גם אנשים שהתאבדו באמצעות כלי הנשק האלה.

<דבי גילד-חיו: בפגישות שהיו לנו עם המשטרה נאמר לנו שהנשק משמש לפשעים, לכל מיני דברים נוספים, כך שיש לזה עוד השלכות נוספות מעבר לחיי אדם שזה כמובן הרע מכל.

<דבי גילד-חיו: ב-2008 נקבע שהרבה מהנשק הזה צריך להיות מופקד בתום העבודה.

<דבי גילד-חיו: לקח הרבה מאוד שנים עד שהשר החליט שיישמו את ההוראה הזאת שבחוק.

<דבי גילד-חיו: במהלך השנה האחרונה, בעבודה שעשינו פה בוועדה ויושבת ראש הוועדה מאוד קידמה את זה, התחילו החברות ליישם את ההוראה הזאת.

<דבי גילד-חיו: ראינו ירידה דרמטית בנשק במרחב הציבורי.

<דבי גילד-חיו: מאז שהתחילו להפקיד את הנשק לא היו נרצחים באמצעות שימוש בנשק של מאבטחים.

<דבי גילד-חיו: עכשיו אנחנו נתקלים במצב ביטחוני קשה.

<דבי גילד-חיו: רוצים להשתמש בנשק במרחב הציבורי לצורכי הרתעה כדי להגביר את הביטחון.

מירי רגב: לצורכי הגנה אישית.

<דבי גילד-חיו: ממה ששמעתי פה הבנתי שהכוונה לא לפתוח את זה לגמרי.

<דבי גילד-חיו: יכול להיות שרק ליותר מיומנים מאלה שיכולים לשאת נשק יינתן הנשק, אבל בכל זאת, מי שאמור למלא את התפקידים האלה של הביטחון, בוודאי ובוודאי במרחב הציבורי, זה רק כוחות ביטחון מיומנים, מוכשרים, כפופים לפיקוח, לדין משמעתי ולכל מה שכרוך בכך אם יש איזו שהיא בעיה.

<דבי גילד-חיו: גם אם בן אדם יותר מיומן בנשיאת נשק, אנחנו לא יודעים ב-100% שאותו בן אדם לא ישתמש בו אחר כך.

<דבי גילד-חיו: אנחנו יודעים בהקשר של הסעיף הראשון של הדיון הזה, שאלימות במשפחה יש אצל כל האנשים מכל הסוגים.

<דבי גילד-חיו: ברגע שהנשק מצוי - -

מירי רגב: לא צריך נשק כדי להיות אלים.

תמר זנדברג: זה מה שהורג.

<דבי גילד-חיו: אנחנו קוראים לא ליישם את ההוראות האלו.

<מורן סמון: שני הנושאים שהגיעו לכאן היום הם שני נושאים מאוד מאוד חשובים.

<מורן סמון: אני אתייחס לנושא האלימות.

<מורן סמון: צדקה גברתי שאמרה שצריך למגר אלימות מכל סוג שהוא.

<מורן סמון: אנחנו מבקשים לתת את הדעת ולהתייחס לאלימות המשפטית.

<מורן סמון: אלימות משפטית זאת אלימות שנובעת משימוש בהליכים משפטיים ו/או משטרתיים כדי לייצר יתרון כזה או אחר, בין אם זה בהליך גירושין או בכלל בהליכים אחרים.

<מורן סמון: זה חולש על פני נשים, גברים, ילדים, קשישים.

מירי רגב: אני לא מבינה את המונח "אלימות משפטית".

תמר זנדברג: איך זה קשור לדיון?

מירי רגב: איך זה קשור לאלימות במשפחה?

<מורן סמון: בכל הנושא של אלימות במשפחה אנחנו בדרך כלל נוהגים להתייחס לאלימות של גברים נגד נשים - לכך גם הגענו היום - אבל יש סוגים נוספים של אלימות שצריך לתת עליהם את הדעת.

<מורן סמון: אלימות במשפחה היא לא רק אלימות פיזית ונפשית, היא גם אלימות משפטית.

<מורן סמון: היא באה בדמות של תלונות שווא שמוגשות למשטרה.

מירי רגב: תלונות שווא של מי?

מירי רגב: של שני בני הזוג?

<מורן סמון: כן.

<מורן סמון: אנחנו מראש באות ומגדירות שאנחנו לא פרו נשים או פרו גברים, אנחנו פה למען הצדק וכדי לייצר הליכים הוגנים יותר בגירושין.

<מורן סמון: רוב התלונות שמוגשות באלימות במשפחה הן של נשים נגד גברים.

<מורן סמון: חלק לא קטן מהתלונות האלו מתבררות - -

תמר זנדברג: חשבתם שזה בגלל שרוב מקרי האלימות הם מצד גברים כלפי נשים?

<מורן סמון: לא.

<מורן סמון: מחקרים מראים שאלימות - -

תמר זנדברג: רוב התלונות הן מצד הקורבנות כלפי התוקפים.

<מורן סמון: זאת הדמגוגיה שאנחנו מנסים להימנע ממנה.

<מורן סמון: אלימות היא לא עניין של גברים או נשים.

תמר זנדברג: לא אמרתי אלימות.

תמר זנדברג: אמרתי שרוב התלונות במערכת המשפט - אני אפילו אומר שהיינו רוצים כחברה לחשוב שכל התלונות – הן מצד זה שנפגע.

<מורן סמון: הייתי מאוד שמחה לחיות באוטופיה הזאת.

תמר זנדברג: מי שנתבע זה מי שעשה עוול.

תמר זנדברג: אני מניחה שתלונות שווא יש בכל העבירות ובכל הפשעים.

תמר זנדברג: מי אתם רוצים שיגיש תלונה?

<מורן סמון: גם אני הייתי מאוד שמחה לחיות בעולם אוטופי כזה שבו רק הקורבנות מגישים את התלונות, אבל אנחנו חיים בעולם שבו זה משמש כאמצעי להשיג מטרות מסוימות.

<מורן סמון: זה יותר אמצעי כוח בחלק מהמקרים, לאו דווקא נותן את המענה לקורבנות, מה שמביא למצב שבסופו של דבר המשטרה, הפרקליטות ומחלקות הרווחה לא באמת יכולות למגר את האלימות כי הן נשאבות לתוך מערכת מגננתית.

<מורן סמון: once תצליחו להפריד בין תלונות השווא שאכן קיימות, וזאת תופעה למרות שמנסים למזער אותה, לבין התלונות האמיתיות, ניתן יהיה לתת מענה טוב יותר גם לנשים שסובלות מאלימות.

<מורן סמון: דווקא תלונות השווא גורמות להתנהגות מגננתית.

תמר זנדברג: כמה תלונות שווא יש בכל העבירות במדינת ישראל – רצח, אונס?

<מורן סמון: בישיבה שהתקיימה עם חברת הכנסת עליזה לביא בוועדה לקידום מעמד האישה ב-22.9, ניתן מידע מטעם ארגוני הנשים ביחס לתלונות השווא.

<מורן סמון: מלבד זה שהמידע הזה היה שקרי, ומלבד זה שהפרוטוקול נעלם - -

תמר זנדברג: את עומדת בראש ועדה בלשכת עורכי הדין?

<מורן סמון: עד 2006 המשטרה ביצעה מחקרים וסטטיסטיקות כדי להעריך.

<מורן סמון: מ-2006 הם הפסיקו לעשות את זה.

<מורן סמון: לא ניתן באמצעים שקיימים היום לסנן בין תלונות שווא לתלונות אמיתיות.

<מורן סמון: אני לא יכולה לצפות משוטר שהגיעה אליו אישה או אפילו התקשרה ואמרה שהוא איים שהוא יגמור עליה, שהוא ידע לסנן בין אמת לבין שווא.

<מורן סמון: אנחנו מגיעים למצב מגננתי שבו המשטרה מרחיקה באופן גורף גברים מהבית.

<מורן סמון: אז מתחיל כדור של שלג, כאשר רק אחרי שנתיים בערך בודקים אם זה היה נכון או לא נכון.

<מורן סמון: לרוב זה נסגר מהעדר ראיות מספיקות, לאו דווקא מהעדר אשמה פלילית.

<מורן סמון: כל המערכת היום פועלת בצורה מעגלית.

<מורן סמון: מישהו צריך לשבור אותה.

<מורן סמון: אנחנו כאן כדי שתעזרו לנו.

מירי רגב: איך את חושבת שצריך לשבור את מעגל תלונות השווא?

<מורן סמון: יש כמה שלבים.

<מורן סמון: יש את השלב הראשוני שבו מוגשת התלונה, יש את ההרחקה ואחרי זה את הבירור של התלונה.

מירי רגב: בדרך כלל ההרחקה פוגעת בילדים.

מירי רגב: מעבר לבני הבית, היא פוגעת בילדים.

<מורן סמון: נכון, כי ילד מורחק באופן אוטומטי מאחד מההורים שלו.

תמר זנדברג: אם יש אלימות, זה לא פוגע.

מירי רגב: אני לא מדברת על אלימות.

מירי רגב: אני מדברת על תלונת שווא.

מירי רגב: אלימות זאת אלימות.

<דבי גילד-חיו: זה עניין של 3% סך הכל.

<דבי גילד-חיו: מדוע צריך לקיים על זה דיון?

תמר זנדברג: באיזה היקף מדובר?

מירי רגב: מה את מציעה לעשות עם תלונות שווא?

<מורן סמון: אני מציעה לבחון אפשרות של לצוות ליחידת האלמ"ב במשטרה, וזה רעיון שעלה ממש לפני הדיון כי אנחנו עדיין מגבשים רעיונות ואנחנו מאוד נשמח פה לעזרה, עובד סוציאלי או פסיכולוג שיוכל, גם אם זה יהיה 24 שעות אחרי, להעריך את המצב ולנסות להבין עד כמה הסיכון הוא גדול לעניין ההרחקה.

<מורן סמון: אם אין סיכון שהוא מאוד מאוד גדול, יבררו את התלונה בלי הרחקה או עם הרחקה מאוד מוגבלת.

<מורן סמון: משם יתחיל תהליך של בירור התלונה.

<מורן סמון: צריך לתקן או לבטל את הנחיה 2.5.

<מורן סמון: אם בסופו של יום יש מתלוננת שחזרה מעדותה או תלונה שהתבררה להיות תלונת שווא, כן יוגש כתב אישום.

<מורן סמון: היום, גברתי, זה כמעט אפסי.

<מורן סמון: מעטים מאוד המקרים שבהם מגישים כתבי אישום.

מירי רגב: אני מציעה שתכינו כלשכת עורכי הדין - -

תמר זנדברג: אתן אומרות שאתן לא יודעות באיזה היקף תופעה מדובר.

תמר זנדברג: את באת פה להציג עמדה על תופעה נוראית לפי דעתך.

תמר זנדברג: את אפילו לא יכולה לספק נתון לגבי היקף התופעה.

<מורן סמון: אני לא יכולה - -

תמר זנדברג: אולי זו תופעה בטלה בשישים.

<מורן סמון: איך אתה יכולה לבוא ולומר שהתופעה בטלה בשישים - -?

תמר זנדברג: אמרתי שאולי זו תופעה בטלה בשישים כיוון שאת לא מסוגלת לספק לנו נתון.

תמר זנדברג: איך נדע אם התופעה בטלה בשישים או לא בטלה בשישים?

מירי רגב: לגבי תלונות השווא, אני מציעה שלשכת עורכי הדין, שעובדת איתנו בהרבה מאוד נושאים שקשורים לשב"ס, לאסירים, למבקר רשמי וכדומה, תכין נייר מטה רציני מול המשטרה.

מירי רגב: גם אם מדובר באחד, זו משפחה.

מירי רגב: אם יש תלונות שווא, צריך לטפל בהן כמו שצריך לטפל באלימות במשפחה.

מירי רגב: אני מבקשת להכין מסמך רציני על העניין של תלונות שווא של לשכת עורכי הדין מול המשטרה.

מירי רגב: אנחנו נקבל נתונים אמיתיים.

מירי רגב: רק אז נקבל החלטה אם צריך לקדם את זה מול המשטרה או לא.

מירי רגב: אני שומעת את העניין לא פעם ראשונה מכן.

מירי רגב: קיבלתי הרבה מאוד מכתבים.

מירי רגב: נמצאים פה עוד גורמים שבוודאי יציגו את זה.

מירי רגב: אני מבינה שנעשה עוול לגברים, לנשים ולילדים.

מירי רגב: התפקיד שלנו לטפל באלימות כאשר היא קיימת, לראות איך מטפלים במצב שיש תלונות שווא.

<חיה תמר הר-פז: אני רוצה לחדד את מה שאמרת בתחילת הדיון על כך שלא צריך נשק כדי להיות אלימים.

<חיה תמר הר-פז: אני חושבת שהמשפט הזה מקבל משנה תוקף באלימות במשפחה.

<חיה תמר הר-פז: אני מודה שאין לי נתונים, אבל לפי המקרים שנחשפנו אליהם בעיתון, רוב מקרי הרצח במשפחה לא בוצעו על ידי נשק חם.

<חיה תמר הר-פז: אולגה בוריסוב, אורגינה קרוצ'קוב ומרינה דוידוביץ רצחו את הילדים שלהן על ידי הטבעה.

<חיה תמר הר-פז: יש את האימא הבדואית שרצחה את הילדים שלה על ידי סכין.

<חיה תמר הר-פז: גם האב מהוד השרון השליך את הילדים שלו.

<חיה תמר הר-פז: רוב מקרי האלימות במשפחה לא מתרחשים על ידי שימוש בנשק.

<חיה תמר הר-פז: אבל כל מקרי הטרור שהתרחשו בבתים פרטיים, כל המקרים שבהם מחבל פרץ לתוך בית ורצח את הילדים ואת המשפחה, בוצעו על ידי נשק.

<חיה תמר הר-פז: אם לאחד מההורים היה נשק באותו רגע, הוא היה יכול למנוע את זה.

מירי רגב: מה את מציעה?

<חיה תמר הר-פז: אני לא שותפה לתחושה של חברת הכנסת זנדברג, שצמצום כלי הנשק יביא לירידה באלימות במשפחה.

<חיה תמר הר-פז: אני כן חושבת שהוא יביא לעלייה בחוסר היכולת של אזרחים להתגונן מול פעולות טרור.

נחמן שי: כמובן שלא צריך להשמיע את המשפטים הברורים מאליהם לגבי ההסתייגות הגורפת לכל אלימות מכל סוג שהוא, כולל אלימות כנגד נשים.

נחמן שי: אלה דברים שהם מובנים מאליהם.

נחמן שי: אני ממש לא רוצה לחזור עליהם.

נחמן שי: אני קורא את הדוח הטוב של המ.מ.מ בעניין הזה.

נחמן שי: אני סקרן לדעת מה ההנחיות של המשטרה בנושאים המסוימים האלה.

מירי רגב: איזה נושאים?

מירי רגב: אתה קורא את הדוח האחרון של המ.מ.מ, נכון?

נחמן שי: מה שהופץ לרגל היום הזה.

נחמן שי: באיזו מידה זה בעדיפות עליונה אצלכם?

נחמן שי: יש לכם סוגים שונים של אלימות.

נחמן שי: אני לא מקנא בכם.

נחמן שי: איך אתם מכוונים?

נחמן שי: מה ההנחיות שאתם מורידים לשטח, לתחנות, לגורמים השונים?

<מני יצחקי: לשאלה הזאת יש לנו תשובות סדורות.

נחמן שי: .

נחמן שי: חשוב שזה ייאמר ציבורית.

נחמן שי: הדבר השני זה המצב הביטחוני שהתדרדר במפתיע.

נחמן שי: אני מבין את ההתלבטות בסוגיה של מתן נשק לאזרחים, דבר שגרם לירי בנסיבות לא ביטחוניות אלא בנסיבות משפחתיות או אחרות.

נחמן שי: ברור שככל שיש יותר אנשים מזוינים כך יהיו יותר מקרי ירי.

נחמן שי: זה דבר אחד שנגזר מתוך השני.

נחמן שי: איפה הקו עובר?

נחמן שי: זה שיותר אנשים יהיו בעלי נשק בזירה הציבורית זה כי אנחנו צריכים אותם שם.

נחמן שי: עובדה שבאירועים מסוימים אנשים שהיה להם נשק הצילו חיי אדם.

נחמן שי: אמרתי בשבוע שעבר, לא שזה גאוני במיוחד, שככל שיהיו יותר אנשים – אפילו באופן בולט - שיישאו נשק, כך הסבירות שמישהו יחליט לעשות פיגוע קטנה.

נחמן שי: זה לא אחד מול השני.

נחמן שי: אדם שבא לבצע פיגוע ורואה שמישהו מולו עומד עם נשק, זה דבר שמרתיע אותו.

נחמן שי: ההרתעה פה היא הדבר הכי חשוב, כי קשה מאוד לאתר את הפוגעים.

נחמן שי: אני מצדד בלהוציא לזירה הציבורית כמה שיותר אנשים שמחזיקים נשק ויודעים להגיב.

מירי רגב: אתה בתפישה שלך מחזק את האמירה של השר לביטחון פנים, שבעקבות האירועים האחרונים צריך להרחיב את כמות כלי הנשק בקרב האזרחים.

נחמן שי: כן.

נחמן שי: עכשיו אנחנו נתקלים בצד השני של המטבע.

נחמן שי: זה קרה יותר מהר ממה שחשבתי.

נחמן שי: באים נפגעי אלימות במשפחה ואומרים שככל שיש יותר אנשים מזוינים כך יש יותר אירועי ירי לצורך אלימות ופשע.

נחמן שי: זה הצד השני של המטבע.

נחמן שי: איפה עובר הקו, זה מה שאני רוצה לשמוע.

נחמן שי: איך אתם יכולים להבטיח שלאנשים האלה שאישרתם לשאת נשק, גם אם אלה מאבטחים שלא נושאים את הנשק הביתה - ? -סיכמנו בשעתו שיסגרו את הנשק באיזו כספת וכן הלאה.

מירי רגב: אמרנו שהנשק יאוחסן במקום העבודה.

נחמן שי: נכון.

נחמן שי: אנחנו זוכרים את האירוע שקרה בירושלים.

נחמן שי: אני מצדד ביותר נשק בחוץ.

נחמן שי: אלה דברים שאפשר לשלוט בהם.

<דבי גילד-חיו: בשנה לפני ההפקדה נרצחו 8 נשים על ידי שימוש בנשק.

<דבי גילד-חיו: מאז שהתחילו להפקיד לא היה רצח של נשים.

נחמן שי: זאת נקודה מאוד חשובה ומלאת משמעות, רק השאלה מה התשובה לטרור.

מירי רגב: בעיקר כשזה לא טרור מתוכנן.

נחמן שי: זאת הנקודה הכי מרכזית בעיני.

נחמן שי: אילו בבית הכנסת בשבוע שעבר היה אדם נושא נשק בכניסה או אחד מהמתפללים היה נושא נשק, יכול להיות שהוא היה מנטרל את הרוצחים לפני כן.

<דבי גילד-חיו: שיהיו סיורים של המשטרה בשכונה.

נחמן שי: הכל נכון.

נחמן שי: צריך גם וגם.

מירי רגב: שיהיו בשכונה, שיהיו בגנים, שיהיו בבתי הספר, שיהיו במתנ"סים ובכל מקום, רק מה לעשות, חסרים לנו שוטרים.

מירי רגב: יש בעיה של תקציב.

נחמן שי: כשאני מצדד בעוד נשק זה עדיין לא אומר שאני מצדד בזה שאנשים יירו, חלילה, בבנות זוגם.

נחמן שי: זה לא שאחד מוליך לשני באופן אוטומטי.

נחמן שי: הנתון שלכם מאוד משמעותי.

<דבי גילד-חיו: זה רק בשנה לפני.

<דבי גילד-חיו: יש לי נתונים - -

<גיל רונן: כל הנתונים שלכם שקריים.

נחמן שי: אני רציתי להציג את הצד השני.

נחמן שי: אני רוצה לשמוע מהמשטרה איך היא מצליחה, כי זה התמרון הכי עדין בין להוסיף נושאי נשק לבין זה שלא תהיינה פגיעות בנשים ובסביבה.

מירי רגב: אני התלבטתי בסוגיה של ההקלה.

מירי רגב: על פניו, באופן עקרוני, אני רוצה לצמצם את כמות הנשק בקרב האזרחים, אבל המציאות היום שונה.

מירי רגב: צריך לראות מה תפישת הביטחון האישי של האזרחים, מה הכללים.

מירי רגב: תיכף יסביר את זה כאן המנכ"ל.

<גיל רונן: אני רוצה להתחיל מהנושא השני ולעבור לנושא הראשון.

<גיל רונן: ביקש ממני רז שגיא, שאת מכירה אותו, לייצג את הארגון שלו כי הוא מאיזו שהיא סיבה לא יכול היה להגיע.

<גיל רונן: הניירות לא חולקו מסיבה שזו ועדה ירוקה.

<גיל רונן: לא ידעתי.

<גיל רונן: רז שגיא, אלוף משנה במילואים, הוא יושב-ראש הפורום לחוסן צה"ל.

<גיל רונן: הוא שרטט איזה שהוא פרופיל של הארגון שנקרא "אקדח על שולחן המטבח".

<גיל רונן: לא כל פעם שבא לפה ארגון ואומר שהוא ארגון נשים או שהוא דואג לנשים, זה בהכרח משהו.

<גיל רונן: יש פה 1,2,3,4,5,6 ארגונים של הקרן החדשה.

<גיל רונן: יש עוד את קואליציית נשים לשלום, שהיא יותר מידי שמאל בשביל הקרן החדשה.

<גיל רונן: זה כאלה שתומכים ביום הנכבה, בזכות השיבה.

<גיל רונן: אני מציע לא לקחת מהם שום נתונים.

<גיל רונן: גם אם היא באה לפה ואומרת שהיא מייצגת נשים, שהיו כך וכך רציחות - - כל הנתונים שלהם עד היום היו שקריים.

<דבי גילד-חיו: הנתונים שלנו הם מהמשטרה.

<דבי גילד-חיו: יושבים פה אנשי המשטרה שיאשרו אותם.

<דבי גילד-חיו: הוא כבר מהנהן שזה נכון.

<דבי גילד-חיו: מה איכפת לך?

<דבי גילד-חיו: חצוף, שקרן.

<דבי גילד-חיו: אתה יושב לפני הציבור ומשקר במצח נחושה.

<דבי גילד-חיו: יושבים פה אנשי המשטרה שאומרים שזאת אמת.

<דבי גילד-חיו: תרגיע.

<גיל רונן: היא נותנת למשטרה מידע שקרי.

מירי רגב: אתה חושב שהמשטרה תמימה מאוד?

<גיל רונן: בנושא הזה כן.

<דבי גילד-חיו: אלה נתונים שלהם, לא שלנו.

<גיל רונן: אלה נתונים שלכם.

<דבי גילד-חיו: נראה לך שקמתי בבוקר והמצאתי נתונים לגבי כמה נשים נרצחו?

<דבי גילד-חיו: הנתונים בידי המשטרה.

<דבי גילד-חיו: המשטרה מאשרת את זה.

<דבי גילד-חיו: מאיפה יש לי נתונים?

<גיל רונן: משטרת ישראל משרתת את כל אזרחי ישראל.

<גיל רונן: הנחת היסוד שלה כלפי כל האזרחים צריכה להיות שהם חפים מכל פשע ונקיים מכל רבב, כל עוד לא הוכח אחרת.

<גיל רונן: גברים ונשים אותו דבר.

<גיל רונן: מגילת העצמאות גם קובעת שמדינת ישראל תקיים שוויון חברתי ומדיני לכל אזרחיה בלי הבדל דת , גזע ומין.

<גיל רונן: אז קראו לזה מין, לא קראו לזה מגדר, אבל זה אותו דבר.

<גיל רונן: גם לי יש זכויות, למרות שאני גבר.

<גיל רונן: למרות שעשו לנו השחרה ודמוניזציה מאוד שיטתית לאורך 20 ו-30 שנה, אני אזרח לא פחות מכל אחד אחר פה.

<גיל רונן: תנועת המגדר בהנהגתם של ארגוני הקרן החדשה, לא יעזור כלום, הם אלה שנותנים את הטון לתנועה הזאת כיום.

<גיל רונן: היא כיום תנועה חתרנית שמשתמשת בכוח שלה באקדמיה, בעיתונות ובכנסת בכדי לכפות על המשטרה קו שהוא לוחמני, אנטי גברי, שרואה בגבר אדם בזוי מעצם הווייתו שכתם האלימות דבק בו מעצם היותו גבר.

<גיל רונן: זה מה שהצליחו לעשות לנו.

<גיל רונן: הטענה השקרית כאילו הדבר מסייע איכשהו למנוע מקרי רצח נשים - - זה לא משנה את המספרים.

<גיל רונן: הם אותו דבר בדיוק.

<גיל רונן: מאז שחוקק החוק למניעת אלימות במשפחה אימצה המשטרה מדיניות עיוורת ואכזרית של הרחקת אבות נורמטיביים ואוהבים מחיי ילדיהם ומבתיהם, תוך גרימת נזק נפשי והתפתחותי בלתי ישוער וחסר תקנה לילדים, תוך השפלתם של האבות, ניתוקם מילדיהם האהובים וגרימת נזק לשמם הטוב וליכולתם להתפרנס בכבוד ולשמור על רכושם, רק על סמך תלונות של נשים, גם כאשר ידוע לכל הגורמים המעורבים שהתלונה היא שקר מוחלט וכי היא הוגשה על ידי שקרנית סדרתית ו/או מי שיש לה אינטרס ברור להפליל את הגבר ממניעים זרים.

<גיל רונן: אתם יודעים בדיוק מה זה סכסוכי גירושין.

<גיל רונן: בספר החשוב "אלימות אילמת", שיצא לאור בהוצאת אריאל, מפורטת השיטה שבה מגדריסטיות בתוך האקדמיה מתאימות תוצאות מחקרים לתורת השנאה שלהן.

<גיל רונן: מובאים בספר גם נתוני האמת של המחקרים.

<גיל רונן: אלה מראים שההבדל הממשי היחידי בין גברים ונשים בתחום האלימות במשפחה איננו במידת האלימות או בשיעור האלימות, אלא אך ורק באפקטיביות של האלימות.

<גיל רונן: זה מה שמסביר את הפער בין גברים לנשים בתת הקטגוריה הקטנה יחסית של מקרי רצח בני זוג.

<גיל רונן: ההבדל הזה בין גברים לנשים לא מצדיק את הפיכת המין הגברי כולו לאויב המדינה.

<גיל רונן: מדינת ישראל הכירה בפני האו"ם בכך שכ-150 גברים מתאבדים מידי שנה בעטיים של העינויים שהם עוברים במסגרת הליכי גירושין.

<גיל רונן: אנחנו דורשים שהישיבה הזאת לא תהיה סוף פסוק, שיתחיל עתה תהליך עבודה ישיר מול המשרד לביטחון פנים להתאמת מדיניות המשטרה בטיפול במקרי חשד לאלימות במשפחה לנתוני המחקר האמתיים ולעקרונות היסוד של חירות, צדק ושוויון עליהם מושתתת המדינה.

מירי רגב: אני שומעת שאתה מדבר מדם ליבך, אבל מה לעשות, יש יותר נשים פגועות מאלימות מאשר גברים.

מירי רגב: מה לעשות, זאת האמת.

מירי רגב: אי אפשר להתכחש לזה.

מירי רגב: אני שומעת את הדברים שלך.

מירי רגב: נפגשתי איתכם לפני.

מירי רגב: אמרתי לכם שקשה מאוד במהלך של אלימות במשפחה לייצג גברים, משום שנשים הן תמיד חלשות יותר, ילדים הם חלשים יותר.

מירי רגב: גברים הם לכאורה לא פגיעים.

מירי רגב: מצד שני, אני שומעת את מה שאתה אומר.

מירי רגב: אני רוצה להתייחס לזה.

מירי רגב: אני חושבת שכל אלימות מכל סוג שהוא היא לא תקינה.

מירי רגב: אני חושבת שהפרדה של אבא או אימא מהילדים היא נזק בל יתואר לילדים, היא הפיכת הילדים לפוטנציאל עתידי לפעילות של אלימות.

מירי רגב: אם המשטרה עובדת על פי מחקרים, צריך לפטר את כולם, מהמפכ"ל עד אחרון המפקדים שם.

מירי רגב: אני לא מאמינה שהמשטרה עובדת על פי מחקרים.

מירי רגב: היא עובדת על פי תלונות ועל פי חשש סביר שתקרה פגיעה בחיי אדם.

מירי רגב: יכול להיות שבעקבות האירועים הקשים שהיו כנגד נשים במשפחה וכנגד ילדים, היד קלה על ההדק בהיבט של הרחקה מידית של אבא או אימא מהמשפחה.

מירי רגב: את הסוגיה הזאת צריך לבדוק.

מירי רגב: על הסוגיה הזאת תצטרך המשטרה לענות לי תשובה.

מירי רגב: אני לא מתכוונת לסיים את זה בדיון אחד.

מירי רגב: הדברים האלה לא באים רק ממך, הם באים גם מאנשים שיושבים בבתי כלא, אסירים כאלה ואחרים שמנהלים מהלך.

מירי רגב: הם גם באים מאנשים שאין להם את הקול החזק לבוא ולהביא את עצמם לידי ביטוי, בין אם זה ילדים, בין אם זה גברים ובין אם זה נשים.

מירי רגב: אומרים תמיד שאישה חוזרת ל"מקום הרצח".

מירי רגב: למה?

מירי רגב: כי אישה לא רוצה לעזוב את הבית.

מירי רגב: היא דואגת לילדים שלה, היא רוצה להיות ליד הילדים שלה.

מירי רגב: היא מוכנה לחטוף עוד מכות לכאורה כדי להיות בקן הזה.

מירי רגב: הילדים לא מתלוננים על ההורים, כי הם רוצים את אבא ואימא לידם.

מירי רגב: הם מוכנים להיות עם אבא ואימא שהם לכאורה רעים, לא עם אבא ואימא בכלא.

מירי רגב: המציאות הזאת מוכרת לי, היא לא זרה לי.

מירי רגב: היא קשה לכולם.

מירי רגב: צריך לראות איך המשטרה עובדת בחוכמה, איך היא בסופו של דבר רוצה למנוע את הפשע הבא בלי לגרום עוול לילדים במשפחה.

מירי רגב: את זה אנחנו נשמע.

מירי רגב: אני שומעת את זה לא פעם ולא פעמיים.

מירי רגב: לא העברתי עוד שום התייחסות למשטרה כי חיכיתי לדיון הזה.

מירי רגב: אני אשמע מה אומר כאן מני יצחקי, רק אחר כך נמשיך עם זה הלאה.

<ליאור נדיבי: צהריים טובים ליושבת-ראש, לחברי הוועדה ולאורחים המכובדים.

<ליאור נדיבי: הדברים של נשות ארגון "האקדח על שולחן המטבח" לא מעוגנים במציאות ובנתונים ששמתי בפניכם.

<ליאור נדיבי: אם תסתכלו בטבלה המרכזת, כלי הנשק החוקיים הפרטיים שימשו לרצח נשים ב-8 מתוך 320 מקרים שאנחנו מונים משנת 2000 עד אתמול.

<ליאור נדיבי: כלי ירייה ארגוניים כאלה ששייכים לגופים מוסדיים – צבא , משטרה, שב"ס וחברות שמירה, היו מעורבים ב-26 רציחות מתוך 320.

<ליאור נדיבי: כשמסכמים את שני הנתונים מגיעים למעט מעל 10% מתוך כלל הרציחות.

<ליאור נדיבי: אמצעי מספר אחד זה דקירות מחפץ חד, בעיקר סכינים.

<ליאור נדיבי: אישה שחיה בבית שיש בו סכין, שזה 100% מהבתים, הסיכון שם יותר גדול.

<ליאור נדיבי: הנתונים של שנת 2000-2013 כולל נלקחו מתוך אתר שנקרא "לא לאלימות נגד נשים".

<ליאור נדיבי: זה אתר שהוקם על ידי נשים ומנוהל על ידן.

<ליאור נדיבי: מי שבודק לאורך השנים, החל משנות ה-80 שאז היה השיא של כלי נשק פרטיים – כ-300 אלף, רואה שאין מתאם בין מספר רציחות נשים לבין מספר כלי נשק.

<ליאור נדיבי: למרות שיש ירידה לאורך השנים, רציחות נשים זה כמו גל סינוס שעולה ויורד.

<ליאור נדיבי: השנה, לדוגמה, אם הקצב הנוכחי יימשך, יהיו בין 28 ל-30 נשים שיירצחו - שיא של כל הזמנים - כאשר מספר כלי הנשק החוקיים הוא במינימום.

<ליאור נדיבי: בקשר להקלות החדשות של השר.

<ליאור נדיבי: למי רוצים לתת נשק?

<ליאור נדיבי: לקציני צה"ל שמגינים עלינו כרגע בגבול.

<ליאור נדיבי: אנחנו סומכים עליהם שיגנו עלינו מפני צבא האויב ודאע"ש, אבל לא סומכים עליהם שיגנו עלינו במרחב האזרחי.

<ליאור נדיבי: רוצים לתת למאבטחים ממלכתיים.

<ליאור נדיבי: אנחנו עושים את ההפרדה בין אנשי המערכים הממלכתיים לבין השומרים של חברות השמירה הפרטיות.

<ליאור נדיבי: אלה שמגינים על חיינו בשדות תעופה, במשרדי ממשלתיים או במפעלים ביטחוניים, שם הם מספיק טובים להגן עלינו ובמרחב הפרטי לא?

<ליאור נדיבי: אני רוצה לציין פה עובדה שדי מנסים להעלים ולטשטש מתחת לשטיח.

<ליאור נדיבי: נשק פרטי סייע לסיום אירועי פח"ע בשיעור של 70%, זאת על פי מחקר שערך פרופסור שפירא מבר אילן.

<ליאור נדיבי: אזרחים חמושים עזרו לבלום מחבלים עוד לפני שהם ביצעו את זממם וזבמן קצר אחר כך ב-70% מהמקרים.

<ליאור נדיבי: רק להזכיר לכם, בטבח האחרון שהיה בבית כנסת - -

תמר זנדברג: מה ה-100% שממנו ה-70% נגזר?

<ליאור נדיבי: 70% מכל המקרים שבהם מחבלים נבלמו לפני שהספיקו לבצע את זממם, או זמן קצר אחרי שהם התחילו.

<ליאור נדיבי: לא מדובר במחבל מתאבד, מן הסתם, כי הוא מתפוצץ.

תמר זנדברג: מהאירועים האחרונים בחודשים האחרונים זאת ממש לא התמונה שעולה.

תמר זנדברג: יש רשימה של המקרים?

<ליאור נדיבי: כי אין כלי נשק בידי אזרחים.

<ליאור נדיבי: מי שבלם את פיגועי הטרקטורים הקודמים, לא האחרון, היו אזרחים חמושים.

<ליאור נדיבי: במקרה אחד זה היה אזרח שהשאיל נשק משוטר שקפא.

<ליאור נדיבי: הוא ירה ושיתק את המחבל.

תמר זנדברג: נאמר כאן על ידי המשטרה שהם לא מכירים כזה דבר.

<מני יצחקי: אף אחד לא קפא.

<ליאור נדיבי: לא במקרה של הטרקטור האחרון.

<ליאור נדיבי: אני מדבר על השניים הקודמים.

מירי רגב: אתה תומך באמירת השר להקל או להרחיב בתקופה הזאת את השימוש בנשק אזרחי.

<ליאור נדיבי: אנחנו חושבים שלאנשים האלה שהוא בחר, שהם באמת סופר מאומנים וסופר מיומנים, נכון לתת נשק, כי הם יגבירו את הביטחון במרחב הציבורי.

<סאיד תלי: אני מרכז מטעם משרד הרווחה, על בסיס החלטת ממשלה משנת 2002, ועדה שדנה במקרי רצח.

<סאיד תלי: אחרי כל רצח הוועדה מתכנסת.

<סאיד תלי: משתתפים כל נציגי המשרדים לצורכי למידה, הסקת מסקנות ושיפור.

<סאיד תלי: רוב הנידונים זה נידונות.

<סאיד תלי: כמובן שאחת לכמה זמן יש גם נרצחים גברים.

<סאיד תלי: אנחנו דנו ב-120 נרצחות נשים.

<סאיד תלי: כשאנחנו מעמיקים ובודקים על מה מדובר, אנחנו רואים שיש קשר מוכח ומובהק בין גירושין, תהליכי פרידה לאלימות במשפחה.

<סאיד תלי: מתוך 120 המקרים שדנו בהם, יש מעל 30% מקרים שהיו שם תהליכי פרידה וגירושין.

<סאיד תלי: יש מעורבות של בתי משפט, יש תלונות, צווי הגנה.

<סאיד תלי: בלא מעט מהמקרים האלה הוצאת צווי הגנה ומעורבות משטרה מגינה.

<סאיד תלי: אנחנו מדברים על אלפים.

<סאיד תלי: לגבי תלונות שווא.

<סאיד תלי: צריך להתייחס ברצינות אם יש נתונים.

<סאיד תלי: ככל הידוע לי, אין נתונים כאלה.

<סאיד תלי: זה שווה בדיקה.

<סאיד תלי: לא לבוא ולהציג כאילו המצב הוא שתלונות השווא זאת הבעיה.

<סאיד תלי: הבעיה היא קודם כל צווי הגנה שצריך להוציא, לאכוף, להגן ככל האפשר על מנת שהרשימה הזאת לא תלך ותתארך.

<סאיד תלי: לצערי, זה לא המצב.

<סאיד תלי: אכן מחקרים מסוימים אומרים שנשים וגברים יכולים להיות אלימים באותה מידה.

<סאיד תלי: יש מחקרים כאלה.

<סאיד תלי: זה ידוע.

<סאיד תלי: רק שאותם מחקרים, אפילו המובילים שבהם, טוענים שהאלימות של הגברים הרבה יותר חמורה, מסכנת ורצחנית.

<סאיד תלי: האבות והאנשים שמובילים את האמירה הזאת שנשים יכולות להיות אלימות באותה מידה, עדיין אומרים שצריך, בגלל הנתון הזה שהוא עולמי , להשקיע משאבים.

<סאיד תלי: עוד לא הושקעו מספיק משאבים על מנת לצמצם את הנזק ואת המספרים ואת הנתונים שמראים על הקורבנות הנשיים.

<סאיד תלי: אפשר להוציא מבתי חולים נתונים על כמה נשים מגיעות בעקבות חבלות חמורות, אפשר להוציא מבתי הסוהר נתונים - -

מירי רגב: וכמה לא מגיעות וסובלות בשקט.

<סאיד תלי: אפשר לראות כמה ברווחה מטופלים.

<סאיד תלי: ביום כזה, שהוא יום המאבק, הייתי מצפה שנתמקד במה אפשר לשפר ולצמצם במספרים האלה, כולל לגייס את הגברים.

<סאיד תלי: חלק גדול של המאמץ שלנו, של הרווחה, של גורמים נוספים ועמותות, זה שיותר ויותר גברים, שגם הם במצוקה עכב אלימות שהם חוו או הם אלימים ולא מצליחים לצאת מזה כי חשובה להם המשפחה וחשובים להם הילדים, יבואו ויפנו לטיפול.

<סאיד תלי: אנחנו עושים ככל האפשר על מנת לגייס אותם.

<סאיד תלי: יש שיפור.

<סאיד תלי: עדיין הרבה גברים לא מגיעים.

<סאיד תלי: זה הכיוון.

<סאיד תלי: בעקבות גל הרציחות - כל שנה יש לנו גלים של רציחות נשים – הוקמה ועדה בין משרדית שיצאה לדרך כדי לצמצם את תופעת האלימות במשפחה.

מירי רגב: איזה משרדים?

<סאיד תלי: כל המשרדים הרלוונטיים.

<סאיד תלי: זו ועדה שמרכז אותה המשנה למנכ"ל המשרד לביטחון פנים.

<סאיד תלי: כבר נפגשנו.

<סאיד תלי: אנחנו נזמין נציגי עמותות, כולל עמותות שמייצגות גברים.

<סאיד תלי: אנחנו נוציא קול קורא לכל מי שיש לו ניסיון ונתונים מוכחים, מובהקים, לא השערות, על מנת לצמצם את התופעה.

<סאיד תלי: אנחנו נזמין אותו.

<סאיד תלי: לגבי הנושא של הילדים.

<סאיד תלי: אני רוצה להתייחס למה שאמרת, גברתי.

<סאיד תלי: מוטב לילד לגור בסביבה בטוחה עם אחד מהוריו מאשר לגור בסביבה שהיא טרור וסיוט עם שני הוריו.

<סאיד תלי: עדיין יש את האפשרות לאחד מההורים שאינו בבית כי הוא מסוכן, לראות את הילדים באופן שיספק את צרכיהם.

<סאיד תלי: לצערי, יש לא מעט אבות, לפעמים גם אימהות, שבתנאים שלהם רוצים לראות את הילדים.

<סאיד תלי: חלק מהמצוקה זה כשאומרים לאבות – יש גם אימהות - לבדוק את עצמם, לראות אם הם יכולים עדיין להיות הורה משמעותי.

<סאיד תלי: גירושין זה כמעט 50%,60% מהמקרים.

<סאיד תלי: אי אפשר לצמצם את הדבר הזה .

<סאיד תלי: צריך למצוא דרך.

<סאיד תלי: לא בכל מקרה צריך לשמור את האבא עם האימא כשיש אלימות.

מירי רגב: ברור שלא בכל מקרה.

מירי רגב: המציאות הקשה הזאת שמרחיקים אימא או אבא היא מציאות שפוגעת בילדים.

מירי רגב: המציאות היא מציאות קשה שצריך למצוא לה פתרון.

מירי רגב: הפתרון יכול להיות במסגרת חוץ משפחתית, במסגרת פנימייה, במסגרת משפחה מאמצת או במסגרת אחד מההורים.

מירי רגב: תמיד עדיף שהילד יהיה עם המשפחה שלו ועם ההורים שלו.

מירי רגב: ברור שבמציאות מסוימת, אם אין ברירה, צריך להוציא את הילד ממוקד הסיכון.

<יואב מזא"ה: אני מקווה שאנחנו וכל הנוכחים כאן באולם מתנגדים בכל צורה ובכל תוקף לכל סוג של אלימות, בוודאי אלימות שהיא נגד נשים.

<יואב מזא"ה: זה לא נתון בכלל בוויכוח.

<יואב מזא"ה: בספר שד"ר וילצ'יק, אביעד ואנוכי ערכנו, שזה הספר "אלימות אילמת וגברים כקורבנות", יש סדרה של מחקרים שחלק אנחנו ערכנו, חלק אחרים.

<יואב מזא"ה: המחקרים מדברים על היקף האלימות במשפחה ביחס לגברים.

<יואב מזא"ה: המחקרים מגלים - בעיני הם ממצאים מדהימים - שהיקף האלימות הפיזית בתוך המשפחה של נשים כנגד גברים היא בסדר גודל דומה להיקף האלימות של גברים כנגד נשים.

<יואב מזא"ה: היו על זה כמה הערות קודם.

<יואב מזא"ה: זה נכון שכאשר אנחנו מדברים על היקף הרציחות, שם אין איזון.

<יואב מזא"ה: שם יש הרבה יותר גברים שרוצחים את הנשים.

<יואב מזא"ה: כאשר אנחנו יורדים מטה בהיקף החומרה ומסתכלים על האלימות שדורשת טיפול רפואי, גם שם אנחנו מדברים על סימטריה מספרית בין פגיעות של גברים כלפי נשים ונשים כלפי גברים.

<סאיד תלי: מאיפה הנתון?

<יואב מזא"ה: אתה יכול לקרוא את הספר.

<יואב מזא"ה: נעשו על זה הרבה מחקרים בארץ ובעולם.

<יואב מזא"ה: הנתונים האלה הם נתונים שהתפרסמו בעשרות מחקרים שפורסמו בכתבי עת אקדמיים שעברו שיפוט.

<יואב מזא"ה: אלה נתונים אובייקטיבים שעברו ביקורת.

<יואב מזא"ה: נשמעה כאן טענה לגבי צווי הגנה.

<יואב מזא"ה: צווי הגנה חוטאים פעמיים.

<יואב מזא"ה: פעם אחת הם חוטאים בגלל הגברים האלימים באמת, אלה שעתידים לרצוח את הנשים שלהם.

<יואב מזא"ה: צווי ההגבלה הם לא אפקטיביים כלפי הגברים האלה.

<יואב מזא"ה: גם אם מוציאים נגדם צו הרחקה, אז או שהם לא מכבדים את זה, או שהם מחכים שהוא יעבור.

<יואב מזא"ה: הסטטיסטיקה מראה שהעלייה בצווי ההגנה וההרחקה לא מפחיתה את הרציחות בנשים.

<יואב מזא"ה: דווקא במקרים הפתולוגיים אנחנו צריכים לחשוב להחמיר את הטיפול.

<יואב מזא"ה: צווי ההרחקה כנגד אנשים נורמטיביים הם אלה שפוגעים באוכלוסייה שבכלל לא הייתה פוטנציאלית לפגוע באמת.

<יואב מזא"ה: צו הרחקה לא מספיק חמור במקרים הפתולוגיים אבל חמור מידי במקרים האחרים.

<יואב מזא"ה: מה הפרקטיקה של הרשויות?

<יואב מזא"ה: כשאני מדבר על הרשויות אני מדבר על המשטרה, אני מדבר על הפרקליטות, אני מדבר על הרווחה ועל תקציבים.

<יואב מזא"ה: ישנה בעיה נרחבת של אלימות כלפי גברים שאין כלפיה מענים.

<יואב מזא"ה: אם גבר פונה ומתלונן במשטרה על אלימות שמופנית כלפיו, ויש לו ילדים, אז נהלי המשטרה - בדקתי את זה עם ניצב משנה דדו זמיר - קובעים שמרחיקים את הגבר.

<יואב מזא"ה: יש מיעוט של דיווח על אלימות שמופנית כלפי גברים, כי הגבר יודע שאם הוא יתלונן ירחיקו אותו מהבית ובסוף הוא עלול להיות חשוד.

<יואב מזא"ה: אני לא חושב שהמשטרה עושה את זה מרוע לב.

<יואב מזא"ה: אני בטוח שלא.

<יואב מזא"ה: היא עושה את זה כתוצאה מחשיבה מקובעת.

מירי רגב: זו לא חשיבה מקובעת.

מירי רגב: המציאות היא שנשים פגועות יותר מגברים.

<יואב מזא"ה: גברתי, זאת לא המציאות.

<יואב מזא"ה: המציאות היא המחקרים שיש.

מירי רגב: המחקרים הם לא המציאות.

מירי רגב: המציאות זה מה שהמשטרה תדווח.

מירי רגב: כולנו היינו צריכים להביא עבודת מחקר.

מירי רגב: כולנו ידענו להביא את שאלת המחקר שלנו כשאלה אמיתית.

מירי רגב: אם היו שתי קבוצות שכל אחת לקחה שאלת מחקר אחרת, זה היה כי שתי הקבוצות צדקו.

מירי רגב: בוא לא נדבר על מחקר.

מירי רגב: אני לא מאמינה בכל המחקרים האלה, בכל הסטטיסטיקות האלו.

מירי רגב: סלח לי שאני אומרת את זה.

מירי רגב: אני רוצה לבנות את הנתונים על גורמים שאני מקווה שהם אמינים - המשטרה, הפרקליטות והרווחה.

<יואב מזא"ה: גברתי, הייתי שמח שתתמודדי עם הטיעון שלי.

<יואב מזא"ה: הטיעון שלי הוא שיש בעיה עם התפקוד של המשטרה.

מירי רגב: הבנתי.

מירי רגב: אני לא אתמודד.

מירי רגב: המשטרה תתמודד.

<יואב מזא"ה: יש מאות מחקרים שמראים שכשגבר ניגש לתחנת משטרה ומתלונן שהוא הוכה, השוטרים צוחקים ולא רושמים את התלונה.

<יואב מזא"ה: עכשיו את אומרת לי - -

<מני יצחקי: האם זה מחקרי שהשוטר צוחק?

<יואב מזא"ה: כן.

<מני יצחקי: זה לא רציני מה שאתה אומר.

<קריאה: בכל מקרה שיש איזו שהיא תקלה במשפחה, אוטומטית מעכבים או עוצרים את הגבר.

<קריאה: היומנאי צוחק לו בפנים ואומר לו: לך הביתה לפני שתיעצר.

מירי רגב: לא הייתי שוללת את זה לחלוטין.

מירי רגב: יכול להיות שיש מקרה כזה ואחר.

מירי רגב: אני לא יודעת אם זאת תופעה.

<קריאה: אני שוטר לשעבר.

<קריאה: אני חוויתי אלימות מאישה.

<קריאה: אני נדקרתי על ידי אישה.

<קריאה: מה עשו?

<קריאה: זרקו אותי מהבית.

<מני יצחקי: אני חושב שהדיון הוא יותר מידי חשוב כדי שאני אתייחס לגיחוך כזה או אחר, בעיקר אם זה מחקרי.

<יואב מזא"ה: אני רוצה להתייחס לפעילות רחבת ההיקף והמאוד מאוד חשובה שנעשתה ביחס לאלימות נגד נשים.

<יואב מזא"ה: לפני 50 שנה חשבו שאין אלימות נגד נשים כי נשים לא הלכו להתלונן, אבל הייתה אלימות.

<יואב מזא"ה: זה שלא היה דיווח לא אומר שאין אלימות.

<יואב מזא"ה: הקרימינולוגיה מלאה במחקרים על הדברים האלה.

<יואב מזא"ה: איך אנחנו יודעים היום על אלימות נגד נשים?

<יואב מזא"ה: כי היה חשוב לעורר את המודעות לכך במשטרה, ברשויות הרווחה, בהסברה.

<יואב מזא"ה: גברתי דיברה על מעונות לנשים מוכות.

<יואב מזא"ה: זה מאוד חשוב שהם יהיו קיימים.

<יואב מזא"ה: האם יש מעונות לגברים מוכים?

<יואב מזא"ה: האם לגבר מוכה שנמצא בתוך סיוט וחוטף מכות, יש לאן ללכת?

<יואב מזא"ה: אין לו.

<יואב מזא"ה: אין מודעות לזה, אין הסברה.

<יואב מזא"ה: הולכים לקופת חולים ורואים שם פוסטר "אם את מוכה, אל תשתקי", אבל אין פוסטר "אם אתה מוכה, אל תשתוק".

<יואב מזא"ה: אני פונה אלייך.

<יואב מזא"ה: אני חושב שהפורום המתאים לטפל בעניין הזה הוא ועדת הפנים.

מירי רגב: ממש לא.

מירי רגב: אני לא ועדת חינוך.

מירי רגב: אני גם לא ועדת העבודה והרווחה.

מירי רגב: התפקיד של הוועדה הוא לפקח על 4 משרדים, ביניהם המשטרה.

מירי רגב: אני מטפלת אם תלונות שווא נבדקות בצורה רצינית, אם כל פעם שיש תלונת שווא המשטרה מרחיקה וגורמת לעוול במשפחה, והאם המשטרה לא מתייחסת לתלונות של גברים.

מירי רגב: זהו.

מירי רגב: בעניין חינוך, הסברה, רווחה, אני אשלח מכתב לשר.

מירי רגב: תפנו עם זה לוועדה אחרת.

מירי רגב: הוועדה שלי לא יכולה לקחת את הכל עליה.

מירי רגב: אני מאוד רוצה, אבל אני עדיין לא שם.

<יואב מזא"ה: את רואה את הכבוד שרוכשים לך פה באולם - -

מירי רגב: אני מבינה את זה, אבל אני לא יכולה לטפל בהכל, כי אני לא יכולה להסתכל לך בעוד שבועיים בעיניים ולהגיד לך שלא טיפלתי.

מירי רגב: כשאני אומרת שאני מטפלת, אני מטפלת.

<יואב מזא"ה: הייתי שמח שגברתי תטפל בנהלים בתוך המשטרה.

מירי רגב: את זה אנחנו נבדוק.

<יואב מזא"ה: ואת ההדרכה וההכשרה בתוך המשטרה.

<יואב מזא"ה: בהדרכה ובהכשרה של המשטרה מקבעים את הסטיגמות אצל שוטרים.

<יואב מזא"ה: הם עושים את עבודתם הכי טוב שהם יכולים, אבל הם לא מקבלים את הרקע המספיק.

מירי רגב: את זה אני אבדוק.

<מני יצחקי: אני מקווה שבספר שלך הדברים יותר מאומתים מאשר הדברים שנאמרים כאן סתם באוויר.

מירי רגב: המנכ"ל, אני מבקשת את התייחסותך לשני דברים.

מירי רגב: אחד, מה שעלה פה בוועדה מנציג משרד הרווחה.

מירי רגב: חבל שאני צריכה לשמוע ממנו ולא מכם על הצוות הבין משרדי שהוקם והקים אותו השר.

מירי רגב: כשאתם עושים דברים טובים, תגידו, כדי שנגיד מילה טובה.

מירי רגב: תציג מי הם חברי הצוות, מה מטרת הצוות הזה, האם יש לך דד- ליין כדי שנוכל לזמן דיון ולשמוע את המלצות הצוות.

מירי רגב: חובתו של השר, כשהמציאות משתנה, לבוא עם תפישת אבטחה או ביטחון אישי אחרת כלפי אזרחי המדינה.

מירי רגב: יש מציאות אחרת.

מירי רגב: מה לעשות, השמיכה קצרה, לא יכולים להיות שוטרים בכל מקום.

מירי רגב: רק אתמול דיברנו על זה בדיון ממוקד על מוסדות החינוך.

מירי רגב: הצעתי לראש הממשלה ש-5000 חיילים משוחררים ילכו כל שנה לעבודה מועדפת באבטחת מוסדות החינוך, כדי לתת תחושה של רגיעה ותחושת אמון של אימהות והורים במערכת.

מירי רגב: אני יכולה להבין את החלטת השר.

מירי רגב: אני רוצה להבין האם היא נובעת משינוי המצב, באיזה אוכלוסייה מדובר כשמדברים על להקל במתן רישיונות נשק, והאם אותן הגבלות על אחסון נשק יחולו על אותם אלה הנוספים.

<רותם פלג: גברתי יושבת הראש, אני מברך על הדיון הזה.

<רותם פלג: אני חושב שהוא דיון חשוב.

<רותם פלג: חשוב לציין את היום הבינלאומי לטיפול באלימות כלפי נשים ולטיפול באלימות בכלל.

<רותם פלג: הדיון כאן הלך לפינות.

מירי רגב: הוא הלך למה שמביא לאלימות, לאיך אנחנו יכולים למנוע את האלימות.

<רותם פלג: כשאני מסתכל על זה ברמה המשרדית, אז המשרד מטפל בנושא האלימות לכל אורך ורוחב הגזרה.

<רותם פלג: אנחנו מתחילים משלב המניעה.

<רותם פלג: אם נצליח שם, כל שאר החוליות בטיפול נהיות פחות חשובות ופחות משמעותיות.

<רותם פלג: יש את שלב האכיפה, את שלב הענישה ואת שלב השיקום של אותם עבריינים שהורשעו בעבירות של אלימות במשפחה.

<רותם פלג: אנחנו נוגעים בכל הסוגיות האלו.

<רותם פלג: אני אשמח שבדיון אחר נבוא ונציג את התמונה, כי אני חושב שהתמונה היא תמונה רחבה ומשמעותית.

<רותם פלג: ברור שזאת לא רק העבודה של המשרד לביטחון פנים.

מירי רגב: חד וחלק.

<רותם פלג: .

<רותם פלג: למרות שאנחנו רואים את עצמנו היום, לפחות ברמה הממשלתית, כגורם מוביל ומרכז.

<רותם פלג: אני לא יודע אם בצדק או לא בצדק, אבל כך קרה.

<רותם פלג: בסוף אנחנו מדברים על חינוך, על תחום של רווחה, על תחומים של פנאי ברמת הרשויות המקומיות.

<רותם פלג: אתם מכירים כולכם את תכנית עיר ללא אלימות של המשרד ותכניות מניעה אחרות.

<רותם פלג: הטיפול שלנו במניעת אלימות בכלל ואלימות במשפחה בפרט מתחיל שם, עם סדנאות, עם הכשרת בני נוער לזהות אלימות ומבנה משפחתי שהוא מבנה משפחתי בעייתי.

<רותם פלג: חלק מהמהלכים האלה הם בראייה הרחבה והכלל משרדית.

<רותם פלג: השר לביטחון פנים ושר הרווחה החליטו להקים צוות בין משרדי, ועדה בין משרדית, שתטפל בנושא של צמצום תופעת האלימות במשפחה.

<רותם פלג: בוועדה חברים, מלבד המשרד לביטחון פנים, משרד הרווחה, משרד הבריאות, משרד הקליטה, משרד החינוך, המשטרה ורשויות בתי הסוהר, הרשות לקידום מעמד האישה במשרד ראש הממשלה וגורמי משרד המשפטים.

<רותם פלג: עד סוף השנה הוועדה אמורה להציג - -

מירי רגב: סוף השנה זה דצמבר?

<רותם פלג: סוף שנה זה סוף דצמבר.

מירי רגב: אני מציעה שהפמיליסטים ישלחו את עמדתם בצורה מסודרת לוועדה, שלשכת עורכי הדין תשלח את עמדתה.

<גיל רונן: אני מבקש שיהיה לנו נציג כמו שיש לרשות לקידום מעמד האישה.

<רותם פלג: לא יהיה נציג.

<רותם פלג: הוועדה היא ועדה ממשלתית.

<גיל רונן: אם יש את הרשות לקידום מעמד האישה - -

מירי רגב: נכון, הם במשרד ראש הממשלה.

מירי רגב: אין עוד נציג של לשכת ראש הממשלה.

מירי רגב: אתה תבוא, תציג את עמדתך.

<גיל רונן: אני מרגיש קצת כמו הגבר בשער של הספר הזה.

<גיל רונן: כשאנחנו באים עם מחקרים, אתם אומרים שלא מעניין אתכם מחקרים.

<גיל רונן: מה זה עוזר?

<מלכה גנחובסקי: יש עוד ארגונים שלא נמצאים שם.

מירי רגב: אם את חושבת שהוא צודק, תיפגשו איתם, תשמעו את ההיבטים.

מירי רגב: אנחנו בסופו של דבר מדברים על אלימות במשפחה כלפי גברים, כלפי נשים וכלפי ילדים.

מירי רגב: צריך לראות איך אנחנו מביאים טיפול כולל לכלל המגזרים האלה.

מירי רגב: יש דברים שהוא אומר שהם נכונים, יש דברים שהוא אומר שהם לא נכונים.

<רותם פלג: כמובן שכל נייר שיישלח אלינו ייקרא על ידי הגורמים הרלוונטיים.

<רותם פלג: אנחנו לא מפספסים ניירות שנשלחים אלינו.

<רותם פלג: המטרה של הוועדה היא לייצר תמונת מצב עדכנית, היא להבין את גודל התופעה.

<רותם פלג: אני לא יודע כמה כולכם מכירים, אבל לפני מספר חודשים פרסמנו את מדד האלימות הלאומי בפעם הראשונה.

<רותם פלג: יש פה את הרכיבים האלה, מעבר לרכיבים אחרים של אלימות.

<רותם פלג: זה תחום שהולך ומתפתח.

מירי רגב: זה היה המדד במסגרת הטיפול בעיר ללא אלימות?

<רותם פלג: לא.

<רותם פלג: זה מדד שלוקח נתונים מכלל או ממרבית הגורמים הרלוונטיים לתופעות האלו, שזה משטרה, רווחה, חינוך, בריאות וכל מי שיש לו מידע שאפשר לקחת אותו.

<רותם פלג: אנחנו מנסים לייצר תמונה יותר רחבה, להבין מה היקף התופעה, למי היא מדווחת, איך מטפלים בה.

מירי רגב: זאת החלטה טובה וחשובה.

<רותם פלג: משם אנחנו עוברים לתחום של טיפול, אכיפה, מודעות.

<רותם פלג: מודעות היא בתוך כלל הדברים.

<רותם פלג: העבודה המשרדית פה היא עבודה רחבה.

<רותם פלג: אנחנו עושים את זה בפרונט.

<רותם פלג: אני חושב שצריך לקרוא לשאר משרדי הממשלה לשים את הנושא הזה בראש סדר העדיפויות שלהם.

<רותם פלג: לגבי הנשקים.

<רותם פלג: אנחנו לא עובדים לפי מדיניות מרחיבה או לפי מדיניות מצמצמת.

<רותם פלג: אנחנו משתדלים להסתכל על המצב כמות שהוא, לבחון את עצמנו בכל רגע ורגע בכל אחד מהשלבים ובהתאם להערכת מצב לקבל החלטות.

<רותם פלג: הגדרת השר בהיבט הזה הייתה הגדרה מאוד ברורה של איפה צריך להימצא כלי ירייה.

<רותם פלג: הוא צריך להימצא במקום שנקבע על ידי הגורם המבצעי, שזה משטרת ישראל, שבו צריך להיות כלי נשק.

<רותם פלג: הוא צריך להיות בידי מי שעבר את ההכשרות המתאימות, בידי מי שעמד בכל הכללים.

מירי רגב: באיזה אוכלוסיות הוא מתכוון להקל?

<רותם פלג: יש להחלטה הנוכחית 3 רגליים.

<רותם פלג: יש רגל אחת שמטפלת בנושא של המאבטחים ובאישור של המאבטחים לצאת עם נשק הביתה.

<רותם פלג: כמו שכולם זוכרים, לפני כשנה קיבלנו החלטה.

מירי רגב: קיימנו פה דיונים.

<רותם פלג: קיבלנו החלטה עם מאבקים לא פשוטים.

<רותם פלג: גם פה לא היה קל לשכנע את הגורמים הרלוונטיים שזה מהלך נכון.

<רותם פלג: עשינו אותו.

<רותם פלג: הוא קרה.

<רותם פלג: עשינו אותו כשאנחנו יודעים שאנחנו יכולים לשחק עם האקורדיון הזה בהתאם להערכות המצב השונות.

<רותם פלג: ביום שתתקבל החלטה להחזיר את המצב לקדמותו, זה חוזר אחורה.

<רותם פלג: כרגע החלטת השר היא ל-3 חודשים בלבד.

מירי רגב: ברורה לי ההחלטה.

מירי רגב: אני יכולה להבין אותה עכשיו יותר.

<רותם פלג: אנחנו שואלים את עצמנו את השאלה: מי צריך להחזיק נשק פרטי במדינת ישראל.

<רותם פלג: זה הגיע אלינו.

<רותם פלג: עשינו רוויזיה על התבחינים.

<רותם פלג: עשינו לפני שנה פעם שנייה רוויזיה על התבחינים.

<רותם פלג: אנחנו עכשיו בודקים את עצמנו שוב.

<רותם פלג: זה עניין לגיטימי, טוב שהוא קורה.

<רותם פלג: אנחנו לא קופאים על שמרנו בהיבטים האלה.

<רותם פלג: מדובר פה כרגע על שתי אוכלוסיות: אוכלוסיית קציני צבא ואוכלוסייה יוצאי משטרת ישראל.

מירי רגב: היום ההרחבה וההקלה הולכת לשתי אוכלוסיות בעקבות המצב.

מירי רגב: אתמול היה על זה דיון.

מירי רגב: היה טוב אם היינו מקבלים קצת יותר פרטים על הניידות שמסתובבות, כי אנחנו מכירים את המצוקה .

מירי רגב: במקום להוריד ידיים עם הוועדה ולא לתת נתונים - - כשנותנים נתונים, אפשר להגיד דברים טובים על המשטרה.

מירי רגב: כשלא נותנים נתונים, לא יודעים אותם.

<רותם פלג: אני רק אצטרף למה שאמרת לגבי אבטחה במוסדות חינוך ואבטחה בכלל.

<רותם פלג: פנינו לפני יותר משנה לשר הרווחה.

מירי רגב: אני יודעת.

מירי רגב: גם אני פניתי.

מירי רגב: להזכירך, זה היה מכתב משותף שלי ושלכם יחד עם חיים ביבס, יושב-ראש השלטון המקומי.

מירי רגב: הם החליטו, בגלל שלא קרה שום דבר, שהעבודה המועדפת תהיה עם קשישים ועם ניצולי שואה.

מירי רגב: זאת החלטה טובה, אבל במציאות המשתנה היום, כשיש לנו חוסר בשוטרים, כשיש לנו אנשים שהם לא מספיק מיומנים מחזיקי נשק, כשיש לנו מצב שהורים לא הולכים לעבודה בגלל שהם רוצים לשמור על הילדים שלהם שהולכים לגן, אפשר ב-3 החודשים האלה לעשות שינוי.

מירי רגב: אפשר לקחת את ה-5000 לוחמים לשעבר ולשים אותם בעבודה מועדפת.

מירי רגב: את הדברים האלה צריך לקדם.

מירי רגב: זה לא רק זה.

מירי רגב: זה גם זה, אבל זה גם יותר ניידות שמסתובבות עם נוכחות משטרתית שנמצאת ולא נלקחת לירושלים.

מירי רגב: בסוף עושים דברים, רק צריך להגיד אותם, לא להאשים את הכנסת שהיא לא עושה מספיק בשביל המשטרה.

מירי רגב: בסוף השר צריך לעשות את זה, לא הכנסת.

מירי רגב: האם מדובר באוכלוסיית קציני הצבא ואוכלוסיית המשטרה?

<יעקב עמית: נכון מאוד.

מירי רגב: מני יצחקי, אני רוצה לשמוע את הנתונים ואת הטיפול שהמשטרה עושה באלימות במשפחה.

מירי רגב: אני רוצה לשמוע לגבי מה שנאמר פה מלשכת עורכי הדין ומהארגון שגיל מייצג, על תלונות השווא ועל צווי ההרחקה שניתנים ביד קלה מידי על ההדק כלפי אבות שהם גם מוכים.

מירי רגב: אני מבקשת לדיון של הוועדה הבין המשרדית הזאת, שהיא חשובה, להביא לידי ביטוי את עמדתם של לשכת עורכי הדין ועמדתם של הגברים בעניין של אלימות במשפחה.

מירי רגב: כשאנחנו מדברים על אלימות במשפחה, אנחנו צריכים לתת מענה לכל הגורמים במשפחה - אבא, אימא, ילדים.

מירי רגב: צריך ליצור מצב שמשפחה תוכל להתנהל באופן נורמטיבי.

<מני יצחקי: חברת הכנסת רגב, לנו היה חשוב מאוד להגיע לדיון הזה.

<מני יצחקי: אני חייב לומר שאני משתתף בהרבה מאוד דיונים.

<מני יצחקי: זה אחד הדיונים החשובים ביותר.

<מני יצחקי: אנחנו נותנים קשב אדיר לסוגיה הזאת של אלימות במשפחה.

<מני יצחקי: היה פה דו שיח והייתה איזו שהיא חלוקה כזאת או אחרת.

<מני יצחקי: אנחנו במשטרה לא עושים את החלוקה הזאת.

<מני יצחקי: אצלנו הדברים הם נורא פשוטים.

<מני יצחקי: אם יש לנו ידיעה, אם אנחנו מקבלים תלונה, או אם יש אירוע כלשהו שיש אלימות בתא המשפחתי, שם אנחנו נכנסים עם הרווחה.

<מני יצחקי: זה המוטו.

<מני יצחקי: זו הדרך.

מירי רגב: בכל ידיעה ותלונה שקיימת על אלימות במשפחה, הרווחה היא חלק מכם?

<מני יצחקי: כל תלונה שמתקבלת על אלימות בתא המשפחתי מקבלת מיד סדרי עדיפויות ראשוניים מבחינתנו לטיפול.

<מני יצחקי: אנחנו לא מסתפקים בזה.

<מני יצחקי: קיימנו דיונים בזמן האחרון בעניין של יוזמות באותם אירועים שנמצאים מתחת לרדאר.

<מני יצחקי: החשש שלנו שהרבה מאוד אירועים מתרחשים ללא ידיעתנו.

<מני יצחקי: הם לא יוצאים ולא פורצים החוצה.

<מני יצחקי: חלק מהעשייה של הוועדה היא להציף את העניינים האלה החוצה, כדי שהילד בן ה-6 או הילדה בת ה-8 שמגיעים הביתה יגיעו לסביבה לא אלימה.

<מני יצחקי: זה האתגר הגדול שלנו.

<מני יצחקי: היה חשוב לי להגיע לוועדה כאן היום.

<מני יצחקי: זה דיון שצריך לחבר את כולם כדי למנוע אלימות בתוך המשפחה.

<מני יצחקי: אני לא נכנס אם זה אלימות מצד האם או אלימות מצד האב, למרות שהנתונים מדברים בעד עצמם.

מירי רגב: יש יותר תלונות של נשים.

<מני יצחקי: בוודאי.

<מני יצחקי: אני מיד אדבר על תלונות השווא.

<מני יצחקי: לכל דבר יש את העניינים הנלווים אליו.

<מני יצחקי: תלונות שווא זה משהו שנלווה לתמונה הכוללת.

<מני יצחקי: אני לא מתעלם מהעניין הזה.

<גיל רונן: באלימות נגד ילדים זה לא יותר גברים מנשים.

מירי רגב: הוא אמר שהוא מתייחס לכל תלונה באשר היא, הוא לא מתייחס לזה מגדרית.

מירי רגב: הוא אומר שהנושא של אלימות במשפחה הוא מרכיב חשוב ונושא חשוב בעיניו שהמשטרה נותנת לו קשב רב.

מירי רגב: כל תלונה שמגיעה מתא משפחתי, אם זה אישה, גבר או ילד, מתייחסים אליה בצורה מאוד רצינית ומידית.

מירי רגב: שותף לכל תלונה כזאת בטיפול גם משרד הרווחה.

<גיל רונן: אתה מודע לזה שרוב האלימות נגד ילדים היא על ידי נשים?

<מני יצחקי: אמרתי שזה משמעותי בסדר העדיפויות.

<מני יצחקי: בחודש האחרון קיימנו באגף החקירות והמודיעין בתוך המשטרה פורומים מאוד רציניים.

<מני יצחקי: לקחנו את כל 100 החוקרים ולמעלה מזה שמטפלים בעניין הזה במשטרה.

<מני יצחקי: בדקנו איך אנחנו מקדמים את היכולות שלהם על מנת לבצע את התפקיד.

<מני יצחקי: דוגמה אחת שעלתה פה היא הזיהוי אם זאת הודעת שווא או לא הודעת שווא, האם הם מסוגלים לדעת אם יש אלימות כלפי האישה או ההיפך, והאם זה מתרחב כלפי הילדים.

<מני יצחקי: ישבנו יום שלם.

<מני יצחקי: יש פה את ברקו.

<מני יצחקי: הוא מנהל את העסק הזה מבחינת המשטרה.

<מני יצחקי: זה נושא מאוד מאוד רגיש.

<מני יצחקי: השבוע, בלי קשר לדיון בוועדה, כל המפקדים היו אצלנו בדיון מקיף סביב העניין הזה.

<מני יצחקי: הם העלו כל מיני רעיונות יצירתיים על מנת לקדם את הפעילות שלנו בנושא הזה.

<מני יצחקי: יש רצף של דיונים עם משרד הרווחה.

<מני יצחקי: זה התחיל עם השרים.

<מני יצחקי: זה ירד למטה באופן מאוד שיטתי על מנת שנגיע לכל בית שמתרחשת בו אלימות וניתן את המענה הטוב והאיכותי ביותר מבחינתנו כדי להפסיק את האלימות.

<מני יצחקי: נאמרו פה כמה דברים עם אצבע מאשימה כזאת או אחרת כלפי המשטרה.

<מני יצחקי: מפקדי התחנות, המרחבים והדרגים למטה של קציני החקירות יודעים מפורשות שסדר העדיפות - - אם נשאל היום מפקדי משטרה מה המשימות המרכזיות שלהם, איזו משימה הם שמים בתחילת הרשימה, אני מאמין שמרבית המפקדים יענו שהאלימות במשפחה היא בראש מעייניהם.

<מני יצחקי: אנחנו מחדירים, גם בקורסים, גם בלמידה - -

מירי רגב: יכול להיות שהיד קלה על ההדק?

<מני יצחקי: אני אגיע ליד קלה על ההדק.

<מני יצחקי: אני אגיע לאירוע עצמו שהוא מתמודד מולו.

<מני יצחקי: כאן, בהטמעה, ביכולת לאבחן אירועים כאלה, המפקדים יודעים שבתפישה המשטרתית הנושא הזה מאוד רגיש.

<מני יצחקי: מאוד חשובה פעולה מהירה על מנת שהילדים והתא המשפחתי לא ייפגעו.

<מני יצחקי: לגבי הפעילות האופרטיבית.

<מני יצחקי: כמובן שבסוף ישנם נהלים מאוד ברורים.

<מני יצחקי: אין אבחנה בנהלים בין גבר לאישה.

<מני יצחקי: באירוע שמגיע סייר, חוקר או מגיע מפקד תחנה בצפון או בדרום, מפקד התחנה חייב להתנהל על פי הנהלים, חייב לחקור את העניין עד תום.

<מני יצחקי: ישנן חקירות שנעשות ויש זמן לבצע אותן, כמו למשל עסקת סמים או פעילות כזאת או אחרת.

<מני יצחקי: אנחנו מרשים לעצמנו לעשות את זה במדרג כזה או אחר.

<מני יצחקי: בנושא הזה הוא מחויב ואנחנו מחויבים לטפל במידי, באופן רציף ויסודי.

<מני יצחקי: כתוצאה מהפעילות המאוד מידית שלנו יש לעיתים תחושה כזאת או אחרת שאולי, לפי מה שנאמר פה סביב השולחן על ידי גורמים כאלה ואחרים, היד קלה על ההדק.

מירי רגב: שווה לבדוק את זה.

<מני יצחקי: את הכל שווה לבדוק.

<מני יצחקי: את צריכה להבין, חברת הכנסת רגב, שמבחינתנו יש חשיבות שאם אישה או גבר מגיעים ואומרים שיש אלימות בתוך התא משפחתי, אנחנו חייבים לעשות מעשה.

<מני יצחקי: כך אנחנו אומרים למפקדים.

<מני יצחקי: אנחנו לא רוצים להרפות את ידי המפקדים, אבל אנחנו מזהירים אותם - -

מירי רגב: מכיוון שהם פוחדים שאם הם לא יעצרו יהיה משהו, אז הם עוצרים את כולם.

מירי רגב: אז נוצר מצב שבתלונות שווא הגברים מורחקים מהבית והילדים סובלים מזה.

מירי רגב: זה מן מצב של כוחניות, כמו שהציגה לשכת עורכי הדין.

מירי רגב: אסור לנו שיקרה מצב שמישהי תרצח, חס וחלילה.

מירי רגב: ברור שמזה אתם הכי חוששים, כי האצבע המאשימה תהיה על המשטרה.

מירי רגב: כדי שהאצבע המאשימה לא תהיה על המשטרה, אתם אומרים שאם יש תלונה, עוצרים את כולם.

<מני יצחקי: אנחנו לא כל הזמן עוסקים באצבע המאשימה.

<מני יצחקי: אנחנו מטפלים ב-400,500 אלף תיקים.

מירי רגב: 400,500 אלף תיקים בשנה?

<מני יצחקי: בכלל.

מירי רגב: כמה בשנה על אלימות?

<מני יצחקי: עשרים ומשהו אלף.

<מני יצחקי: אני אתן מספר מדויק על אלימות במשפחה.

<מני יצחקי: אנחנו לא עוסקים כל הזמן אם יתקפו אותנו או לא.

<מני יצחקי: אנחנו, לובשי המדים, במשימה.

<מני יצחקי: שלחו אותנו לבצע משימה לאומית.

<מני יצחקי: אנחנו בשירות.

<מני יצחקי: אנחנו רואים בנקודה הזאת של האלימות במשפחה משימה שהיא חשובה מעין כמוה.

<מני יצחקי: אלה עניינים שאנחנו חייבים לטפל בהם במהירות וביעילות.

<מני יצחקי: סביר שישנם מקרים שצריך לבדוק.

<מני יצחקי: אנחנו כל הזמן צריכים לבדוק את עצמנו.

<מני יצחקי: אני חייב לומר שזה עלה.

<מני יצחקי: בעל זורק בוץ לכיוון בת זוגו והילדים באמצע.

<מני יצחקי: צד א' אומר כך, צד ב' אומר כך.

<מני יצחקי: אנחנו בשיקול הדעת שלנו צריכים להחליט ולתת מענה.

<מני יצחקי: אני מעריך שהחבר'ה שלנו, עם הניסיון הרב שהם צוברים - - אלה אנשים מאוד מקצועיים.

<מני יצחקי: מדובר ב-100 אנשים שמקבלים כל הזמן הכשרות.

<מני יצחקי: זאת העבודה שלהם, זאת המסירות שלהם.

<מני יצחקי: את צריכה לראות איזו מסירות.

<מני יצחקי: שווה לפגוש אותם.

<מני יצחקי: הם פשוט מדהימים.

<מני יצחקי: הם עובדים יום וליל.

<מני יצחקי: אם הם מקבלים בשתיים בלילה הודעה שכרגע הגיע מישהו מתחת לחלון או מישהי והילד אמור להיפגע, הם קופצים מהמיטה ועושים את המטלות שלהם.

<מני יצחקי: את החבר'ה האלה אנחנו מחנכים לזה.

<מני יצחקי: אנחנו מלמדים אותם לטפל בדיוק בבעיות שאת מתארת.

<מני יצחקי: אם יבוא x או y וימצא נקודה מסוימת או אירוע מסוים, תמיד נהיה מוכנים לבדוק.

<מני יצחקי: יש צוות בקרה שבודק אצל ברקו.

<מני יצחקי: כל התפקיד שלו זה לבקר אירוע אחרי אירוע.

מירי רגב: אני מציעה שברקו ייפגש עם הנציגים של לשכת עורכי הדין ועם החבר'ה של גיל כדי לשמוע את התלונות שלהם.

מירי רגב: יכול להיות שיש בהן משהו, יכול להיות שלא.

מירי רגב: אני סומכת עליכם בעניין הזה, אבל צריך לבדוק.

<מני יצחקי: המשטרה היא סוג של חדר מיון.

<מני יצחקי: אם בשתיים או בשלוש לפנות בוקר קורה אירוע, אנחנו חדר המיון.

<מני יצחקי: אני חושב שזה עניין מערכתי של הרווחה, משרד הבריאות וכל הארגונים האחרים.

<מני יצחקי: נוח לבוא ולהגיד: משטרה, משטרה, משטרה.

<מני יצחקי: נאמר פה שהשוטר הגיב ככה, השוטר הגיב אחרת.

<מני יצחקי: נכון, זה באחריותנו שהוא יגיב כפי שצריך ובאופן מקצועי.

<מני יצחקי: לשם אנחנו מתכוונים ומחנכים.

<מני יצחקי: צריך להבין שבאירוע כזה צריכים לשבת סביב השולחן כלל המוסדות הממשלתיים.

<מני יצחקי: מדובר בבעיה לאומית.

<מני יצחקי: זאת לא בעיה נקודתית של המשטרה, למרות שהמשטרה מובילה ולוקחת את זה בצורה רצינית.

<מני יצחקי: אני הגעתי הנה היום על מנת לומר את הדברים.

<מני יצחקי: זאת האחריות שלי, זאת האחריות של כל חטיבת החקירות, זאת האחריות של אותם 100 חוקרים ומפקדים בעניין הזה.

<מני יצחקי: לגבי הנתונים על ידיעות כוזבות.

<מני יצחקי: אנחנו נמצאים עם נתון של כ-220 ידיעות כוזבות, לאו דווקא מגברים כלפי נשים או מנשים כלפי גברים, אלא בכלל.

<מני יצחקי: הם נחקרו.

<מני יצחקי: ישנם כ-20 תיקים שהגיעו לידי כתבי אישום.

מירי רגב: כמה נסגרו מכלל הפניות?

<מני יצחקי: אני לא יודע להגיד לך בדיוק, אבל הן כרגע בעבודה.

מירי רגב: יש עוד הרבה שלא מתלוננים.

<מני יצחקי: לשאלתך כמה תיקים היו ב- 2014 עד לרגע זה.

<מני יצחקי: עצרנו קרוב ל-4100 איש ואישה בעניין של אלימות במשפחה.

<קריאה: מה היחסיות בין גברים לנשים שנעצרו?

<מני יצחקי: יותר גברים.

<מני יצחקי: בוא נהיה אמיתיים, בהתרחשויות במשפחה - -

<גיל רונן: אנחנו אומרים לך שלא.

מירי רגב: עזוב מה אומרים.

מירי רגב: אנחנו לא מתייחסים לזה מגדרית.

מירי רגב: כרגע המציאות היא שיותר נשים נפגעות מגברים.

מירי רגב: אם גם גברים נפגעים מנשים והמשטרה לא שמה על זה מספיק את הדגש, צריך לבדוק את זה.

<גיל רונן: וילדים?

מירי רגב: ברור.

<גיל רונן: כשהאבא אומר שהאימא מכה את הילד, הם עוצרים את האבא.

<גיל רונן: אין לזה סוף.

מירי רגב: אם אומרים שהאימא מכה את הילדים ועוצרים את האבא, זה כאילו שאתה נוסע לחיפה דרך אילת.

<פנינה יחזקאל: זה מה שקורה.

מירי רגב: הבנתי.

מירי רגב: לא פתחתי את הדיון מחדש.

מירי רגב: ביקשתי שהמשטרה תבדוק את זה.

מירי רגב: זה גם ייצא בסיכום הדיון שלי.

<גיל רונן: מישהו כמו יואב מזא"ה יכול להעביר הכשרות?

מירי רגב: למה שהוא יעביר הכשרות?

<גיל רונן: למה רק נעמ"ת וכל מיני גורמים מטעם - -?

מירי רגב: לא יודעת, שהמשטרה תחליט.

מירי רגב: אני מחליטה מי מעביר הכשרות במשטרה?

<גיל רונן: בואו נבדוק.

<יואב מזא"ה: את אמרת שאני לא יכול להעביר הכשרות?

מירי רגב: אני לא אמרתי שלא.

מירי רגב: אני לא קובעת מי מעביר הכשרות.

מירי רגב: אני אקבע למשטרה איזה הכשרות להעביר?

<יואב מזא"ה: כן.

מירי רגב: לא, זה לא תפקידי.

מירי רגב: מני יצחקי לא קיבל את התפקיד הזה לחינם.

מירי רגב: הוא שמע את הדברים, הקשיב להם, הפנים אותם.

<מני יצחקי: יש לנו תשתית הכשרתית מאוד רחבה.

<מני יצחקי: אנחנו מוכנים לשמוע כל דבר, אבל שהדברים יהיו מגובים, יהיו אמיתיים, לא תחושות.

<מני יצחקי: לנו מאוד חשוב העניין הזה.

<מני יצחקי: אנחנו עובדים על כ-20 אלף תיקי אלימות במשפחה בשנה.

<מני יצחקי: זאת כמות גבוהה.

<מני יצחקי: זה נתון גבוה.

<מני יצחקי: היינו רוצים שהנתון הזה יצטמצם.

<מני יצחקי: היינו רוצים להגיע לאירועים שהם מתחת לרדאר שאנחנו לא יודעים עליהם.

<מני יצחקי: היינו רוצים יותר שיתוף פעולה.

מירי רגב: לעודד יותר נשים, גברים וילדים להתלונן על אלימות במשפחה.

<מני יצחקי: היינו רוצים לקבל ממחנכים בבתי ספר מידע על אלימות במשפחה על מנת לחסוך סבל.

<מני יצחקי: הנחת העבודה שלי היא שכל מי שיושב סביב השולחן הזה מסכים איתי שאנחנו רוצים לצמצם את האלימות בתוך התא המשפחתי.

<מני יצחקי: לגבי כלי הירייה.

<מני יצחקי: נשק זה דבר שהוא לא טוב שיהיה בידיו של אדם שלא שולט בעצביו או באופיו אנחנו מוצאים בעיות כאלו ואחרות.

<מני יצחקי: כאן, על פי ההצעה של המשרד, אנחנו מתחברים מאוד.

<מני יצחקי: לא מדובר באותם כאלה שהם בעייתיים.

<מני יצחקי: נכון שנאמר שיש כלי קר ויש כלי אחר.

<מני יצחקי: אנחנו מעדיפים שהעוד כלי שיכול להיות תחת היד לא יהיה נגיש לאותו אדם אלים.

מירי רגב: לעניין החלטת השר בעניין ההרחבה של נשיאת כלי נשק בידי אזרחים.

מירי רגב: אני מקבלת את תשובת המנכ"ל והשר.

מירי רגב: אני חושבת שההחלטה להרחיב את כלי הירייה לקציני צה"ל ולמשטרת ישראל היא החלטה נכונה במציאות הנוכחית הזאת.

מירי רגב: אדם צריך להרגיש שהוא יכול להגן על עצמו ויכול גם למנוע אירועי טרור שמצויים, לצערי, במרחבנו.

מירי רגב: כפי שאמרת, ההחלטה הזאת נובעת מהערכת מצב.

מירי רגב: הערכת מצב נעשית אחת לשבוע.

מירי רגב: כפי שהתנגדתי בעבר להרחיב את כלי הירייה בעקבות אירועים שהיו, היום אני חושבת אחרת.

מירי רגב: אנחנו לא יכולים להיות חד משמעיים בהחלטות שלנו ולא להתייחס למציאות שמשתנה.

מירי רגב: ההחלטה של השר הייתה החלטה נכונה, הייתה החלטה מידתית.

מירי רגב: היא החלטה שמדברת רק על אוכלוסיות מסוימות, שזה קציני משטרה וקציני צבא.

מירי רגב: אנחנו צריכים לצמצם נשק שהוא בלתי חוקי.

מירי רגב: אנחנו נמצאים כרגע במהלך מאוד גדול עם ועדת המשנה שצורי מוביל.

מירי רגב: בוודאי במגזר הערבי וגם בקרב היהודים צריך לצמצם נשק בלתי חוקי.

מירי רגב: מי שלא צריך שיהיה לו נשק, עדיף שלא יהיה לו נשק.

מירי רגב: מי שחשוב שהנשק יהיה בקרבו על מנת להגן על חייו או על מנת להגן על אזרחים חפים מפשע, אני בהחלט מקבלת את החלטת המשרד בעניין.

מירי רגב: השר הוא הממונה.

מירי רגב: ההחלטה הזאת היא טובה.

מירי רגב: קיבלתי תשובה.

מירי רגב: לא נקיים על זה דיון נוסף.

מירי רגב: לגבי האלימות במשפחה.

מירי רגב: אני בהחלט מתרשמת מהרצינות של המשרד לביטחון פנים והמשטרה לגבי הטיפול והמניעה של אלימות במשפחה, את זה שאתם שמים את זה כנושא מרכזי, את זה שאתם שמים את זה לבחינה של מפקדי תחנות, את זה שה-100 חוקרים האלה זמינים 24/7 לטובת העניין כדי למנוע מצב שחס וחלילה ילד, אישה או איש ייהרגו בגלל אלימות במשפחה.

מירי רגב: צריך 0 סובלנות לאלימות במשפחה, 0 סובלנות למקרי רצח בתוך המשפחה.

מירי רגב: זה התפקיד שלנו.

מירי רגב: צריך שהמהלך הזה יהיה מהלך שיחייב את כלל משרדי הממשלה.

מירי רגב: כמו שאמרתם, הועדה הבין משרדית היא ועדה חשובה, אבל לא מספיק.

מירי רגב: זה נכון שהרווחה והמשטרה הם הגורמים שמטפלים בזה, אבל כמו שאמר כאן מני, יש את העניין של החינוך, יש את העניין של משרד הבריאות.

<סאיד תלי: גברתי, זה לא רק שני המשרדים.

<סאיד תלי: זה כל המשרדים.

מירי רגב: מצוין.

מירי רגב: ההחלטה להקים את הוועדה הזאת היא החלטה חשובה.

מירי רגב: היא עוסקת במניעה, באכיפה, בענישה ובשיקום.

מירי רגב: אלה 4 המרכיבים של טיפול באלימות במשפחה של כל המשרדים.

מירי רגב: אני חושבת שזאת החלטה נכונה וחשובה.

מירי רגב: אני מבקשת ממך, מני, להתייחס לאמירות של לשכת עורכי הדין ושל גיל רונן.

מירי רגב: גם אני באופן אישי נרתעת מלסייע להם.

מירי רגב: זה לא פופוליסטי.

מירי רגב: מה פתאום שאני אסייע לגברים מוכים, אני מסייעת לנשים מוכות.

מירי רגב: את האמת צריך לעשות.

מירי רגב: אני בסופו של דבר יושבת-ראש ועדה ממלכתית .

מירי רגב: בסופו של דבר הוועדה הזאת והכנסת צריכים להתייחס לכל מי שהוא מוכה, בין אם הוא איש, אישה או ילד.

<מני יצחקי: הסברתי שאנחנו עושים את זה.

מירי רגב: אני מבקשת שהגורמים שלך ייפגעו עם גיל.

מירי רגב: יש להם הרבה תלונות.

מירי רגב: הם הביאו מסמכים מפה עד להודעה חדשה.

מירי רגב: לא צריך להעביר את המסמכים, אלא להיפגש איתם כדי לראות מה אמיתי ומה לא אמיתי.

מירי רגב: במה שאמיתי יטפלו, במה שלא אמיתי לא יטפלו.

מירי רגב: גם אני לא נסמכת על מחקרים.

מירי רגב: בעיני הנתונים המחייבים הם נתוני התלונות למשטרה, למשרד הרווחה ואותן תלונות של נשים, ילדים וגברים שלצערי לא מפנים לאף אחד מהחשש של פירוק המשפחה, מהחשש של מה יגידו עלי שאני אישה מוכה, מה יגידו עלי שאני גבר מוכה, מה יגידו הילדים בבית ספר שההורים מתגרשים בגלל אלימות במשפחה.

מירי רגב: הבושה הזאת מונעת מהרבה מאוד נפגעים לפנות למשטרה.

מירי רגב: אנחנו צריכים להגיד שאין בושה באלימות במשפחה.

מירי רגב: כשיש אלימות במשפחה, צריך לבוא למשטרה, צריך להתלונן, צריך לטפל, אם ברמת משרד הרווחה, עובדים סוציאליים, משרד הבריאות או כל גורם בהיבט שלו.

מירי רגב: אני מבקשת שהצוות שהשרים הקימו יתייחס לשני הגורמים האלה.

מירי רגב: אנחנו נקיים דיון לאחר חוק ההסדרים ולאחר הדיון על חוק המסתננים.

מירי רגב: בינואר נקיים דיון במידה והצוות יסיים את עבודתו ויציג את מסקנותיו לשני השרים.

מירי רגב: אנחנו נבקש את הצגת הצוות בוועדה.

מירי רגב: נבקש נתונים יותר מסודרים לגבי סך כל מקרי האלימות שנסגרו, מקרי האלימות שעברו לחקירה, הן של גברים, נשים וילדים.

מירי רגב: נראה אם בכלל חלה התקדמות להתייחסות של לשכת עורכי הדין והארגון שגיל מייצג לגבי תלונות שווא.

מירי רגב: אני רוצה לסכם את הדיון הזה ולהגיד תודה לכל אלה שהגיעו.

מירי רגב: אנחנו מתנגדים לאלימות מכל סוג שהוא, בוודאי במשפחה.

מירי רגב: התפקיד שלנו הוא לגלות סובלנות אחד כלפי השני, כדי שנוכל לברר את הדברים בצורה של שיח, לא בצורה אלימה.

מירי רגב: תודה רבה לכולם.

מירי רגב: בשורות טובות.