ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 19, פרוטוקול מספר 320, 2014-11-18 11:30

אילן גילאון: בוקר טוב.

אילן גילאון: אני פותח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

אילן גילאון: כל הוועדות נפתחות באזכור מה שקרה הבוקר ואי אפשר לנהוג אחרת.

אילן גילאון: אנחנו יורים ובוכים, נורים ובוכים, ויורים ובוכים שוב ושוב נורים ובוכים ופעם הדבר הזה צריך להסתיים.

אילן גילאון: אנחנו עוברים לענייני דיומא.

אילן גילאון: בסך הכול אנחנו מנסים להציף נושאים.

אילן גילאון: מאוד תמוה בעיני שהגענו בכלל למעמד הזה.

אילן גילאון: מילבת, אני מכיר אותה מעל שלושים שנים ואני חושב שהיא יכולה להתפאר בכך שיש לכם 18 אלף אביזרים מותאמים לאנשים עם מוגבלות.

אילן גילאון: בעיני זאת חזות הכול.

אילן גילאון: בשבילי התפיסה האורתופדית הסנדלרית הזאת שמנסה להתאים כל דבר לאדם ולא את האדם לסביבה שלו, זה נראה לי הדבר הכי מדהים.

אילן גילאון: אני זוכר שהגעתי אליך, נחמן, וראיתי משהו שמרים את המכנסיים ופתאום חשבתי לעצמי איך לא חשבתי על זה קודם כי הרי זה כל כך מקל בכל כך הרבה מצבים.

אילן גילאון: כל מה שאני אומר על מילבת מבחינת תרומתה לאנשים המוגבלים, זה לא יהיה מוגזם.

אילן גילאון: כתוצאה מכל מיני תהליכים בחברה שלנו, אנחנו קיבלנו בסופו של דבר מלכ"ר והוא עושה את התפקיד שמשרד הבריאות היה צריך לעשות, לפחות על פי תפיסת עולמי.

אילן גילאון: הוא עשה את זה שנים, הוא מלכ"ר ובסך הכול הגענו לכאן כדי מצד אחד לקיים את החוק כפי שצריך לקיים אותו כלפי מלכ"ר ומן הצד השני להשאיר את מילבת במקום שהיא נמצאת ולהמשיך את קיומה.

אילן גילאון: אני לא מבין למה הדברים האלה לא הסתדרו.

אילן גילאון: נחמן, אני רוצה שתציג קודם את הבעיה ובעז, אתה תתייחס לזה וכך גם כל מי שיש לו התייחסות נוספת, ונצא מכאן ברוח טובה עם סיכומים מה עושים עם התינוק הזה כי כולנו רוצים אותו ולא רוצים שהוא יישפך עם האמבטיה.

אילן גילאון: אפשר להכביר עוד הרבה מאוד מלים, אבל אנחנו רוצים להיות תמציתיים ומעשיים.

<נחמן פלוטניצקי: אני מנכ"ל מילבת.

<נחמן פלוטניצקי: יש לי את הזכות לנהל את מילבת ב-12 השנים האחרונות.

<נחמן פלוטניצקי: היום זה יום חג שלנו למרות שהוא יום עצוב.

<נחמן פלוטניצקי: ב-18 בנובמבר 1981, בדיוק לפני 33 שנים, פרופסור רוזין זיכרונו לברכה, הקים את השיקום בתל השומר עם דני ברק ממכון ויצמן.

<נחמן פלוטניצקי: הרפואה יודעת להאריך את תוחלת החיים.

<נחמן פלוטניצקי: מילבת באה לתת איכות לחיים של הקשישים שהאריכו להם את החיים ולנכים שכמעט לא יכולים לעשות שום דבר.

<נחמן פלוטניצקי: לשם כך קמה מילבת.

<נחמן פלוטניצקי: אין הנחתם מעיד על עיסתו.

<נחמן פלוטניצקי: אני רק רוצה לצטט שלושה משפטים שכתב ב-2008 סמנכ"ל משרד הבריאות למדען הראשי: "מילבת היא גוף חיוני במערכת הבריאות.

<נחמן פלוטניצקי: אין למוסד אח ורע בישראל והוא ייחודי בתחומו ובעל מוניטין בינלאומי.

<נחמן פלוטניצקי: ראוי לטפח ולהעצים את יכולותיה של העמותה בכל סיוע אפשרי".

<נחמן פלוטניצקי: במילבת יש היום 420 מתנדבים – מדענים, מהנדסים וגם אינסטלטורים ונגרים.

<נחמן פלוטניצקי: לכמת את העבודה שהם עושים, התקציב שלנו היה צריך להיות ענק.

<נחמן פלוטניצקי: אנחנו עובדים עם תקציב מינימלי של ארבעה מיליון שקלים.

<נחמן פלוטניצקי: זה כל התקציב של מילבת, וכולו ניזון, רובו, היום, בשנה האחרונה, מהמדען הראשי וזה כסף צבוע לפיתוח.

<נחמן פלוטניצקי: כל הדברים האחרים עושים בהתנדבות.

<נחמן פלוטניצקי: אנחנו מנהלים את המאגר הלאומי לטכנולוגיה מסייעת ואביזרי עזר.

<קריאה: אתם לא מקבלים תמיכות?

<נחמן פלוטניצקי: צבועות.

<יניב זוהר: הם מקבלים מאתנו.

<נחמן פלוטניצקי: התמיכה ממשרד הבריאות היא צבועה לאתר עזרים.

<נחמן פלוטניצקי: העלות של האחזקה של אתר עזרים היא מעל חצי מיליון שקלים בשנה.

<נחמן פלוטניצקי: התמיכה שאנחנו מקבלים ממשרד הבריאות מספיקה לחצי מהעלות של אחזקת האתר.

אילן גילאון: אני מציע לך להתמקד בסלע המחלוקת.

אילן גילאון: איפה הבעיה כאן ומה משרד הבריאות צריך לעשות.

<נחמן פלוטניצקי: אני יושב כאן כי קיבלתי מכתבים מתל השומר שמאיים עלינו בפינוי מהמתחם בגין אי תשלום שכר דירה.

<נחמן פלוטניצקי: משרד הבריאות לדורותיו, יש שלושה מסמכים מצורפים שצירפתי אותם, התחייב לשלם את שכר הדירה לשיבא, שיבא ידע את זה שמשרד הבריאות התחייב לשלם לו והרי כל המסמכים, כל החשבונות ששיבא שולח למילבת לאורך השנים, כתוב חשמל, מים, שכר דירה, משרד הבריאות.

<נחמן פלוטניצקי: זה ב-2013, ב-2010.

<נחמן פלוטניצקי: שכר דירה, משרד הבריאות.

<נחמן פלוטניצקי: ב-2007, שכר דירה, משרד הבריאות.

<נחמן פלוטניצקי: עכשיו בא שיבא ואומר משרד הבריאות לא משלם.

<נחמן פלוטניצקי: שיבא כגוף ממשלתי לא יכול לתבוע גוף ממשלתי אחר ולכן מתנפלים על מילבת.

<נחמן פלוטניצקי: זה הסיפור.

אילן גילאון: מה סכום החוב?

<נחמן פלוטניצקי: חשמל ומים, מילבת שילמה עד הסוף.

<נחמן פלוטניצקי: יש לי קבלות.

<נחמן פלוטניצקי: את כל חובות העבר מילבת שילמה.

<קריאה: היו חובות גדולים.

<נחמן פלוטניצקי: נכון, כי לא היה לנו כסף.

<נחמן פלוטניצקי: נכון לעכשיו יש נושא של 700 אלף שקלים שזה שכר דירה מ-2004-2005 ויש מכתבים מפורשים של משרד הבריאות בחתימה של החשבת של משרד הבריאות, רות רלב"ג, ושל סגן השר ליצמן ואני מצטער שהוא לא הגיע לדיון, והם מתחייבים לשלם את שכר הדירה.

<נחמן פלוטניצקי: תל השומר ידע על זה.

<נחמן פלוטניצקי: שיבא ידע על זה כי בחשבונות ש-שיבא שולח כתוב שכר דירה, משרד הבריאות.

<נחמן פלוטניצקי: הוויכוח הוא בעצם בין משרד הבריאות לשיבא אבל אני תקוע באמצע.

<יניב זוהר: אני סגן חשב משרד הבריאות ואני נציג החשב הכללי.

<יניב זוהר: אני עובד אוצר.

<יניב זוהר: מבחינת ראייתנו את הדברים, יש מסמך של רות רלב"ג ממשרד הבריאות שהיא אומרת ששכר הדירה ימומן ממקורות האשפוז, דהיינו, שיבא יתוקצב בגין אותו שכר דירה.

<יניב זוהר: אני יודע איך משרד יכול להתחייב.

<יניב זוהר: משרד יכול להתחייב, ראשית, על ידי מורשה חתימה ורות רלב"ג הוא לא מורשית חתימה של משרד.

אילן גילאון: למה זה צריך לעניין אותו?

אילן גילאון: מה אתם רוצים ממנו?

אילן גילאון: אם רות רלב"ג מוסמכת או לא מוסמכת, למה זה שייך אליו?

<יניב זוהר: יכול להיות.

אילן גילאון: יש לו התחייבות ממשלית שצריך לקיים אותה.

<יניב זוהר: אני אומר שגם כאשר יש התחייבות ממשלית או ממשלתית, צריך לדעת איך מבצעים אותה.

אילן גילאון: מי צריך לדעת?

אילן גילאון: הוא צריך לדעת?

<יניב זוהר: המשרד צריך לדעת איך מבצעים אותה.

<יניב זוהר: זאת אומרת, שזה יהיה כפוף לחוק נכסי המדינה וחוק חובת מכרזים.

<יניב זוהר: האפשרויות הן או לעשות את זה באמצעות תמיכה, שמקבלים אותה לפעילות מסוימת, או לעשות את זה באמצעות קניית שירותים, באמצעות מכרז או פטור ממכרז, אבל זה לא נעשה.

<יניב זוהר: להעביר סתם לגוף את ההטבה הזאת של שכר דירה, כמו שמעבירים להם, יש עוד המון עמותות שרוצות להשתמש בנכסים ולכולן יש מטרות שהן חיוניות למשרד הבריאות ולהם נקבע תעריף שהוא זול בצורה יחסית למה שהולך במקומות מסחריים שהוא זהה לכל העמותות שמשתמשות בנכסים והוא שישה דולר למטר.

<יניב זוהר: הם חתמו על הסכם בשנת 2006 על אלפיים דולר שכירות פלוס חשמל ומים והם לא עמדו בהסכם.

<יניב זוהר: הם צברו לא רק חובות של שכירות.

אילן גילאון: למה לא גביתם מהם מ-2006 ועד עכשיו?

אילן גילאון: שמונה שנים.

<יניב זוהר: שיבא כיחידה אוטונומית, כיחידת סמך של הממשלה, נהגה אפילו לפנים משורת הדין.

<יניב זוהר: הוציאו מכתבים והתרעות אבל לא נקטו בצעדים.

<יניב זוהר: אני היום יכול לבוא ולומר להם לא לנקוט בצעדים?

<יניב זוהר: אני נכנסתי לעניין כאיזשהו מפשר.

<יניב זוהר: אני לא רוצה להגיד לשיבא איך לנהוג אבל במקרה הזה הם מתנהגים כמתבקש.

<יניב זוהר: אני לא רוצה להשליך על מקרים אחרים איך שהם מתנהגים ביחס לנכסי מדינה אבל כאן ביחד לנכסי מדינה, הם מתנהגים כמתבקש.

<יניב זוהר: מעמותות אחרות הם גובים שישה דולר למטר וגם מכם.

<יניב זוהר: מ-2006 לא עמדתם בהתחייבויות ואפילו חשמל ומים לא שילמתם אלא רק לפני שבועיים שילמתם חשמל ומים.

אילן גילאון: נחמן, היה לכם איזה דיון ואני מבין שניסיתם להגיע למשהו.

אילן גילאון: נפגשת עם אסף.

אילן גילאון: לא?

<נחמן פלוטניצקי: לא.

<נחמן פלוטניצקי: לא נפגשתי.

<נחמן פלוטניצקי: לא נתנו לי להיפגש.

<נחמן פלוטניצקי: נכון לעכשיו לא היה שום דיון אליו הזמינו את מילבת יחד עם נציגי משרד הבריאות ושיבא או האוצר לדון בנושא.

<נחמן פלוטניצקי: אנחנו נותנים שירותים לשיבא לאורך כל השנים.

<נחמן פלוטניצקי: אפשר להביא מכתבים החלף מפרופסור זיגנר דרך גבי זליג בשיקום ודוקטור עופר קרן ופרופסור סידי.

<נחמן פלוטניצקי: כולם נעזרים בשירותים שלנו.

<נחמן פלוטניצקי: שיבא אומר קחו מהם כסף, ממי אני אגבה?

<נחמן פלוטניצקי: מגיעה חולה ושוכבת במיטה ולא יכולה לדבר או מגיע מישהו שלא יכול לדבר וצריך לעשות התאמת הושבה.

<נחמן פלוטניצקי: אנחנו הגוף היחידי שעושה התאמות הושבה ממוחשבות במתחם הזה ובאזור כולו.

<נחמן פלוטניצקי: משרד הביטחון משלם עבור נכי צה"ל אבל האחרים לא משלמים.

<נחמן פלוטניצקי: משרד הבריאות היה ער לזה וכתוצאה מהפעולה הזאת שמילבת עושה, משרד הבריאות הוציא את הניירות.

<נחמן פלוטניצקי: כשאני מקבל נייר רשמי ממשרד הבריאות – תל השומר הוא בית חולים ממשלתי – אני כאזרח מקבל מכתב כזה, מה אני עושה?

<נחמן פלוטניצקי: שיבא שולח לי מכתב לגבי שכר הדירה, ואני אומר לו, הנה התחייבות של משרד הבריאות, קח את זה.

<נחמן פלוטניצקי: אתה אומר לי שלא שילמתי מ-2006 אבל לא שילמתי מ-2006 כי הייתה התחייבות.

<נחמן פלוטניצקי: אנחנו מדברים עכשיו על שכר דירה, נכון?

<נחמן פלוטניצקי: אנחנו מדברים על שכר דירה.

אילן גילאון: בואו נתכנס לאיזשהו מתווה.

<נחמן פלוטניצקי: אנחנו מדברים על שכר דירה?

<נחמן פלוטניצקי: אני כאזרח מקבל מכתב שמשרד הבריאות מתחייב לשלם אותו, אני שולח את זה לשיבא וזה מה שאני כאזרח יכול לעשות.

<נחמן פלוטניצקי: אני עמותה, כל הכספים שמגיעים הם כספים צבועים.

<נחמן פלוטניצקי: גם התמיכה של משרד הבריאות היא כזאת.

<נחמן פלוטניצקי: אני צריך לשלם בזה את המשכורות של המתרגמים לערבית ואת המשכורות של המתרגמים לרוסית.

אילן גילאון: אל תיכנס לרזולוציות כאלה.

אילן גילאון: בואו נקבע את המסלול שלנו.

אילן גילאון: ראשית, הדברים צריכים להיות על פי חוק וזה ברור לכולנו.

אילן גילאון: ברור שזה צריך להיות על פי חוק.

אילן גילאון: שנית, מילבת חייבת להישאר בחצר בה היא נמצאת פיזית של תל השומר וצריך למצוא את הפתרון החוקי איך פורסים את החוב של הטוענים ואתה צריך להבין שאתה חייב להתנהל כמו עמותה על פי החוק ולעמוד בחוק המכרזים ובכל.

אילן גילאון: אם הדבר הזה ברור, למה לא מגיעים לעמק השווה?

<יניב זוהר: בישיבה פנימית שעשינו במשרד הבריאות, מילבת הגישו את ההצעה שלהם והם אמרו שהם ישלמו כרגע 150 אלף שקלים וה-700 שיישארו, נתחלק כך ש-350 אלף הם יביאו מאיזשהו תורם ועוד 350 אלף יהוו מצ'ינג של משרד הבריאות.

<יניב זוהר: היועץ המשפטי שלנו אמר שגוף שנמצא אתנו בהתקשרות חוזית והוא לא עומד בהתקשרות הזאת – לא מים ולא שכר דירה – הוא בא ומציב לנו עכשיו.

<יניב זוהר: קודם כל אמרנו, בואו ניכנס להסדרה.

<יניב זוהר: קודם כל תתחיל לעמוד בתנאים.

אילן גילאון: בבית משפט יבואו גם כלפיכם בטענה בעניין הזה, למה אתם מגדילים חוב של כל כך הרבה שנים ואתם באים בטענה.

אילן גילאון: איך אתה רוצה שהוא יעמוד בזה?

אילן גילאון: אם תגיד לו לשלם אתה-700 אלף שקלים, הוא לא יכול לעשות את זה.

<יניב זוהר: יכול להיות.

אילן גילאון: הוא צריך לנטוש.

<יניב זוהר: הוא אמר ש-350 אלף הוא יכול לשלם.

<יניב זוהר: אנחנו אמרנו שנבדוק רצינות.

<יניב זוהר: נגדיר תקופה של כמה חודשים, חצי שנה, ונראה איך הם עומדים בהסכם כלשונו.

<יניב זוהר: אחרי כן, במהלך התקופה הזאת, כבר נחשוב על פתרונות יצירתיים כפי שאפשר ואני לא יודע מה, בקשר לחוב שנשאר.

<יניב זוהר: אם הוא אמר ש-350 אלף הוא כן יכול לשלם, לגבי ה-350 אלף האחרים, נראה.

<נחמן פלוטניצקי: את ה-350 אלף השקלים, התורם התנה את זה בסגירת החוב.

<נחמן פלוטניצקי: זה היה התנאי של התורם.

<נחמן פלוטניצקי: ה-350 אלף שקלים לא יכולים לעבור בום אלא הוא יעבור בום ברגע שתוציא מסמך שבזה נסגרת הפרשה.

<נחמן פלוטניצקי: אם אתה רוצה התחייבות שלי להמשיך לשלם הלאה, אני הוכחתי את הרצינות בחודשיים האחרונים.

<נחמן פלוטניצקי: נוקטים נגדי בצעדים נוספים.

<נחמן פלוטניצקי: אתה מבין שמכונית שלוקחת נכים לתוך שיבא, הורידו לה את אישור הכניסה.

<נחמן פלוטניצקי: לכל עובד בשיבא יש רישיון והוא יכול להיכנס עם הרכב, אבל למכונית של נכים או למכונית שצריכה להביא דברים בשביל נכים, אני צריך לשלם.

<יניב זוהר: אני לא חושב שזה אישי.

<עודד גורני: יש קובץ של הנכים שנכנסים באופן חופשי.

<נחמן פלוטניצקי: זה לא רכב נכים.

<נחמן פלוטניצקי: לפני שנים הפסיקו את הגינון למתחם שלנו ועושים את הכול כדי למרר.

<עודד גורני: אני היועץ המשפטי של בית החולים שיבא.

<עודד גורני: גם ההוצאות השוטפות ששיבא מימן, חשמל שיבא משלם, זה לא קבלת תשלום מהנכס של המדינה אלא זה תשלום בפועל.

אילן גילאון: מה לגבי טענת השירותים שאתם לוקחים והוא לא מכומת בשום סכום ובשום דבר?

אילן גילאון: זה פרו בונו?

<עודד גורני: זה מתבטא בשכר הדירה.

אילן גילאון: כשהוא עושה את הדבר הזה למכנסיים בשביל בית החולים שיבא, אתם יודעים לכמת את זה ולדעת כמה זה עולה?

<נחמן פלוטניצקי: במבצע "צוק איתן" עבדנו 24 שעות ביממה כדי לתת פתרונות גם לדרום.

<עודד גורני: אנחנו לא נגד מילבת.

<נחמן פלוטניצקי: אתה יודע מה קיבלתי?

<נחמן פלוטניצקי: קיבלתי: "בהוקרה על תרומתך והתנדבותך ב"צוק איתן"".

<נחמן פלוטניצקי: מזה אני לא יכול לשלם שכר דירה.

<יניב זוהר: אמרתי כמה פעמים.

<יניב זוהר: אין מנוס שאתם תשבו עם שיבא.

<יניב זוהר: אתם צריכים לשבת עם שיבא או לגבש הסכם רכש שירותים שאתם תגדירו מה השירותים שאתם נותנים להם וכמה זה עולה ואז יהיה הסכם.

אילן גילאון: בעז, אתם חייבים לתפוס פיקוד על הדבר הזה.

אילן גילאון: זאת החצר שלך.

אילן גילאון: אתה חייב לתפוס פיקוד על הדבר הזה, על שיבא ועליהם, ולסגור את העניין.

אילן גילאון: יש דרך משפטית חוקית לסגור את זה.

אילן גילאון: אתם לקחתם שירותים ונתתם את המקום.

<עודד גורני: לא ביקשנו יותר כסף.

<עודד גורני: הכסף הזה לא שולם.

<עודד גורני: גם החשמל ששולם, הוא שולם רק בעקבות האיומים האלה.

אילן גילאון: אחרי שנה שזה לא שולם, מה עשיתם?

<עודד גורני: התכתבנו עם המשרד.

אילן גילאון: ומה אמר המשרד?

אילן גילאון: נתן לכם התחייבות?

<עודד גורני: לא קיבלנו את הכסף.

<נחמן פלוטניצקי: אבל קיבלת את המכתב של המשרד.

<עודד גורני: החשבים שלנו בקשר עם חשבות המשרד והנושא לא הוסדר.

<נחמן פלוטניצקי: אף אחד לא אמר לי לאורך כל השנים האלה שהנושא הוא לא בסדר, שהמכתבים האלה לא בסדר.

<נחמן פלוטניצקי: הפעם הראשונה ששמעתי שכאילו המכתבים האלה הוצאו בלי סמכות, לא ידעתי שלסגן שר אין סמכות אבל כך אתה אומר לי עכשיו.

<נחמן פלוטניצקי: אתה אומר לי שהמכתב של ליצמן הוא בלי סמכות.

<יניב זוהר: יש חוק נכסי מדינה ונאמר בו מי מורשה להתחייב בשם המדינה.

<נחמן פלוטניצקי: אתה אזרח מדינה, אתה מקבל מכתב.

<נחמן פלוטניצקי: קיבלתי מכתב מהמדינה.

אילן גילאון: זה שאתה תגיד לו שרות רלב"ג לא מוסמכת או לא, הוא לא יודע.

אילן גילאון: סגן שר שמתפקד כשר וראש הממשלה הוא שר, אתה יוצא מנקודת הנחה שזאת הבטחה ממשלית.

אילן גילאון: תציעו פתרונות.

<יניב זוהר: כבר הצענו פתרון.

אילן גילאון: הוויכוח ההיסטורי הוא לא כרגע ממין העניין.

<עודד גורני: יש כרגע הסכם בכתב לגבי חצי השנה הקרובה.

<עודד גורני: במשך חצי שנה זאת ישולם בצורה שוטפת.

<עודד גורני: החשמל באמת שולם אחרי אותם מכתבי התראה וכולי.

<עודד גורני: חוב החשמל עמד על 150 אלף שקלים שזה לא סכום מבוטל.

<עודד גורני: כרגע יש חצי שנה של שביתת אש.

אילן גילאון: אתה תוציא להם חשבון נגדי על השירותים שנתת.

אילן גילאון: תראו איך אתם מגיעים לעמק השווה.

<יניב זוהר: אני מציע, אבל לא מחייב, לך יש איזשהו הסכם עם משרד הביטחון.

<יניב זוהר: תעשה השלכה.

<יניב זוהר: אלה אותם שירותים פחות או יותר.

<יניב זוהר: תבוא לשיבא ותאמר שזה ההסכם שאתה מציע.

<יניב זוהר: תסגרו אתם.

<יניב זוהר: זה הסכם רכש שירותים ולרכש שירותים הם לא צריכים אותי.

<יניב זוהר: הם רוכשים ממך שירותים וזה חלק מההסכם.

<יניב זוהר: אמרתי את זה כבר קודם.

<יניב זוהר: אמרתי לך את זה בשיחת טלפון אצל בעז.

<יניב זוהר: אין מנוס מאשר לשבת עם שיבא ולסגור את זה מולם.

<יניב זוהר: אני גוף מטה ואני לא נכנס להתקשרויות פרטניות.

<נחמן פלוטניצקי: ברור, אבל יש לך כאן התחייבות לאורך השנים.

<יניב זוהר: אם הייתי יכול לממש אותה, הייתי ממש אותה.

<נחמן פלוטניצקי: אי אפשר להתנער מההתחייבות הזאת.

<יניב זוהר: אני לא יכול לממש אותה.

<נחמן פלוטניצקי: מה זאת אומרת?

<נחמן פלוטניצקי: יש כאן התחייבות.

<יניב זוהר: זאת לא התחייבות של משרד.

<יניב זוהר: זאת התחייבות של גורם ממשלי.

<יניב זוהר: איך אני מביא אותה לידי ביצוע?

<יניב זוהר: אם גורם ממשלתי יבוא ויחליט שתתקשר עם הספק הזה, אני יכול להתקשר אתו?

<יניב זוהר: יש חוק חובת מכרזים.

<יניב זוהר: גם אם הוא התחייב, אני לא יכול להתחייב אליו.

<נחמן פלוטניצקי: אני מאוד מאוד לא רוצה להגיע למצב של ריב.

<נחמן פלוטניצקי: אני רוצה לגמור את הכול בשלום.

<נחמן פלוטניצקי: לכן אני אומר שיש כאן התחייבות חוזית עד השנה.

<נחמן פלוטניצקי: מכאן והלאה, נעשה את המאמץ לשלם בזמן ושהכסף יגיע לשיבא בזמן.

<נחמן פלוטניצקי: לגבי חוב העבר, אני מבקש, יש כאן התחייבות, תעמדו בהתחייבות הזאת.

<נחמן פלוטניצקי: אני מקבל מכתב מסגן שר או מחשב, אני לא יכול להתייחס לזה כסתם נייר.

<נחמן פלוטניצקי: ישבו בוועדה, ישבו שם אנשים מכובדים, כולם מעריכים את מה שמילבת עושה וכתוצאה מההערכה הזאת יצא המכתב.

<נחמן פלוטניצקי: לא יכולים לבוא היום ב-2014 או ב-2015 ולומר שכל המכתבים שיצאו, זה היה סתם.

<נחמן פלוטניצקי: אין דבר כזה סתם.

<נחמן פלוטניצקי: אני יכול להוציא למישהו צ'ק ולהגיד שסתם כתבתי אותו?

<נחמן פלוטניצקי: אני לא יכול.

אילן גילאון: חברים, בואו נתקדם.

<יניב זוהר: לגבי ה-350 שזה חוב עבר, אם שיבא יחליט באיזשהו הסדר פשרה שמתוך ה-700 אלף שנשארו הוא יקבל 350 אלף שקלים ולגבי ה-350 האחרים הוא יגיע לאיזושהי הבנה - - -

אילן גילאון: ואם הוא לא יכול, לכם אין דיבור עם שיבא?

אילן גילאון: אתם ברוגז אתם?

<יניב זוהר: אנחנו לא ברוגז, אבל צריך להבין ששיבא פועל בנכסי המדינה כמו שהוא נדרש בחוק.

<עודד גורני: תחת ביקורת של החשב הכללי שבודק כל חוזה, מדוע שולם ומדוע לא שולם.

אילן גילאון: זאת נקודת ההנחה הראשונה.

<עודד גורני: הבקשה לוותר על מחצית מהסכום היא בעייתית.

<עודד גורני: יש הסכם מחייב.

<נעמי מורביה: גילוי נאות.

<נעמי מורביה: אני מעולם לא קיבלתי שירות ממילבת אבל אני מודעת לתרומה ולעשייה המבורכת שלהם ואני יודעת שחלק גדול מהדברים שאני נהנית מהם היום, לא היו קיימים אם מילבת לא היו ממציאים אותם.

<נעמי מורביה: זה הדבר הראשון.

<נעמי מורביה: נערה הייתי וגם זקנתי ובדיון כזה עוד לא נכחתי.

<נעמי מורביה: באמת.

<נעמי מורביה: יושב בן אדם ואומר שיש לו התחייבות ממשלתית ויושב מולו נציג של החשב הכללי ואומר שהוא לא מכבד את ההתחייבות.

<נעמי מורביה: לא יכול להיות.

<נעמי מורביה: לא יעלה על הדעת שברגע שמגיע בן אדם חדש לג'וב – סליחה על הביטוי – מחליט שהוא עושה מהפכה שלמה ונופל על אזרח כי בסך הכול נכון, כבודו במקומו מונח, אבל קודם כל הוא אזרח ונופל עליו עם איזשהו חוק עברי שמעולם לא ידע שהוא קיים כי מבחינתו הכול משולם.

<נעמי מורביה: רק כשזה מגיע לכותרות ולאיומים בסגירה, נכון, מוכנים לשבת אתו.

<נעמי מורביה: חבר'ה, יש דברים שהם מעל השקל והדברים שהם מעל השקל, מדובר בהומניות, מדובר ברצון טוב.

<נעמי מורביה: יש דברים שניתנים לסגירה ולא הכול נבחן בשקל.

<נעמי מורביה: התרומה שלו לעולם לא תכומת בכסף.

אילן גילאון: הם כפופים לחוק.

<נעמי מורביה: אני מצטרפת לבקשתו של יושב ראש הוועדה אילן גילאון, לסגור אתם בצורה מכובדת ולא עם אקדח לרקה.

אילן גילאון: תודה.

אילן גילאון: חברת הכנסת קארין אלהרר.

קארין אלהרר: תודה אדוני היושב ראש.

קארין אלהרר: אני מתנצלת שלא הייתי בתחילת הדיון.

קארין אלהרר: אני מניחה שנאמרו כאן דברים גם טענות משרד הבריאות נשמעו.

קארין אלהרר: אני רוצה להתחיל ולומר שמילבת הוא מוסד.

אילן גילאון: כדי לסכם, כשלא היית כאן בסך הכול נאמר כאן שהם חייבים לחזור למשא ומתן ולחדש את התהליך המדיני ביניהם.

קארין אלהרר: זאת הייתה סאגה באיזשהו שלב.

קארין אלהרר: לא אחזור על הדברים שכבר נאמרו.

קארין אלהרר: ברורה החשיבות של מילבת והיא באמת מקור גאוותנו בארץ ובעולם.

קארין אלהרר: לאורך שנים הייתה התנהלות שלטונית מסוימת שגרמה בטעות או שלא בטעות למחשבה שאנחנו כאן ומקומנו כאן והכול בסדר.

קארין אלהרר: אז באו ואמרו יש חוב ואמרו שצריך למצוא מקום אחר.

קארין אלהרר: אני אמרתי בהגינות לנחמן, גם בשיחות בינינו, שבאמת בסופו של דבר משרד הבריאות אמור להתנהל על פי חוק.

קארין אלהרר: עם כל הצער שבדבר, לא יתכן שהמשרד ייתן בנפיט מסוים לעמותה אחת ולעמותה אחרת הוא לא ייתן וזה משהו שהוא ברור.

קארין אלהרר: חרף העובדה שבאמת בית החולים תל השומר ועוד בתי חולים שמתעסקים בבעיות אורתופדיות משתמשים בשירותים של מילבת, גם אומרים את זה במופגן, וגם אם לא, הם משתמשים בשירותים של מילבת.

קארין אלהרר: ראוי הדברים יסגרו בצורה מכבדת.

קארין אלהרר: יש כאן ארגון רציני שיש לו קהל לקוחות עצום.

קארין אלהרר: הפגיעה שתיגרם להם, גם היא צריכה לעמוד לנגד עיני הנוגעים בדבר על מנת לעשות את הדברים בהומניות הנדרשת ובטח לא להוציא מכתבים של מחר בבוקר אתם מפונים.

קארין אלהרר: זה פשוט לא יעלה על הדעת שיש התנהלות כזאת, בטח לא במשרדים ממשלתיים ובטח מתוך הבנה שאי אפשר לארוז את החפצים, לשים במזוודה וללכת.

קארין אלהרר: צריך כן לעשות את הדברים בשום שכל וכן להגיע להסדר אם אפשר להמשיך ולהשאיר אותם במקום תוך מתן התחייבות שלהם לתשלום שכירות הוגנת ככל שתסוכם בין הצדדים.

קארין אלהרר: בעיני זה הפתרון הטוב ביותר.

קארין אלהרר: לא יימצא הפתרון הזה, צריך להימצא פתרון אחר, כל פתרון שלא יביא לסגירה של המקום החשוב הזה.

קארין אלהרר: תודה.

אילן גילאון: תודה.

<יואל נתן: אני חבר הנהלת מילבת.

<יואל נתן: אני כמובן מצטרף לכל מה שנאמר מהצד של מילבת ולא כל כך לגבי מה שנאמר מהצד של משרד הבריאות.

<יואל נתן: אני רוצה להתריע על דבר אחד שלפי דעתי הוא דבר שחוזר על עצמו הרבה פעמים בדיונים מסוג זה.

<יואל נתן: במקום לפתור את הבעיה העיקרית שהיא חוב העבר, מנסים להתחיל לדבר על התחשבנות כמו עם משרד הביטחון.

<יואל נתן: אלה דברים לא רציניים.

<יואל נתן: אני חושב שהדבר הרציני הוא שעד היום, עד כמה שאני לפחות יודע מנחמן ואני נמצא אתו בקשר יום יומי, אף פעם לא היה דיון בתל השומר יחד עם מילבת כדי לנסות לפתור את הבעיות שהיו בעבר ועד היום תל השומר בא והודיע בצורה מאוד ברוטלית שעד ה-30 באוקטובר מפנים אתכם אם אתם לא מעבירים 800 ומשהו אלף שקלים.

<יואל נתן: אחר כך דחו את המועד בעוד שבוע אחד והלחץ היה מאוד מאוד גדול.

<יואל נתן: אני חושב שברגע שנחמן הגיע למסקנה שאין ברירה אלא צריך לשלם גם את שכר הדירה וגם את חוב העבר של החשמל והמים שזאת ודאי לא בעיה של תל השומר, זאת רצינות מספיק גדולה.

<יואל נתן: עכשיו יש איזשהו תורם שמוכן לשלם את זה בתנאי שיהיה מצ'ינג ויסגור את החוב.

<יואל נתן: אני חושב שמשרד הבריאות שעשה טעויות בכך שנתן כל מיני הודעות של החשבת ושל סגן השר ותל השומר שכתב תמיד בהודעות שזה ישולם על ידי משרד הבריאות, וגם זאת התייחסות רצינית שצריך להתייחס אליה, צריך לתת חצי מחוב העבר והתורם שנחמן מביא ישלם את החצי השני.

<סלאח ריזק: אני נציג של הנכים הקשים של משרד הביטחון, נכי צה"ל.

<סלאח ריזק: מילבת הוא גוף שעוזר מזה שנים בעזרים.

<סלאח ריזק: חיילים מגיעים אחרי פציעות לשיקום וצריכים את השירותים שלו.

<סלאח ריזק: לא יכולים לאיים עליו בצורה כזאת שמחר או בעוד שבוע או בעוד שבועיים מפנים אותו.

<סלאח ריזק: צריכה להיות הומניות, לראות את מה שהוא תורם, להסתכל בעין חיובית ותתייחסו בצורה חיובית ואפילו תשתתפו בהוצאות שלו ובכל מה שהוא עושה למען השיקום.

<סלאח ריזק: אנא מכם, קצת התחשבות ותתרמו חלק לקיום מילבת כדי שתוכל להמשיך להתקיים.

<בעז לב: למותר לציין שמילבת הוא חשוב וכולנו רואים חיוניות בהישארותו במתחם תל השומר.

<בעז לב: הוא גם מלכתחילה הובא לשם בגלל העבודה הכוללת בשיקום נכים.

<בעז לב: אני מוכרח לומר שהיה סוג של התחייבות.

אילן גילאון: זה סוג של התחייבות שאם הוא ילך אתה לבג"ץ, הוא יקבל.

<בעז לב: תכף אני אגע בזה.

<בעז לב: מצד אחד אנחנו דורשים מתל השומר להתנהל בצורה כלכלית, למחוק חובות וכולי, מה גם שיש הרבה עמותות שיושבות בתוך המתחם הזה, וזאת סוגיה גם של שוויוניות מול עמותות נוספות.

<בעז לב: אני מוכרח לומר שבאמת הלחץ שנוצר הביא לתשלום חלק מהחוב.

<בעז לב: מספר השעות שאנחנו הקדשנו כדי לנסות למצוא פתרון, ונחמן יודע את זה, אנחנו מדברים אחת לשבוע או משהו כזה כדי לנסות למצוא מענה לעניין הזה, אבל אין ברירה.

<בעז לב: עורך דין גורני שנמצא כאן מטעם בית החולים, אני מבקש שאנחנו נהיה שותפים לדיונים האלה אבל צריך להתיישב יחד עם מילבת כדי לנסות למצוא איזשהו מוצא.

<בעז לב: מה שהצלחנו להשיג בינתיים, זאת באמת חצי שנה של פסק זמן כדי לנסות למצוא פתרון לעניין הזה.

<בעז לב: הפתרון לא יכול היות בזה שניקח כסף וניתן משום שכל עמותה יכולה לבוא ולטעון.

<בעז לב: נכון אתה אומר שיכול להיות שאם הדבר הזה יגיע לערכאות, יבוא מילבת ויאמר שיש לו התחייבות שלטונית ובית המשפט, ברגע שהוא יחייב אותנו, נצטרך לשלם ויכול להיות שלא תהיה ברירה.

<בעז לב: הלוואי שלא נגיע למקום הזה ונצליח למצוא איזשהו מענה שפותר את הסוגיה של מילבת לטווח הארוך.

<בעז לב: בינתיים יש לנו חצי שנה ואני מקווה שניכנס לדיונים מול תל השומר.

<בעז לב: אני מבקש ממך, לא מבקש אלא דורש, שתשבו וננסה למצוא פתרון לעניין הזה ולראות איך מגיעים להסדר אתו מילבת ימשיך להתקיים במתחם הזה.

<בעז לב: אני אמשיך ללוות את העניין הזה כמו שליוויתי אתו עד עכשיו ולפחות השגנו את פסק הזמן הזה שהוא חיוני.

<עודד גורני: אנחנו בוודאי בעד הסדר.

<עודד גורני: לא הודענו לא שבוע, לא חודש ולא חודשיים על פינוי.

<עודד גורני: היו הרבה מאוד מכתבים.

<עודד גורני: אף אחד לא רוצה לפנות את מילבת.

<עודד גורני: הסיפור של החוב נמשך שנים.

<עודד גורני: זה לא נולד אתמול ולא לפני חודש ולא לפני חצי שנה.

אילן גילאון: אני מבקש לקרוא את הצעת הוועדה.

אילן גילאון: כידוע לכולנו זאת איננה ועדה סטטוטורית, היא לא מקבלת החלטות אלא אתם מקבלים את ההחלטות אבל אנחנו עוקבים.

אילן גילאון: מסקנות הוועדה: הוועדה קוראת למשרד הבריאות, למשרד האוצר ובית החולים תל השומר להיפגש עם עמותת מילבת ולהגיע להסדר פריסת חוב הולם בלי לפגוע בפעילות השוטפת של העמותה ומבלי להעבירה ממקומה.

אילן גילאון: הוועדה תשמע דיווח בעניין זה בעוד תשעים ימים.

אילן גילאון: תודה.

אילן גילאון: הישיבה נעולה.