ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 19, פרוטוקול מספר 329, 2014-11-24 13:30

חיים כץ: צהריים טובים.

חיים כץ: היום ב' בכסלו, יום שני בשבוע, 24 בנובמבר 2014, ואני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

חיים כץ: הנושא מדיניות תשלומי משפחה בצה"ל - הצעת שינוי.

חיים כץ: הגורמים הצבאיים, מי הולך להסביר לנו את העניין?

חיים כץ: דרך אגב, דיבר איתי ראש אכ"א ואמר לי 'תשמע, אני מצטער שמסיבות אובייקטיביות', ומה שהוא אמר לי זה היה אכן סיבות אובייקטיביות, נבצר ממנו להגיע, אבל הוא אמר 'נשלח מישהו שהוא לא פחות טוב ממני'.

חיים כץ: אני מקווה שהוא עשה את זה.

יעקב מרגי: אני יכול לאשר.

שולי מועלם-רפאלי: לפרוטוקול ייאמר שחבר הכנסת מרגי חושב - - -

יעקב מרגי: לא, הוא עוד יחשוב שיש לי משהו איתו.

עמר בר-לב: בוועדת חוץ וביטחון כל יומיים ממנים מישהו אחר בתור שר הביטחון, בדרך כלל מהבית היהודי.

חיים כץ: כל יומיים ממנים מישהו אחר?

עמר בר-לב: לא מישהו אחר, זה אותו אחד כל הזמן.

יעקב מרגי: שם יש להם מר ביטחון.

עמר בר-לב: יש לכם חברי כנסת פעלתנים.

חיים כץ: מי נציג הצבא, יבוא ויגיד ויעלה את דברו?

<גדי אגמון: כן, אדוני היושב ראש.

<גדי אגמון: אנחנו מבקשים לעדכן את הוועדה על השינויים המוצעים במדיניות תשלומי משפחה למשפחות חיילי חובה, מתוך כמה תפיסות.

<גדי אגמון: האחת, אנחנו מסתכלים על שירות החובה בצה"ל שמבטא את עיקרון או את מודל צבא העם מצד אחד, מצד שני אנחנו מסתכלים על המציאות הכלכלית בחברה הישראלית ועל הרצון שלנו גם למנוע נשר בשירות וגם לתמוך את החיילים שמשרתים בצה"ל, אבל גם להסתכל על הסיוע המשלים שניתן מטעם מוסדות הרווחה במדינת ישראל אל מול חוקי צה"ל כפי שהיו בשנים האחרונות.

<גדי אגמון: כמה עקרונות שאנחנו מובילים בתהליך.

<גדי אגמון: אחד זה מענה דיפרנציאלי בין המערך הלוחם למערך העורפי.

<גדי אגמון: אנחנו רוצים לשמר את האתוס של המערך הלוחם בצה"ל, אפשרנו כבר לפני למעלה משנה אפשרות לעבודה פרטית במקביל לשירות הצבאי למי שמשרת ביחידות פתוחות, לאפשר שימור המענה בתשלומי משפחה ואף הגברת הסיוע למשפחות חיילים נזקקים.

<גדי אגמון: צירפנו נתונים של למעלה מ-300 מיליון שקלים, 320 מיליון שקלים שאנחנו משלמים מתקציב הביטחון לחיילים נזקקים.

חיים כץ: כמה חיילים?

<גדי אגמון: זה תלוי מאיפה מסתכלים על זה.

חיים כץ: אני רוצה לראות את מצב העם.

חיים כץ: אם תבוא ותגיד לי ש-300 פלוס מיליון הולכים ל-20% או 25% משנתון גיוס - - -

<שפרה שחר: אז מגיע 57 שקל בממוצע לחייל בחודש.

<גדי אגמון: יש חיילים שמקבלים תמיכה של 400 ו-500 שקל ויש חיילים שמקבלים תמיכה של למעלה מ-3,500 שקל.

<גדי אגמון: זה תלוי בחייל.

חיים כץ: הסכום התחילי, כמה?

<גדי אגמון: יש גם כאלה שמקבלים תווים וסיוע מקומי של 300 ו-400 שקל.

חיים כץ: לחודש?

<גדי אגמון: או לחודש או אפילו חד פעמי.

חיים כץ: חד פעמי זה כלום.

חיים כץ: מה זה חד פעמי?

<גדי אגמון: אני אומר שיש לנו מנעד רחב.

<גדי אגמון: זה יכול להיות חד פעמי, זה יכול להיות קבוע וזה יכול להיות במסגרת התשמ"ש מתחילת שירותו ועד סופו בהיקף של למעלה מ-3,500, אולי אפילו יותר מ-4,000 שקל.

חיים כץ: תשמ"ש, לפרוטוקול מה זה?

<גדי אגמון: תשלומי משפחה.

<גדי אגמון: אני עוד מעט אדבר על ההבדלים בין תשלומי המשפחה.

<גדי אגמון: יש תשלומי משפחה שהם בשל מצב כלכלי ויש תשלומי משפחה בשל העובדה שהחייל נשוי.

<גדי אגמון: שני התבחינים האלה, אנחנו נדבר עליהם בהמשך ועל ההבדלים ביניהם.

<גדי אגמון: אנחנו מציגים פה מספר שינויים שעם השנים נכון שנעשה אותם, חלקם עושים התאמות, מיטיבים עם הפרט, יוצרים מענה לבג"צ כדי ליצור איזון והתאמה תוך התייחסות לשונות תרבותית קיימת.

<גדי אגמון: יש בג"צ שעוסק בעקד, באוכלוסיות הדרוזיות והבדואיות שהם מה שנקרא נמצאים בתהליך של אירוסים, יש פה התייחסות לעניין הזה.

<יצחק בם: בג"צ לא עוסק רק בזה.

חיים כץ: סלח לי, אדוני.

<גדי אגמון: אנחנו נתייחס גם לאוכלוסיות השונות בעניין הזה.

<גדי אגמון: כפי שעדכן שר הביטחון, אנחנו מתייחסים גם לעובדה ששכר החיילים או דמי הקיום של חיילי החובה עולה ב-25% החל מינואר 2015.

<שפרה שחר: 190 שקלים, זה ה-25%.

חיים כץ: עוד פעם.

<גדי אגמון: שכר חיילי החובה יעלה ב-25% החל מינואר 15', כך שלוחם ירוויח 1,075 שקלים, תומך לחימה 782 שקלים אל מול 500, וחייל ביחידה עורפית 540 אל מול 350.

<גדי אגמון: כמה דברים שאנחנו רוצים בעניין הזה להבחין.

<גדי אגמון: מי שתציג את זה היא קרן, ראש ענף תנאי שירות לחיילי החובה בצה"ל.

<גדי אגמון: אנחנו נתחיל בשקף אחד לפני האחרון, על ההטבות המוצעות בהשוואה למצב הקיים, ארבעה סעיפים, ולאחר מכן השינויים המוצעים בהשוואה למצב הקיים.

<קרן זר אביב: צהריים טובים.

<קרן זר אביב: תשלום מינימלי לזכאי תשלומי משפחה הוא בעצם איזה שהיא הסדרה שבפרקטיקה אנחנו כבר מקיימים אותה ואנחנו רוצים בעצם להסדיר אותה בפקודת מטכ"ל, שתשלום - - -

חיים כץ: אתם רוצים בעצם או אתם רוצים?

<קרן זר אביב: אנחנו רוצים להסדיר אותה ב - - -

חיים כץ: לא בעצם.

<קרן זר אביב: לא בעצם.

<קרן זר אביב: להסדיר.

חיים כץ: אתם רוצים להסדיר.

<קרן זר אביב: זה כבר קורה.

חיים כץ: לא בעצם זה קורה, זה קורה.

חיים כץ: או שזה בעצם קורה או שזה קורה.

<קרן זר אביב: זה קורה ואנחנו מבקשים להסדיר את הנושא.

חיים כץ: אם תחסכי קצת במילים יהיה - - -

<קרן זר אביב: אני אחסוך.

<קרן זר אביב: כך שמשפחה שזכאית לתשלומי משפחה תקבל מינימום של 171 שקלים, היא מקבלת זאת כיום.

<קרן זר אביב: זה דבר ראשון.

<קרן זר אביב: תשמ"ש לבן זוג של חייל השוהה במעצר או במאסר.

<קרן זר אביב: בעצם להשוות את הכללים למה שנהוג בביטוח הלאומי.

<קרן זר אביב: זה אומר שחייל כזה יקבל תקרה שמותאמת לאם חד הורית, בשונה מהמצב שקיים היום בצה"ל.

חיים כץ: כמה הוא יירד?

<קרן זר אביב: הוא יעלה, הוא לא יירד.

<קרן זר אביב: הוא לרוב יעלה.

<קרן זר אביב: היום חייל - - -

חיים כץ: לא לרוב.

חיים כץ: תתני לי את המקרים שהוא יירד.

<קרן זר אביב: המצב הקיים הוא של חייל שעובד ומשפחה תקבל מחצית מסכום התשמ"ש לה הוא זכאי כשחייל נמצא במעצר.

<קרן זר אביב: בהסדרה אנחנו מבקשים להשוות לביטוח לאומי, כלומר הוא יקבל תקרה מותאמת לאם חד הורית.

חיים כץ: כמה כסף?

חיים כץ: תשמעי, את כותבת לי פה - - -

<שפרה שחר: - - - במקום 190.

חיים כץ: תכתבי מספרים.

חיים כץ: אנחנו נדע לקרוא את המספרים, אני לא יודע לקרוא מה שאת אומרת לי.

חיים כץ: אני לא יודע מה שאת אומרת לי.

חיים כץ: את אומרת, כנראה שזה נכון, כנראה, אבל אם הייתי רואה את המספר והייתי יודע מה הוא מקבל אז הייתי יודע למה להתייחס.

מיקי רוזנטל: מישהו יכול להגיד את המספר?

<שפרה שחר: היא אמרה, 190 ומשהו שקלים, וחצי זה חצי, זה 95 שקלים.

יעקב מרגי: יש מציאות שהתקרה שביטוח לאומי יקבע תהיה פחות ממה שהוא היה מקבל - - -

<קרן זר אביב: הוא יקבל את הגבוה מביניהם.

<גדי אגמון: זו עלייה, זו לא ירידה.

<קרן זר אביב: הוא יקבל את הגבוה מביניהם.

<קרן זר אביב: היום במרבית המקרים הוא מקבל פחות ממה שקיים במדינה.

חיים כץ: אני לא מבין את העניין הזה.

מיקי רוזנטל: למה אנחנו לא מקבלים מספר?

חיים כץ: למה את לא רושמת לי פה מספרים?

<קרן זר אביב: תקרת התשמ"ש היום היא - - -

חיים כץ: למה את לא רושמת לי מספרים?

מיקי רוזנטל: או טווח של מספרים.

<קרן זר אביב: אני אגיד.

<קרן זר אביב: תקרת התשמ"ש עומדת היום על 4,359 שקלים.

<קרן זר אביב: בהנחה שחייל זכאי לכל התקרה המלאה הוא יקבל את מחצית הסכום.

<שפרה שחר: אבל זה מטעה ככה, כי אתם מדברים - - -

חיים כץ: סליחה, גברת.

<קרן זר אביב: הוא יקבל את מחצית הסכום, שזה כ-2,100 שקלים.

<קרן זר אביב: בביטוח לאומי התקרה תהיה גבוהה יותר.

<קרן זר אביב: התקרה של אם חד הורית, שוב, תלוי במספר הילדים, התקרה תהיה יותר גבוהה, סדר גודל של 3,000 שקלים.

יעקב מרגי: בכל מקרה זה הגבוה מביניהם.

<קרן זר אביב: כן, בוודאי.

חיים כץ: תראי, אני קבעתי את הדיון הזה בעקבות זה שהם הלכו לבג"צ.

חיים כץ: אתם באתם לפה לא מסודרים.

חיים כץ: אני לא יודע לקרוא פה.

חיים כץ: אני לא רוצה לזכור מה שאמרת לי, אני לא רוצה שתפציצי אותי עם מספרים, אני רוצה לבוא ולהסתכל ולראות מה את מדברת בעיניים וזה לא רשום פה.

<גדי אגמון: אז אנחנו ניתן דוגמה לפי תקרת שכר לכל אחת מהדוגמאות כדי שיהיה פה רפרנס ואפשר לרשום את זה.

<דוד לנקרי: אפשר להתייחס לנקודה הזו?

<דוד לנקרי: קצת קשה לתת מספר חד משמעי כי התקרה משתנה בהתאם למבחן הכנסות.

<דוד לנקרי: מה שאנחנו רוצים להבטיח, שלא ייצא מצב שמישהו בצבא - - -

חיים כץ: למה לא רשום פה מספר?

<דוד לנקרי: כי התקרה נעה - - -

חיים כץ: אז בין לבין.

<גדי אגמון: אז אנחנו אומרים מה הוא הטווח וציינה פה קרן מה הוא הטווח הגבוה, היא נתנה דוגמה לטווח הגבוה.

<גדי אגמון: את רוצה לחזור רגע על המספר?

<קרן זר אביב: תקרת התשמ"ש היא 4,359 שקלים.

<קרן זר אביב: שוב, זה נע בין 0 ל-4,359 שקלים.

<קרן זר אביב: במצב הקיים אישה שבעלה נכנס למעצר או למאסר תקבל - - -

חיים כץ: מה זה 0?

<קרן זר אביב: יש אישה שלא זכאית, עובדת ומכניסה.

חיים כץ: אז הוא לא מקבל.

<קרן זר אביב: נכון, אבל מישהו רצה טווח.

<קרן זר אביב: הטווח הוא בין 171 ל-4,359 שקלים חלקי 2.

<קרן זר אביב: זה מה שקורה היום.

חיים כץ: כמה מקבלים 4,392?

חיים כץ: כמות של אנשים.

<קרן זר אביב: היום כמות זכאי התשמ"ש בצבא היא 4,240.

חיים כץ: לא זו השאלה שלי.

חיים כץ: כמה מתוכם מקבלים את הסכום הגבוה?

<קרן זר אביב: הממוצע של תקרה - - -

חיים כץ: לא ממוצע.

שולי מועלם-רפאלי: כמה בכלל מקבלים תשמ"ש?

מיקי רוזנטל: את - - - סדרי גודל, רבע מקבלים את כל הסכום, רבע מקבלים רבע מהסכום.

מיקי רוזנטל: איך המספרים?

<קרן זר אביב: הממוצע של הזכאות לתשמ"ש נשוי עומדת על 4,300 שקלים.

<קרן זר אביב: סדר גודל, הממוצע, כך שרוב האנשים מקבלים - - -

חיים כץ: 4,300 ממוצע?

<קרן זר אביב: כן.

חיים כץ: זאת אומרת כולם מקבלים תקרה.

<קרן זר אביב: הרוב מקבלים תקרה גבוהה יחסית.

<גדי אגמון: שהיא הרבה יותר גבוהה מתקרת הביטוח הלאומי.

חיים כץ: בסדר, עזוב אותי רגע מהביטוח הלאומי.

חיים כץ: אבל הרוב מקבלים את המקסימום.

<גדי אגמון: כן, אבל כשהוא נכנס היום לכלא והוא מקבל חצי, זאת אומרת שהוא מקבל לפי תקרת ה - - -

חיים כץ: הבנתי מה שאתה אומר.

חיים כץ: כמו במעגל העבודה, אתה מושעה מהעבודה מסיבות אלה, מקבל חצי משכורת.

יעקב מרגי: אבל היא אומרת שבכל מקרה אם הוא נכנס למעצר אשתו לא תקבל פחות ממה שהייתה מקבלת בהבטחת הכנסה של הביטוח הלאומי.

יעקב מרגי: זה בא להיטיב.

<שפרה שחר: מדובר על חיילים נשואים.

<גדי אגמון: זה רק חיילים נשואים.

<שפרה שחר: גם ההורים מקבלים, זה משהו אחר, זה ה-170 שקלים.

יעקב מרגי: זה בא להיטיב.

<קרן זר אביב: שלוש, הטמעת החוק הקובע הגנה מעיקול לתשלומים המשולמים לחייל הזכאי לסיוע.

<קרן זר אביב: חוק שעבר לאחרונה בהצעה של חברת הכנסת עדי קול.

<נעה בן שבת: הבאתם היום נוסח לעדכון רק לגבי נושא החיילים - - -

חיים כץ: מה אתם מבקשים?

חיים כץ: תשמעי, אנחנו באנו, מה אתם מבקשים?

<קרן זר אביב: אנחנו מבקשים להציג לוועדה את השינויים המוצעים לחוקת התשמ"ש.

חיים כץ: אבל אתם הבאתם לנו נוסח או תקנות או בקשה לאישור רק על הקטע של הבדואים והנוצרים והדרוזים, נכון?

<קרן זר אביב: נכון.

חיים כץ: אז למה את מדברת על דברים אחרים?

<גדי אגמון: כי יש לנו - - -

חיים כץ: תקשיב, אתה צריך להביא לנו חומר.

חיים כץ: אנחנו לא עובדים אצלכם.

חיים כץ: אתם הבאתם לנו חומר לנושא מסוים, דברו איתנו על נושא מסוים.

<גדי אגמון: אנחנו נציג לכם רק את הסעיף של עקד, שזה הסעיף האחרון, נעביר לכם את כל החומר.

<גדי אגמון: את החומר אנחנו העברנו למשרד הביטחון, נעביר את זה בצורה מסודרת ונעשה על זה דיון, בסדר?

חיים כץ: בסדר גמור.

<קרן זר אביב: עקד.

<קרן זר אביב: בינואר 2011 הוגש בג"צ - - -

חיים כץ: עמוד?

<גדי אגמון: בעמוד האחרון, הסעיף האחרון.

<קרן זר אביב: בינואר 2011 הוגש בג"צ שעניינו תשלומי משפחה לחיילים שהם בקשר עקד.

שולי מועלם-רפאלי: הם לא נשואים.

<יצחק בם: זה גם לגבי נשואים.

חיים כץ: סלח לי, אדוני.

<יצחק בם: אני הגשתי - - -

חיים כץ: לא מעניין מה שעשית, אתה פה לא בשכונה.

חיים כץ: אתה רוצה לדבר, תרים את היד ותקבל זכות דיבור, או שלא תקבל.

<קרן זר אביב: בעצם המצב הקיים מייצר מדיניות שבה אשת חייל בן מיעוטים, לרבות אשת חייל סטודנטית, מקבלת פטור ממיצוי כושר השתכרות וממבחן הכנסות.

<קרן זר אביב: כלומר היא מופלית לטובה לעומת אשת חייל נשואה שהיא לא מבני המיעוטים.

<קרן זר אביב: הוגשה עתירה לבג"צ, בעקבות העתירה הוקמה ועדה בראשות האלוף משלב שבחנה את כל הנושא והמליצה המלצות לראש אכ"א, כשהמטרה של ההסדר שאנחנו מציגים כאן היא לאזן בין חוקת התשמ"ש לבין השונות התרבותית, לייצר איזה שהיא פשרה מאוזנת כשהבסיס שלה הוא לאפשר לאוכלוסיות האלה לשרת בצבא.

<קרן זר אביב: ההסדר שאנחנו מציעים הוא כזה, אישה עובדת תהיה פטורה ממיצוי כושר ההשתכרות, אבל - - -

חיים כץ: היא בעצם תהיה פטורה?

חיים כץ: בפעם ה-46?

<קרן זר אביב: אך תחויב במבחן הכנסות.

עמר בר-לב: כלומר?

עמר בר-לב: תסבירי לי בשפת בני אדם.

<קרן זר אביב: אוקיי.

<קרן זר אביב: כשאנחנו בוחנים את הזכאות לתשמ"ש אנחנו בוחנים את ההכנסה של האישה.

<קרן זר אביב: לגבי בני מיעוטים היום לא מתבצעת הבחינה הזאת.

<קרן זר אביב: מה שאנחנו מציעים זה שאם אישה עובדת אז אנחנו נבחן את ההכנסות שלה.

<קרן זר אביב: זה אחת.

שולי מועלם-רפאלי: אבל אתם גם מציעים שאם היא תחתום על הצהרה שמסיבות דתיות היא לא - - -

חיים כץ: היא עוד לא הגיעה לזה.

עמר בר-לב: ואם ההכנסה שלה גבוהה היא לא תהיה פטורה.

<קרן זר אביב: נכון.

חיים כץ: היא עוד לא הגיעה לזה.

עמר בר-לב: מה הסכום שמעליו היא לא תהיה פטורה?

מיקי רוזנטל: איזה מבחן זה?

מיקי רוזנטל: לפי מה?

<קרן זר אביב: יש לכל הרכב משפחתי תקרה של הכנסה שמתאימה לקיום המינימלי של משפחה.

עמר בר-לב: את יכולה לתת דוגמה?

<קרן זר אביב: אישה שעובדת ומכניסה שהיא מעל תקרת התשמ"ש - - -

חיים כץ: כמה?

חיים כץ: דברי במספרים.

<קרן זר אביב: תקרת התשמ"ש היא 4,359 - - -

חיים כץ: אישה שעובדת ומשתכרת מעל שכר המינימום, מה קורה איתה?

חיים כץ: שכר המינימום הוא 4,300 והיא מרוויחה מעל שכר המינימום, לפני שמעלים אותו, מה קורה איתה?

<קרן זר אביב: היא לא תהיה זכאית לתשמ"ש.

<קרן זר אביב: אישה שעובדת חלקית תקבל את ההשלמה.

<קרן זר אביב: אנחנו - - -

חיים כץ: תקבל את ההשלמה ל-?

<קרן זר אביב: ל-4,359.

שולי מועלם-רפאלי: או לגובה שאתם תחליטו שמגיע לה, כי יכול להיות לה - - -

<גדי אגמון: זה הגובה.

<קרן זר אביב: אישה לומדת, אנחנו מבקשים להשוות את המצב לאישה שהיא לא אשת בן מיעוטים.

<קרן זר אביב: כלומר אם היא התחילה ללמוד לפני שהיא סיימה שנה ראשונה והתחתנה - - -

חיים כץ: כשהתחילה ללמוד זה בטוח לפני שהיא סיימה שנה ראשונה.

<קרן זר אביב: לא, סליחה, אם היא התחתנה והיא סיימה שנה ראשונה אז היא תהיה זכאית, כי אנחנו מבינים שהיא בתוך מסלול לימודים, אבל אם היא התחתנה לפני שהיא סיימה שנה ראשונה היא לא תהיה זכאית לתשמ"ש.

שולי מועלם-רפאלי: למה?

שולי מועלם-רפאלי: תסבירי לי למה.

<קרן זר אביב: למה?

<קרן זר אביב: כי אנחנו מבינים שאם היא התחתנה והיא התחילה לאחר מכן ללמוד אז זה סוג של מותרות.

שולי מועלם-רפאלי: מותרות?

שולי מועלם-רפאלי: לימודים במדינת ישראל זה מותרות?

שולי מועלם-רפאלי: תגידי, באמת, יש גבול.

שולי מועלם-רפאלי: לימודים במדינת ישראל זה מותרות?

<קרן זר אביב: גם הבטחת הכנסה הם לא מקבלים.

שולי מועלם-רפאלי: אז עכשיו אתם רוצים ל - - -

<קרן זר אביב: בביטוח לאומי סטודנטים לא מקבלים - - -

שולי מועלם-רפאלי: הבטחת הכנסה זה המודל שלכם?

<קרן זר אביב: אני אענה.

חיים כץ: חברת הכנסת שולי מועלם-רפאלי, שתי קצת מים.

שולי מועלם-רפאלי: אני שותה בלי הפסקה.

יעקב מרגי: מה הרציונל?

<גדי אגמון: אנחנו מסתכלים בסופו של דבר לחוקי הביטוח הלאומי.

<גדי אגמון: מהמקום הזה אנחנו עושים את זה במודל השוואתי.

<קרן זר אביב: בביטוח לאומי אישה שלומדת לא זכאית לכלום.

<קרן זר אביב: בצבא, אם היא לומדת שנה שנייה ושלישית כשהיא נישאה אנחנו מאפשרים.

<קרן זר אביב: זאת אומרת המדיניות הקיימת היום בצבא מיטיבה ממה שקורה בביטוח לאומי.

<קרן זר אביב: אם היא הייתה תא משפחתי שאין שם חייל, היא אזרחית - - -

יעקב מרגי: מה קורה לפני השינוי?

<קרן זר אביב: לפני השינוי, אשת בני מיעוטים לומדת מקבלת תשמ"ש.

יעקב מרגי: היא לומדת, לפני השינוי מקבלת בשנה ראשונה?

<קרן זר אביב: כן, היא מקבלת תשמ"ש.

<קרן זר אביב: כשאשת חייל שהיא לא בת מיעוטים לא מקבלת ואנחנו מבקשים להשוות בין האוכלוסיות.

עמר בר-לב: זו הערה.

יעקב מרגי: במקרה הזה זו הרעה.

עמר בר-לב: הרעה לבנות המיעוטים.

יעקב מרגי: לא, השוואה, זה לא הרעה.

שולי מועלם-רפאלי: לא, השוואה, בוא ניטיב עם נשים יהודיות.

עמר בר-לב: מה אתם קופצים?

עמר בר-לב: היום היא מקבלת - - -

<גדי אגמון: השוואת התנאים למול המצב הקיים לנשים היהודיות.

עמר בר-לב: מה אתם קופצים?

שולי מועלם-רפאלי: אנחנו לא קופצים, אנחנו רוצים להשוות.

עמר בר-לב: אני רציתי לוודא שאני מבין נכון.

עמר בר-לב: זה הרעה לעומת מה שהיא מקבלת היום.

עמר בר-לב: אם רוצים, אחת הסיבות לעודד גיוס לצה"ל - - -

חיים כץ: שנייה.

<גדי אגמון: אם אפשר רק עוד סעיף אחד.

חיים כץ: לא, שנייה, נחזור אליכם.

<שפרה שחר: אני רוצה להסביר את המצב.

<שפרה שחר: אני לא מאשימה את צה"ל, אבל המצב היום שחייל שהוא לוחם בסיירת, יש לי כאן הרבה כאלה, והאישה שלו סטודנטית שנה ראשונה, הוא לא מקבל תשמ"ש.

<שפרה שחר: זאת אומרת אין לו ממה לחיות.

<שפרה שחר: אני מכירה אישית עשרות, לא אחדים, שנשרו, עזבו את הסיירת כי לא הצליחו להחזיק מעמד כי הנשים שלהם בשנה ראשונה לא קיבלו.

<שפרה שחר: עכשיו הם אומרים, 'המצב שלנו יותר טוב מאשר אזרח', אבל זה לא אזרח, זה חייל, זה לוחם בצה"ל.

<שפרה שחר: אנחנו מחויבים לכלכל אותו, לפרנס אותו במינימום ואנחנו לא עושים את זה, כי אשתו סטודנטית שנה ראשונה.

<שפרה שחר: זה אבסורד.

<שפרה שחר: אנשים ממש לא מצליחים להתקיים, במינימום שבמינימום.

חיים כץ: מצוין.

חיים כץ: לא מצוין שהם לא מצליחים.

<יצחק בם: קוראים לי יצחק בם, הפורום המשפטי למען ישראל, הגשתי את הבג"צ המדובר ולמעשה מה שרשויות הצבא עשו במשך שלוש שנים, כמעט ארבע שנים, מאז הגשת הבג"צ זה לנסות לשים פלסטר על סרטן.

<יצחק בם: הפכו את המצב ליותר גרוע מכיוון שבמצב הקודם חשבו שלהיות מוסלמית או להיות דרוזית זה כמו להיות נכה, מנכות לא ביקשו למצות כושר השתכרות וגם ממוסלמיות ודרוזיות לא ביקשו למצות כושר השתכרות.

<יצחק בם: היום משדרים לנשים האלה את המסר הבא - - -

<גדי אגמון: אבל לא הגענו ל - - -

<יצחק בם: התחתנתן?

<יצחק בם: יופי, עכשיו תפסיקו לעבוד או ללמוד ותקבלו כסף.

<יצחק בם: אם תלמדו במוסד להשכלה גבוהה לא תקבלו כסף.

יעקב מרגי: אז תמשוך את העתירה ו - - -

<יצחק בם: לא, ההשוואה צריכה להיות בכיוון ההפוך.

<יצחק בם: לאפשר לנשים של כל החיילים ללמוד ולקבל את אותה הכנסה שהן מקבלות לו בעליהן היו עובדים ולא משרתים.

<יצחק בם: כי רק ככה אפשר לעודד גיוס.

<יצחק בם: אחרת להגיד לאישה מוסלמית, 'אם תלכי לעבוד אז תצטרכי לעבוד ותתפרנסי, לא תקבלי מאיתנו כסף, אם תלכי ללמוד לא תקבלי מאיתנו כסף, אבל אם תחתמי שמסיבות דת את יושבת בבית כן תקבלי כסף'.

<יצחק בם: אז מה שיקרה, בשלוש שנים שהגברים משרתים הנשים פתאום תהיינה מאוד מאוד דתיות, תשבנה בבית ואז בדרך לבקו"ם הן תעבורנה תהליך חילון מואץ ויום למחרת השחרור של הבעלים תצאנה לעבודה.

<יצחק בם: עם כל הכבוד זה ישראבלוף ולישראבלוף הזה אי אפשר לתת יד.

חיים כץ: מאה אחוז.

<גדי אגמון: אנחנו נעבור לסעיף השלישי שבין היתר הוא מדבר עליו.

<גדי אגמון: אני רוצה לחזור ולהדגיש - - -

חיים כץ: הוא לא מדבר עליו, הוא מדבר על הנשים.

<גדי אגמון: אני מדבר על הסעיף שהוא דיבר, אבל אני רוצה להדגיש, אנחנו לא מדברים על תשלומי משפחה בגין זכאות סוציאלית, אנחנו מדברים על תשלומי משפחה בגין העובדה שהחייל נשוי.

<גדי אגמון: יש כאלה נשואים שמקבלים בעניין הזה, לצורך העניין האישה עובדת, היא יצאה לשוק העבודה והאישה מקבלת שכר אחר דרך העבודה של האישה.

חיים כץ: כן, אבל אם היא מרוויחה מעל 4,400 שקל היא לא מקבלת כלום.

<גדי אגמון: נכון.

<שפרה שחר: גם אם היא במצב סוציאלי קשה.

חיים כץ: גם אם יש משכנתה של 5,000.

<גדי אגמון: נכון.

חיים כץ: ואם לבעלה החייל לא נותנים לצאת שבועיים הביתה, אז היא גם לא רואה אותו שבועיים.

<גדי אגמון: נכון.

<קרן זר אביב: הסעיף השלישי, בעצם אנחנו מדברים על מתן אפשרות לאישה שתחתום על הצהרה שהיא לא במצב כושר השתכרות מטעמים שבמסורת או בתרבות, שפה אנחנו מדברים על אותן נשים שיש את השונות התרבותית המהותית ועדיין, גם במקרה הזה, אם היא תעבוד בכל זאת אנחנו נחשיב את ההכנסות במבחן ההכנסות.

חיים כץ: אם היא תעבוד בצורה מסודרת ובלבן.

חיים כץ: אם היא תעבוד בשחור, אז לא תדעי.

<גדי אגמון: נכון.

חיים כץ: אז כמו שאת מבקשת ממנה לחתום על הצהרה על דת, גם אם היא לא דתייה והיא תחתום לך בשביל לקבל כסף, אז היא גם לא תצהיר לך על עבודה.

שולי מועלם-רפאלי: אני חושבת שיש פה ניסיון לתקן עיוות שעלה בבג"צ בעיוותים חדשים.

שולי מועלם-רפאלי: קודם כל אני ממש שמחה לשמוע שמבחינת תפיסת צה"ל לימודים זה מותרות.

שולי מועלם-רפאלי: אני חשבתי שהדרך להתקדם במדינת ישראל - - -

עמר בר-לב: עצובה לשמוע.

שולי מועלם-רפאלי: כן, אמרתי את זה בלשון סגי נהור, אם יורשה לי.

שולי מועלם-רפאלי: אני חשבתי שהדרך להתקדם ולעודד נשים וגברים במדינת ישראל היא ללמוד, אז ממה נפשך?

שולי מועלם-רפאלי: אתם רוצים שכולן תלכנה ללמוד?

שולי מועלם-רפאלי: הפוך, כמו שאמר פה כבר קודם חברי, בואו ניקח את כל מי שלומדת ונשמח על זה שלמרות שהבעל שלה בצבא היא מוצאת כוח ועזבו את כל הדברים האחרים והולכת ללמוד, כי זאת הדרך לצאת מהמקומות הקשים שידרשו שגם בדור הבא נצטרך לתת להם תשמ"ש.

שולי מועלם-רפאלי: תשמ"ש לא נופל פתאום מכלום.

שולי מועלם-רפאלי: אנחנו כל היום בוועדה הזאת דנים על המשפחות שזקוקות לחיזוקים האלה והן רבות מספור והשאלה אם אנחנו רוצים לעודד את זה וגם בדורות הבאים נצטרך לתת לאותן משפחות תשמ"ש, או שמא יעלו על מסלול של התקדמות אישית ולימודים אקדמיים שיביאו אותם למשכורות גבוהות יותר.

שולי מועלם-רפאלי: זה דבר אחד.

שולי מועלם-רפאלי: דבר שני, אני מצטערת, חברים, השונות התרבותית והדתית היא דבר מופלא וראוי ונכון בעיניי, אבל סליחה, מה זה הדבר הזה?

שולי מועלם-רפאלי: שבתקופת האירוסין שלי אני לא מקבלת ומישהו אחר מקבל.

שולי מועלם-רפאלי: אז אם אתם רוצים שכולנו נהיה פה שווים, אתם רוצים לעודד גיוס?

שולי מועלם-רפאלי: אז בואו נמצא דרכים אחרות, אבל אנחנו לא מעודדים פה גיוס על זה שאנחנו מפלים את החיילים היהודים שמאורסים.

שולי מועלם-רפאלי: אני מזכירה לכם שיש קבוצה שלמה בקרב האוכלוסייה היהודית, שגם לה יש תקופת אירוסין.

שולי מועלם-רפאלי: אז אנחנו באירוסין, אז כולם באירוסין.

שולי מועלם-רפאלי: זה דבר שני.

שולי מועלם-רפאלי: דבר שלישי ואחרון - - -

חיים כץ: שנייה.

חיים כץ: לצערי אנחנו נמצאים בלא מעט מלחמות בשנים האחרונות.

חיים כץ: חייל מאורס, ארוסתו מוכרת כאלמנת צה"ל?

<גדי אגמון: אתה יודע שלא.

<גדי אגמון: לא.

חיים כץ: לא מוכרת כאלמנת צה"ל?

<קריאה: ראה מקרה 'צוק איתן'.

חיים כץ: תאמין לי, אני יודע את התשובה.

חיים כץ: אבל אם היא מאורסת למה מגיע לה ואם הוא נפל היא לא אלמנת צה"ל?

<גדי אגמון: תראו, יש פה סוגיות משפטיות.

<גדי אגמון: עקד מבחינה משפטית, ההגדרה מתייחסת כאילו הוא נשוי.

<גדי אגמון: זה מהבחינה המשפטית, תקני אותי אם אני טועה, לכן מהמקום הזה אנחנו מסתכלים על העקדים בצורה שונה.

<גדי אגמון: אם ההגדרה המשפטית הייתה שונה בהקשר הזה אז היינו מתייחסים - - -

חיים כץ: מה שאתה אומר שאצלם יש הנחות, אם הוא מתארס זה כאילו הוא התחתן.

<גדי אגמון: אני לא אומר, אתם המחוקק, אתם תקבעו.

<נעה בן שבת: אתה בעצם אומר שבקשר עקד אתם מתייחסים אליה כאל נשואה, כאל אלמנת צה"ל, במקרה ש - - -

חיים כץ: אם היא מאורסת היא אלמנת צה"ל, זה מה שאמרת.

<גדי אגמון: חבר'ה, אלמנת צה"ל לגבי אירוסים זה סיפור אחר.

שולי מועלם-רפאלי: לא, בעקד הזה, לא אלמנה יהודייה.

<גדי אגמון: אני לא אומר ואני לא כרגע קובע איך צריך להתייחס.

<גדי אגמון: בואו נשים את זה בצד, אני מדבר על העקד.

<גדי אגמון: עקד, מבחינה משפטית ההתייחסות שלנו כמו ההתייחסות של המדינה שהוא נשוי.

חיים כץ: באיזה נושאים?

<גדי אגמון: רק אני אסביר.

<גדי אגמון: כמו שההתייחסות שלנו בסעיף השני לגבי אישה לומדת אל מול ביטוח לאומי.

<גדי אגמון: ביטוח לאומי לא נותן כלל סיוע לאישה שעובדת ולומדת.

חיים כץ: אתה לא מתחרה בביטוח הלאומי.

חיים כץ: תקשיב, אני לא מתחרה.

<גדי אגמון: לכן מהמקום הזה אני נותן החל מהשנה השנייה.

חיים כץ: אני מסתכל על הצבא כגוף ייחודי, אני לא מסתכל על ביטוח לאומי.

שולי מועלם-רפאלי: יש כאלה שאתה נותן להם מהשנה הראשונה.

<גדי אגמון: לפי ההגדרה בחוק.

חיים כץ: תקשיב, העקד הזה - - -

<גדי אגמון: אם ההגדרה בחוק הייתה אחרת אז הייתי מתייחס - - -

חיים כץ: בעקד הזה, אם חלילה המאורס הזה היה נופל, היא הייתה מוכרת כאלמנת צה"ל?

יעקב מרגי: הוא אומר לך במילים אחרות שבהסתכלות המשפטית היא נשוי.

יעקב מרגי: מה אתה רוצה שהוא יגיד לך עכשיו?

<גדי אגמון: למיטב הבנתי כן.

יעקב מרגי: הוא נשוי מבחינה משפטית.

חיים כץ: היו מקרים של חיילים שנפלו והיו מאורסים?

<גדי אגמון: בקרב העקדים?

חיים כץ: כן.

<גדי אגמון: אני לא יודע.

יעקב מרגי: תשמע, אני לא משפטן, אבל אם הוא אומר לך שבהסתכלות החוקית המשפטית הוא נשוי?

<נעה בן שבת: קשר העקד הזה, שואלים אותך איך אתה מתייחס אליהן?

<נעה בן שבת: היא נחשבת כאלמנה לצורך - - -

<גדי אגמון: זה לא הדיון.

<גדי אגמון: הנפקות של העניין זה בעצם ההגדרה.

<גדי אגמון: אני מתייחס אליה ככה כי היא מוגדרת ככה.

<גדי אגמון: היועצים המשפטיים יגידו לך שזו ההגדרה על פי החוק.

שולי מועלם-רפאלי: איפה היא מוגדרת?

<קרן זר אביב: בתעודת הזהות כתוב לה נשואה.

שולי מועלם-רפאלי: היא כתובה נשואה בעקד?

<קרן זר אביב: כן.

<דוד לנקרי: כדי להיפרד היא צריכה הליך של גירושין.

<גדי אגמון: לגבי האישה הלומדת, לכן החלטנו בכל הרמות, שהחל מהשנה השנייה היא תקבל את הזכאות שהיא לא מקבלת דרך ביטוח לאומי בגלל שהיא אשתו של חייל.

חיים כץ: מה רצית בשלישי?

שולי מועלם-רפאלי: הדבר השלישי ואחרון, אני מבקשת שנושא של דת יוחל גם על הנשים היהודיות.

שולי מועלם-רפאלי: אם אישה דתית דרוזית או מוסלמית יכולה להגיד שמטעמים דתיים היא לא הולכת לעבוד אז גם אישה יהודייה דתית יכולה להגיד שמטעמים דתיים היא לא הולכת לעבוד.

שולי מועלם-רפאלי: לא יכולה להיות מציאות שבה במדינה היהודית הדמוקרטית יפלו בין יהודיות ללא יהודיות.

שולי מועלם-רפאלי: איפה נשמע כדבר הזה?

<שפרה שחר: ועוד יפלו את היהודים לרעה.

שולי מועלם-רפאלי: מפלים חיילים יהודים לרעה ונשים יהודיות.

יעקב מרגי: מה את רוצה, שבגלל הנושא התרבותי והדתי של העדה הדרוזית או המוסלמית, שאצלם יכולים - - - אצלנו נאמץ את זה?

יעקב מרגי: אין מגבלה של עבודה אצל היהודיות, מה את רוצה - - -

שולי מועלם-רפאלי: לא, אבל אני טוענת שגם אצלם אין מגבלה כזאת.

יעקב מרגי: מי אמר לך?

שולי מועלם-רפאלי: אני אומרת לך.

יעקב מרגי: סליחה, סליחה - - -

עמר בר-לב: אל"ף, יש דברים ש - - -

יעקב מרגי: היושב ראש, אני מבקש הגנה מן הצדק.

יעקב מרגי: אדוני היושב ראש, אני מבקש להגן עליי.

יעקב מרגי: אני רוצה להמשיך והפריעו לי.

יעקב מרגי: תקשיבי לי, במעמד שמדינת ישראל תוציא אוכלוסיות מסוימות למעגל התעסוקה יש קושי, בניגוד לחרדים, שאנחנו בנשים הגענו כבר לממוצע הארצי, בעדה המוסלמית, כנראה גם הדרוזית, אבל ניקח את המוסלמים, אוכלוסיית הנשים עדיין באחוזים נמוכים ולא מצליחים, והם מדגישים את זה בכל ישיבת ממשלה שישבנו ודנו בשנתונים ובאחוזים, מסיבות תרבותיות ודתיות.

יעקב מרגי: מה את רוצה?

יעקב מרגי: בגלל זה אני צריך עכשיו לתקן אצל היהודים?

עמר בר-לב: אני רוצה להוסיף.

עמר בר-לב: אמרתי את זה קודם בקריאת ביניים, יש עניין של אפליה מתקנת.

עמר בר-לב: דבר שני, יש כאן הצהרה של צה"ל שאני חושב שהיא הצהרה נכונה, שיש כוונה לעודד את השירות בצה"ל ובוודאי ההליכה לשוק העבודה, אז לכן העידודים האלה עולים כסף.

עמר בר-לב: דבר שלישי, שהוא לא קשור לוועדה הזאת, אנחנו יודעים שגם בקרב היהודים, חילוניים וחרדיים וישיבות ההסדר, יש הבדלים, בשביל לא לומר אין שוויון.

עמר בר-לב: אז יש כל מיני דברים כאלה, זה לא שכל היתר שווים בכול ועכשיו הבעיה זה רק האפליה לטובה של הנשים המוסלמיות והדרוזיות.

עמר בר-לב: אז יש כאן אפליה לטובה, יש כאן כוונה לעודד לשירות בצה"ל, יש כאן כוונה ליציאה לשוק העבודה, אני חושב שזו כוונה ראויה.

יעקב מרגי: זה במידת האיזון המתבקשת.

שולי מועלם-רפאלי: אני תמיד בעד אפליה מתקנת, אני רק חושבת שאין מקום להפלות לרעה אנשים שמשרתים - - -

<גדי אגמון: לא היו בקשות כאלה.

<גדי אגמון: אם יהיו בקשות כאלה אנחנו נדון בהן.

שולי מועלם-רפאלי: אתם לא מאפשרים את זה, בחייך.

חיים כץ: שולי.

חיים כץ: עכשיו אנחנו הולכים לפי הכלל הנוהג שלך, שזה נהנה וזה לא חסר.

חיים כץ: עכשיו תסבירי לי למה זו אפליה לרעה במצב היום?

שולי מועלם-רפאלי: במצב היום אישה לא יהודייה מקבלת מהשנה הראשונה בלימודים ואישה יהודייה מקבלת רק מהשנה השנייה.

שולי מועלם-רפאלי: זה לא אפליה לרעה?

חיים כץ: זה המצב היום?

שולי מועלם-רפאלי: ברור.

שולי מועלם-רפאלי: על זה הוגש בג"צ.

חיים כץ: אם אנחנו עכשיו לא עושים כלום, מה קורה מחר בבוקר?

שולי מועלם-רפאלי: מחר בבוקר זה ממשיך.

שולי מועלם-רפאלי: זה רע.

חיים כץ: מאה אחוז.

חיים כץ: זה רע, זה בסדר, אבל זה לא שינוי לרעה, זה המצב הקיים.

חיים כץ: אני אחזור איתך מהתחלה, מה המצב היום?

חיים כץ: מה קורה עם אישה יהודייה?

יעקב מרגי: יום זה מפלה, הוא בא לתקן.

חיים כץ: מה המצב היום?

שולי מועלם-רפאלי: המצב היום שאישה יהודייה מקבלת רק מהשנה השנייה ללימודים.

<קרן זר אביב: לא, זה לא המצב.

שולי מועלם-רפאלי: לפני רגע אמרתם.

<קרן זר אביב: אולי לא הובנתי נכון.

<קרן זר אביב: אם אישה החלה ללמוד לפני נישואיה, לא סיימה שנה ראשונה, היא לא תקבל תשמ"ש בכלל, גם לא בשנה השנייה והשלישית.

<שפרה שחר: עוד יותר גרוע.

<גדי אגמון: אבל זה המצב היום.

<גדי אגמון: תקשיבו עד הסוף.

מיקי רוזנטל: זה המצב היום, הם רוצים לתקן את זה.

שולי מועלם-רפאלי: לא, לא, הם רוצים - - - להיפך, הם לא רוצים להוסיף ליהודיות, הם רוצים לגרוע גם מהדרוזים.

חיים כץ: שולי, הכול גרוע.

חיים כץ: תהיי רגועה.

שולי מועלם-רפאלי: אני רגועה.

חיים כץ: את לא רגועה, את נסערת, את קופצת על הכיסא, למעלה למטה.

חיים כץ: המצב היום, אישה שלא נשואה מתחתנת והתחילה ללמוד לפני לא תקבל.

חיים כץ: המצב היום.

<קרן זר אביב: אם היא התחתנה כשהיא כבר בשנה שנייה או שלישית היא תקבל.

חיים כץ: אם היא התחתנה בשנה ראשונה היא לא תקבל.

שולי מועלם-רפאלי: ולא תקבל כלום לאורך כל שנות הלימודים.

יעקב מרגי: זה היהודייה.

יעקב מרגי: היום.

חיים כץ: המצב היום, יהודייה, אם היא בשנה שנייה שלישית היא תקבל.

חיים כץ: דרוזית, המצב היום?

<קרן זר אביב: דרוזית תקבל.

<קרן זר אביב: היא התחילה ללמוד ביום שהתחתנה היא תקבל, היא תקבל החל מהשנה הראשונה.

חיים כץ: המצב היום דרוזית עדיפה על יהודייה.

חיים כץ: למה?

חיים כץ: אין שם חובת גיוס.

שולי מועלם-רפאלי: אצל הדרוזים אין חובת גיוס?

שולי מועלם-רפאלי: אצל הגברים הדרוזים אין חובת גיוס?

שולי מועלם-רפאלי: אדוני.

שולי מועלם-רפאלי: יש.

חיים כץ: לנשים יש חובת גיוס?

חיים כץ: אצל נשים אין חובת גיוס.

שולי מועלם-רפאלי: אבל אנחנו מדברים על הבעל שלה.

<גדי אגמון: מיעוטים אין.

<גדי אגמון: אצל המיעוטים שהם לא דרוזים, אין חובת גיוס.

חיים כץ: מה קורה עכשיו?

חיים כץ: מה השינוי שאתם רוצים לעשות?

<קרן זר אביב: אנחנו משווים את האישה הדרוזית והבדואית לאישה היהודייה.

חיים כץ: שהיא לא תקבל.

<קרן זר אביב: כן.

<קרן זר אביב: אנחנו משווים.

מיקי רוזנטל: הרעתם את התנאים.

חיים כץ: מה היא אומרת?

חיים כץ: מה בא הצבא ואומר?

מיקי רוזנטל: צדק צדק תרדוף.

יעקב מרגי: לא, הוא אומר רצית צדק?

יעקב מרגי: הנה, תקבל.

יעקב מרגי: כוונותיך רצויות, מעשיך אינם רצויים.

חיים כץ: בא הצבא ואומר, וואלה, שולי, את צודקת.

חיים כץ: זה כמו שני אנשים שלאחד יש ובא השני ואומר, 'תראה, הוא מקבל ככה', אומר רבנו, 'ניקח גם להוא'.

שולי מועלם-רפאלי: זה לא טוב.

חיים כץ: אבל זה מה שהם עושים.

שולי מועלם-רפאלי: זה לא טוב.

שולי מועלם-רפאלי: במקום לרצות לעודד את כולם אז מונעים ממי שהיה לה.

חיים כץ: זה מה שכתוב בתורה, זה נהנה וזה לא חסר.

חיים כץ: פה בא הלא חסר ואומר, 'שמע, אני לא מוכן שהוא ייהנה'.

חיים כץ: זה מה שהוא בא.

חיים כץ: תשמעי, את צודקת, שולי מועלם, את חברת כנסת, מגיע לך שתקבלי תשמ"ש כמו עקד ומקד ובשביל זה אני מרע את התנאים שלו ומביא אותו אלייך.

חיים כץ: את צועקת הפוך.

שולי מועלם-רפאלי: לא, על זה בדיוק הביקורת שלי, אדוני.

חיים כץ: את צועקת הפוך, 'אני רוצה להיות כמוהו, אני רוצה לקבל'.

שולי מועלם-רפאלי: לא, אני רוצה שהצבא יהיה שווה בנתינה לכולם.

חיים כץ: זה מה שאני אומר לך.

שולי מועלם-רפאלי: אני לא רוצה שיפסיקו לאחרים, אני רוצה שייתנו גם ליהודיות.

חיים כץ: זה בדיוק מה שאני אומר לך ואת אומרת לא.

מיקי רוזנטל: אתם אומרים אותו דבר במילים אחרות.

<גדי אגמון: סעיף 3 זה כולם אותו דבר, רק את אומרת 'אני רוצה כולל שנה ראשונה'.

שולי מועלם-רפאלי: נכון, לגמרי זה מה שאני אומרת.

<גדי אגמון: אבל אם אומרים כולם שווים, אז זה משהו אחד.

<גדי אגמון: אם אומרים החל משנה ראשונה, זה משהו אחר.

שולי מועלם-רפאלי: אנחנו אומרים שכולם שווים.

חיים כץ: במסגרת הדיונים בוועדה אני חושב שהבנו קצת ואנחנו נצטרך לחשוב על זה.

<גדי אגמון: אנחנו נעביר לכם את הנתונים הנוספים.

חיים כץ: אנחנו בשלב הזה לא מאשרים לכם כלום.

חיים כץ: תודה רבה.

חיים כץ: הישיבה נעולה.