ועדת הכלכלה, כנסת 19, פרוטוקול מספר 386, 2014-11-23 08:30

יצחק וקנין: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את הישיבה.

יצחק וקנין: היום 23 בנובמבר 2014, א' כסלו התשע"ה, ראש חודש, לחיים טובים ולשלום.

יצחק וקנין: על סדר-היום: תקנות הטיס (כלי רחיפה), התשע"ד-2014.

יצחק וקנין: אנחנו ממשיכים באישור התקנות.

יצחק וקנין: אני רק מזכיר לנוכחים שאני הערתי מספר הערות בישיבה הקודמת.

יצחק וקנין: ביקשתי שיבוא לפה החוקר הראשי.

יצחק וקנין: אני מבין שהוא לא יכול היה להגיע.

יצחק וקנין: הגיע הסגן שלו.

יצחק וקנין: במרבית הישיבות אני קורא חומר, משתדל להכין את עצמי לישיבות האלה.

יצחק וקנין: יש עליי אחריות כבדה – אני אומר את זה כל הזמן, כי אני יושב פה לבד מטעם הכנסת – אין עוד חברי כנסת שיכולים.

יצחק וקנין: גם אם אני רוצה לקבל החלטה, ואולי היא שגויה, ואני מקווה שלא יהיו כאלה - בסופו של דבר אני צריך להצביע ולאשר.

יצחק וקנין: אני לא כל כך שלם עם מספר דברים.

יצחק וקנין: אגיד אותם במהלך הישיבה, אחרי שאשמע גם את הסגן של החוקר הראשי לגבי כל הנושא של התעופה הספורטיבית.

יצחק וקנין: אני חושב שצריך למסד אותה באיזו דרך.

יצחק וקנין: אני חושב שזה פעל בשנים קודמות בדרך מסוימת.

יצחק וקנין: אני קראתי דוחות חקירה, קראתי גם דברים שלדעתי, אם לא נעשה להם סדר – שלא נגיד מחר שידינו שפכו את הדם הזה.

יצחק וקנין: אם לא היה מדובר פה בסיכוני חיים של אנשים, שמסכנים את החיים שלהם, ועולים לא פעם על כלים כאלו ואחרים, רחפנים, גם מפעילי וטיסנים וכל מיני דברים אחרים, בלי שום אמצעי בטיחות מינימליים, כמו שמקובל בהרבה מקומות בעולם – וראיתי דברים שהם ממש מזעזעים.

יצחק וקנין: ראיתי דוח שקראתי, נכנסתי לאתר של החוקר הראשי.

יצחק וקנין: ראיתי דברים.

יצחק וקנין: גם דיבר אתי מישהו שבזמנו היה טייס, והיה פעיל מאוד בתוך המערכת הזאת.

יצחק וקנין: דעתו ברורה, שהמערכת לא פועלת כיאה היום, על-פי נורמות.

יצחק וקנין: יש אנשים שעולים על רחפנים כשהם עם סמים, אלכוהול.

יצחק וקנין: אני אומר את זה באחריות.

יצחק וקנין: זה נכתב בכתב-יד אפילו.

יצחק וקנין: אני חושב שמישהו צריך לעשות סדר.

יצחק וקנין: אין מציאות, שגם דבר שהוא ספורטיבי, תחום שכולו ספורטיבי – כל אחד רוצה ליהנות – גם את זה צריך להסדיר, גם לזה צריך לקבוע נורמות וכללים ברורים, איך המערכת הזאת תפעל.

יצחק וקנין: אנשים מתו.

יצחק וקנין: אין דוחות חקירה.

יצחק וקנין: אין דיווח לחוקר הראשי.

יצחק וקנין: אני שמעתי את זה בצורה מפורשת.

יצחק וקנין: קצין בכיר בצה"ל שהיה במערכת הזאת טייס.

יצחק וקנין: לכן אני מבקש מכל הנוגעים בתחום – אל תנסו לכסות על כלום, כי אתי לא תצליחו לכסות.

יצחק וקנין: אני יודע את הדברים, אני בודק את הדברים, אני קורא חומר, לכן אני לא מתכוון לגמור את הנושא הזה אם לא נקבע כללים ברורים, מצדי של כל דרך הפעלה של המערכת הזאת על-ידי עמותות, שפעלו בעבר, ועשו עבודה טובה, אני חושב.

יצחק וקנין: מאז שהעמותות פסקו לפעול, אני חושב שהיה כאוס גדול במערכת הזאת.

יצחק וקנין: המערכת פעלה ללא מכוון, אין יד מכוונת, כל אחד עושה כאוות נפשו.

יצחק וקנין: נוסעים במרחבים שהם לא מרחבים שמותר להם.

יצחק וקנין: כולנו מכירים את המרחב הצר של מדינת ישראל.

יצחק וקנין: יש פה גם טיסות פנימיות של חובבנים, טיסות לימוד, יש פה טיסות של צה"ל.

יצחק וקנין: אנו מדינה שחיה כל הזמן בתזוזה, שלא לדבר על המרחב האווירי של כל נחיתות נתב"ג ושדה דב ואחרים.

יצחק וקנין: לכן רבותיי, אני פונה לרת"א, ואליך אני פונה בכל לשון של בקשה.

יצחק וקנין: אני מבין שאתם רוצים להוריד מעליכם אולי את המעמסה הזאת, ולא לקבל עליה אחריות, כי אתם חושבים שזה לא תחום שאנחנו צריכים לטפל בו.

יצחק וקנין: מקובל עליי.

יצחק וקנין: אבל חייב להסדיר את זה בצורה מסודרת, שגם אם הקטע הזה עובד, הוא חייב לעבוד לפי כללים, לפי גוף שמכוון אותו, עמותה שמכוונת אותו, ומסדירה את כל הפעילות הזאת.

יצחק וקנין: אני אומר את זה חד-וחלק.

יצחק וקנין: אם אתם רוצים שאני אגמור את הדברים, ויש עליי אחריות כבדה – צריך לעשות את הדברים בצורה הזאת, לנסות להתאמץ טיפה.

יצחק וקנין: אני זוכר שגם בחוק הטיס בשלב מסוים ניסו להוציא לי חלק מהחוק, והנושא של החוקר הראשי, וכל החיסיון שרצינו לתת לטייסים.

יצחק וקנין: אני התעקשתי על כך שכן נמשיך את כל החקיקה.

יצחק וקנין: בסופו של דבר גם כשמשרד המשפטים עמד על הרגליים האחוריות, ולא כל כך קיבל את העניין שנכנסים פה לתחום חדש שלא מקובל בחקיקה הישראלית, ובסוף הם קיבלו את הדעה שלנו, והלכנו בדבר הזה, כי ראינו את התוצאה הסופית.

יצחק וקנין: מה שעמד מול עינינו פה בוועדה וזה שכנע אותם, זה היה חיי אדם.

יצחק וקנין: גם פה אני אומר את זה.

יצחק וקנין: אמרתי – אני לא טייס, בקושי טייח.

יצחק וקנין: לכן אני חושב שכל מה שאני עושה זה לעניין של הצלת חיי אדם, וכל המציל נפש אחת בישראל, כאילו קיים עולם מלא.

יצחק וקנין: ואם אנחנו נמנע - גם פציעות – הרבה פציעות.

יצחק וקנין: קראתי דוחות שאנשים נפצעים, וכל מיני דברים שלצערי הרב, אפילו לא מדווחים לאף גורם.

יצחק וקנין: אין גורם היום שבודק את זה.

יצחק וקנין: קורות תאונות, ואף אחד לא בודק.

יצחק וקנין: אז אפשר לתת לנו סטטיסטיקה כזו או אחרת, לומר דברים שלא בטוח שמישהו אמון על זה, לתת את הדברים בצורה הזאת.

יצחק וקנין: זאת הפתיחה, כיוון שאני צריך להמשיך לאשר את כל הנושא הזה.

יצחק וקנין: אני פונה שוב לרת"א לשבת על המדוכה, ולנסות למצוא פתרון של הסדרת הענף החובבני הזה.

יצחק וקנין: להסדיר את זה כך שהדבר הזה יפעל לפי נורמות.

יצחק וקנין: אתן דוגמה אחת, ובזה אסיים.

יצחק וקנין: באחת התאונות של הפעלת טיסנים אני ראיתי דוח חקירה שהוא מפחיד, שהטיסן בא באחד המקרים, חתך לאחד את העין, והמצלמה ממשיכה לצלם - אני בטוח שאתם יודעים על מה אני מדבר - ובאחד המקרים F16 בא במהירות; אלה מהירויות לא קטנות – 300 ק"מ בשעה.

יצחק וקנין: הוא בא לנחות, כולם מסתכלים - נוחת על האנשים.

יצחק וקנין: מזל גדול שלא פגע במישהו – אם לא, היה הורג אותו, כאשר במדינות אחרות יש כללים ברורים, באילו מרחקים, איפה עומד הקהל, איפה עומד המנווט של כל הכלי הזה.

יצחק וקנין: רבותיי, אני יכול לתת לזה יד?

יצחק וקנין: אני שואל אתכם.

יצחק וקנין: אני צריך לחוקק חוק, ואני צריך לומר שאני לא רואה כלום ואני לא יודע כלום.

יצחק וקנין: אני כל פעם שבא לפה, אומר: שלא תתא תקלה מתחת ידי.

יצחק וקנין: ואני שוב פונה, בואו ניקח את זה לעצמנו, נסדיר דברים.

יצחק וקנין: אני לא חושב שזה בשמיים.

יצחק וקנין: נקבע כללים מינימליים להפעלת הנושאים האלה שדיברתי עליהם.

יצחק וקנין: תודה.

יצחק וקנין: הערות?

יצחק וקנין: בבקשה.

<יואל פלדשו: אני רוצה קודם כל לומר שרת"א לא מנסה להתנער משום דבר.

יצחק וקנין: לא אמרתי את זה.

<יואל פלדשו: שמעתי את זה לפחות.

יצחק וקנין: לא, אתם לא כל כך רוצים להיכנס לנושא הזה.

<יואל פלדשו: אנחנו רוצים להיכנס לעבודה בכל מקום שאנחנו חושבים שהסדרה אכן תתרום לבטיחות הטיסה.

<יואל פלדשו: השלב הראשון - את זה למדנו עוד לפני הרבה שנים – הוא שלב הפולקלור.

<יואל פלדשו: בשלב הפולקלור יש סיפורים שקוטפים מפה ולשם, ואפשר לנפח אותם.

<יואל פלדשו: לכן השלב הבא, שלמדנו בחיל אוויר - אנחנו אוספים את הנתונים, את הדאטא, מסתכלים עליהם בשקט, ומנתחים אותם בשקט.

<יואל פלדשו: זה השלב שצריך להסתכל עליו.

<יואל פלדשו: אם ראינו שיש בעיה קשה מאוד, כפי שאתה מצייר אותה – אני לא מכיר אותה.

<יואל פלדשו: אגב, החוקר הראשי יכול לחקור מה שהוא רוצה.

יצחק וקנין: עזוב את החוקר הראשי.

יצחק וקנין: אני קיבלתי דיווח – אני חושב בדרגה של תת-אלוף בחייל האוויר, טייס, שהיה מפעיל באחת העמותות.

יצחק וקנין: היה מכשיר.

יצחק וקנין: אמר לי: המצב הוא קטסטרופה, מה שקרה בשנים האחרונות.

יצחק וקנין: אין דין ואין דיין.

יצחק וקנין: אין מנווט.

יצחק וקנין: אין עמותות שמטפלות.

יצחק וקנין: אין מי שמכשיר את זה כמו שצריך.

יצחק וקנין: אנשים עולים למרחבים.

יצחק וקנין: שותים אלכוהול וטסים – אני אומר לך את זה באחריות - תחת השפעת סמים.

יצחק וקנין: הוא אמר לי את הדברים, וזה דוח חסוי שלא העבירו אותו לאף אחד.

<יואל פלדשו: קודם כל, מי שמעביר דוח חסוי, לא מעביר אותו לאף אחד- - -

יצחק וקנין: לא משנה.

יצחק וקנין: גם אם הכול שקר, קראתי את הדוחות.

יצחק וקנין: הם מאמתים לי את מה שהוא אומר.

<יואל פלדשו: אני רוצה להשלים את דבריי.

<יואל פלדשו: דוחות חסויים, שלא מגיעים לאף אחד, ולא מגיעים לחוקר הראשי, ומספרים בהם סיפורים, בשבילי הם לא קיימים.

יצחק וקנין: הם גם לחוקר הראשי לא הגיעו.

<יואל פלדשו: למדתי בחיל האוויר: כל דבר שלא עובדה, הוא פולקלור.

<יואל פלדשו: צריך להסתכל על העובדות.

<יואל פלדשו: אני מציע שנסתכל על העובדות.

<יואל פלדשו: נבדוק ונראה, אם העובדות באמת מוכיחות שיש מבוכה ומבולקה.

יצחק וקנין: יש יד מכוונת היום?

<יואל פלדשו: רגע.

יצחק וקנין: אני שואל שאלה מינימלית.

יצחק וקנין: יש יד מכוונת בכל הסיפור הזה?

<יואל פלדשו: יש יד מכוונת.

יצחק וקנין: מי היא?

<יואל פלדשו: אני רוצה להשלים.

<יואל פלדשו: אם נראה שיש בעיה גדולה מאוד, וההסדרה אכן יכולה להועיל - נעשה את זה.

<יואל פלדשו: אבל אם מסתכלים על הנתונים היום, ונציג לך את הנתונים כמו שהם ולא סיפורים שסיפר תת-אלוף זה או זה, אלא נתונים, ונראה אם יש באמת בעיה.

<יואל פלדשו: ואני אומר לך שאין בעיה.

<יואל פלדשו: ויציגו לך פה אנשים.

<יואל פלדשו: יכולים לספר סיפורים.

<יואל פלדשו: סיפורים כל אחד יכול לספר, זה לא בעיה.

<רננה שחר: אדוני, אם אפשר להשלים.

<רננה שחר: היום המצב הוא באמת, ואת זה אנחנו באים לתקן אצלך אדוני – המצב היום הוא שהפרקים שאתה מאשר עכשיו, פרק ב', הרישוי האישי עם כל הדברים של האנשים שהם המדריכים והמסחריים, ופרק ג' עם האזוריים ופרק ד' עם כללי ההפעלה, הדבר הזה היום באמת לוקה בחסר.

<רננה שחר: אתה תביא לקידום משמעותי של הבטיחות, אם תאשר את התקנות האלה.

<רננה שחר: זה דבר אחד.

<רננה שחר: רק רציתי לומר לגבי טיסנים נהוגי רדיו - זה גם נשאל בדיון הקודם - יש תקנות.

<רננה שחר: סימן ז' לפרק התשיעי לתקנות ההפעלה, תקנה 180ז קובעת איך מפעילים טיסנים נהוגי רדיו.

<רננה שחר: היום דווקא טיסנים נהוגי רדיו יישארו במצב הישן, שהם יכולים להפעיל רק דרך או אגודה או שהמפעיל עצמו, יש לו ממש ספר עזר וכו', כך שיחסית הם הכי נשארים כמו במשטר הישן ומוסדרים.

יצחק וקנין: אז איך יכול להיות שמה שקראתי בדוח?

<רננה שחר: עבריינים תמיד יש.

יצחק וקנין: מה זה עבריינים?

יצחק וקנין: אבל אין מי שאוכף את זה.

יצחק וקנין: רבותיי, אני מפסיק אותך.

יצחק וקנין: יש דברים שאני יכול ללכת אתך ולקבל אותם, ויש דברים שאני לא מקבל אותם, כי ראיתי במו עיניי את הדוחות.

יצחק וקנין: פתחתי.

יצחק וקנין: אני נכנס חופשי-חופשי לאתר של החוקר הראשי.

יצחק וקנין: רואה את הכול.

יצחק וקנין: אני מכין את עצמי לישיבות האלה.

יצחק וקנין: אני צריך לחוקק.

יצחק וקנין: אין אתי עוד חברי כנסת.

יצחק וקנין: אני לבד פה.

יצחק וקנין: יש עליי אחריות כבדה.

יצחק וקנין: אני מדבר במלוא הרצינות.

יצחק וקנין: לא בעיה לחפף.

יצחק וקנין: אני לא רוצה לחפף.

יצחק וקנין: זו לא הבעיה.

יצחק וקנין: אני מדבר אתך במלוא הרצינות.

יצחק וקנין: ראיתי את זה, איך אין מרחקים.

יצחק וקנין: הם יושבים על גדר ההפרדה, עליהם מונחת.

יצחק וקנין: זה צריך להיות 50 מטר, לפי הכללים בבריטניה; לפי הכללים בדרום אפריקה, בכלל יש ארגון כזה שמרכז את כל הנושא הזה מא' עד ת'.

יצחק וקנין: אני בעסק הזה נכנסתי לדברים.

יצחק וקנין: לא מורח אותם.

יצחק וקנין: אני מוכן ללכת אתכם עד הסוף.

יצחק וקנין: מה שאתם רוצים.

יצחק וקנין: אבל רננה, אני לא יכול בשום אופן לומר שזה מוסדר.

יצחק וקנין: זה לא מוסדר.

יצחק וקנין: אין מי שבדק.

יצחק וקנין: היתה תאונה שם - אין מי שאוכף: אתה ביצעת ככה וככה – אתה צריך לקבל קנס כזה וכזה; אתה צריך לקבל עונש.

יצחק וקנין: אין הרתעה.

יצחק וקנין: אין שום דבר.

יצחק וקנין: הכול פרוץ.

יצחק וקנין: גם אם אתה עובר על החוק, אין מי שאוכף.

<רננה שחר: אל"ף, יש ברת"א ראש תחום חטב"ן, שכן פועל בתחום הזה ומפקח, ובקשר עם המשטרה.

<רננה שחר: כן אגיד שהעיצומים הכספיים על מפעילי כלי רחיפה הם מאוד נמוכים בחוק.

<רננה שחר: אם נרצה להגדיל את ההרתעה בצורה משמעותית, אנחנו נצטרך לעשות תיקון חקיקה ראשית.

יצחק וקנין: אני לא רוצה להשית על אנשים עומס של קנס; אני רוצה שהכללים יישמרו, ואם מפעילים אתר כזה, צריך להיות פיקוח.

יצחק וקנין: לבוא לאתרים האלה מדי פעם, לראות שהכול מופעל כמו שצריך.

יצחק וקנין: ואם אדם לא מפעיל אותו, אני באותו רגע לוקח את הרשיון.

יצחק וקנין: יש פה סכנת חיים.

יצחק וקנין: ראיתי איך ה- F16, דמוי - נוחת ככה על האנשים.

יצחק וקנין: במזל הוא נתקע בגדר האבטחה.

יצחק וקנין: אם היה נתקע בבן אדם, הוא היה הורג אותו.

יצחק וקנין: בבקשה.

<עמרי טלמון: כיוון שהנושא עלה, וטוב שעלה - גם הזכרת את דרום אפריקה.

<עמרי טלמון: בדרום אפריקה עשו ארגון בשם RAASA, שהוא מנוהל על-ידי תחום התעופה הדרום אפריקאי תחת השגחה ובנוכחות נציגים של הרת"א המקומית.

<עמרי טלמון: הוא עמותת-על לכל התעופה הספורטיבית, ועושה את כל העבודה שאדוני דיבר עליה.

<עמרי טלמון: אני דיברתי בזמנו עם האחראי.

<עמרי טלמון: הם מוכנים לתת כל עזרה, כל ייעוץ.

<עמרי טלמון: מוכנים לקבל משלחות, להדריך והכול.

<עמרי טלמון: מי שהיה אז יושב-ראש- - - אודי זוהר ואנוכי היינו ברת"א אצל המנהל הקודם.

<עמרי טלמון: הוא פחות או יותר גלגל אותנו מכל המדרגות – לא רוצה לשמוע.

<עמרי טלמון: זה פתרון אפשרי, ועובד.

<עמרי טלמון: פתרון אפשרי ועובד זה העמותות, ובלבד שהן תקבלנה כיסוי.

<עמרי טלמון: לשמאלי יושב שמואל קורב, יושב-ראש הגלישה האווירית – העמותה היחידה שעובדת היום.

<עמרי טלמון: העמותות הללו התפרקו, כי אין להן שום כיסוי ביטוחי או חוקי.

<עמרי טלמון: טענת המשפטנים היתה, שבלתי-ניתן שהמדינה תיתן.

<עמרי טלמון: אני חייב לומר, מניסיוני בתעשייה של הרבה עשרות שנים – אני את הדיבור הזה לא מקבל.

<עמרי טלמון: אין דבר כזה: בלתי-אפשרי.

<עמרי טלמון: תפקידו של יועץ משפטי הוא לא לומר למה לא אלא איך כן, ואם צריך שינוי חקיקה, מה אנחנו עושים פה?

<עמרי טלמון: הרי אנחנו עושים פה שינויי חקיקה.

<עמרי טלמון: אז אם צריך, צריך רק לעשות.

<עמרי טלמון: אני אישית משמש דוגמה חיה שכן אפשר.

<עמרי טלמון: אם עכשיו יטלפן רזצ'יק – למען הגילוי הנאות, אני חוקר חוץ אצל .

<עמרי טלמון: רזצ'יק – אם הוא מטלפן אליי ואומר: שמע, התרסק מטוס בהרי ירושלים – קפוץ לשם, אני אבקש סליחה ואסע לשם.

<עמרי טלמון: באותו רגע אני עובד מדינה.

<עמרי טלמון: המדינה מכסה אותי קומפלט.

<עמרי טלמון: גם אם האוטו יתהפך ותהיה תאונה, גם אם יתבעו אותי, זה אפשרי.

<עמרי טלמון: יש מנגנון, אפשר למצוא.

<עמרי טלמון: זו הערה ראשונה, וטוב שהדבר הזה עולה.

<עמרי טלמון: הדבר השני זה הטיסנאות, שרננה אמרה שמתנהגת לפי המודל הישן.

<עמרי טלמון: אני מכיר את זה היטב, ומכיר גם את התאונה שהזכרת, של הטיסן בדימונה, שהוציא למישהו את העין, והטיסן F16, שכמעט נכנס בקהל, זה המקרים שאתה יודע עליהם.

<עמרי טלמון: אבל יש עוד 500 שאתה לא יודע.

<עמרי טלמון: וזה בא מזה שאין שום אכיפה אפשרית.

<יואל פלדשו: מאיפה המספר הזה, 500?

<עמרי טלמון: מי בשטח – אני או אתה?

<יואל פלדשו: גם אני.

<עמרי טלמון: אז תבוא ותשמע.

<יואל פלדשו: למה אתה סתם זורק מספרים – 500?

<יואל פלדשו: אולי זה 2,000?

<יואל פלדשו: מה זה הדבר הזה?

<יואל פלדשו: חסר משמעות, לזרוק מספרים בלי נתונים, זה חסר משמעות.

<יואל פלדשו: זה פופוליסטי.

<עמרי טלמון: אז אני פופוליסט.

<עמרי טלמון: בסדר.

יצחק וקנין: אני רוצה לעשות סדר.

יצחק וקנין: תאמינו לי, אם אלה שני המקרים היחידים – עזבו אם יש עוד 200, עוד 100, עוד 500, זה לא מעניין אותי.

יצחק וקנין: מעניין אותי שלפי מה שראיתי במו עיניי, לא יעלה על הדעת שכך צריך להפעיל את המערכת.

יצחק וקנין: לא משנה אם זה מקרה אחד גם היה.

יצחק וקנין: לא ייתכן שאין מרחק בין הקהל לבין מרחב הטיסה או הנחיתה של אותו טיסן.

יצחק וקנין: לא יעלה על הדעת.

יצחק וקנין: בכל העולם זה מוסדר.

יצחק וקנין: גם אם יש כללים והם מוסדרים, אין פיקוח שזה מופעל כפי שצריך.

יצחק וקנין: תארו לעצמכם שטייס ג'מבו, יבוא איך שהוא רוצה, והוא נוחת, הוא לא מקבל שום כללים.

יצחק וקנין: אין לו מסלול טיסה שלו, אין לו כלום.

יצחק וקנין: רבותיי, דין פרוטה כדין מאה, אומרים חז"ל.

יצחק וקנין: בעניין חיים ומוות זה עוד יותר.

יצחק וקנין: לא משנה לי אם אדם אחד או 300 על המטוס.

יצחק וקנין: נכון שאנחנו מזדעזעים מ-300.

יצחק וקנין: אני מזדעזע גם מאחד.

יצחק וקנין: אם אני יכול שגם האחד הזה לא ייפגע, בצורה מסודרת – אני לא מדבר על תקלות חריגות, שזה מעל הכוח האנושי, אלא מדבר על דברים שאנחנו יכולים להסדיר אותם פה, ולא בהרבה עבודה ולא בהרבה חוכמה אלא ברצון טוב, ללכת לקראת העניין הזה.

יצחק וקנין: בבקשה.

<איתי עצמון: אדוני, אני מסתייג מהאמירה שיועץ משפטי לא צריך להגיד לא אלא רק צריך להגיד כן או איך לעשות ואיך לאפשר; יועץ משפטי צריך לעשות מלאכתו נאמנה, ואני לא משוכנע שהמודל של עמותות שמסדירות תחום, שבעצם מפקחות ומפעילות רגולציה, זה המודל הנכון והמקובל היום בחקיקה, גם בתחום אחרים.

<איתי עצמון: הכי קל לומר כן, ולהתעלם מבעיות.

<איתי עצמון: אני חושב שיועץ משפטי שעושה מלאכתו נאמנה, צריך להצביע על הבעיות, לנסות למצוא פתרונות, כפי שגם עשינו כאן בוועדה לא אחת, וניסינו למצוא כל מיני פתרונות יצירתיים גם במהלך הדיונים על חוק הטיס, כפי שאדוני זוכר.

<איתי עצמון: אבל לא הייתי מסכים לאמירה שצריך לתמיד לתת תשובות משפטיות שמאפשרות.

<איתי עצמון: אני חושב שבמקרה הזה המודל שאומץ בחוק הטיס, של רישוי, על-ידי רת"א לגבי תחומים מסוימים – הפעלה מסחרית והדרכה, הוא מודל ראוי.

<איתי עצמון: אם יש אפשרות בחוק להחיל את הרגולציה על סוגי כלי רחיפה נוספים, ככל שהשר יחליט לעשות כן באמצעות תקנות – איני יודע - זו שאלה מקצועית, האם ראוי או לא ראוי לעשות זאת.

<איתי עצמון: זאת שאלה של הגורמים המקצועיים.

<איתי עצמון: היה חשוב לי להתייחס לדברים שנאמרו כאן.

יצחק וקנין: אני מסכים אתך ברעיון הכללי, אבל מאחר שזה תחום ספורטיבי, אני לא רואה בזה גריעותא, שהעמותות יטפלו בנושא, ויקבלו עליהם את החקיקה.

יצחק וקנין: אם עמותה עוברת על החוק, גם היא בבעיה.

יצחק וקנין: אני לא חושב שהאפשרות של המערכת או הרגולטור להיכנס לכל תחום ולהפעיל אותו – לפעמים קשה לו, עדיף לעשות את זה דרך גוף שני, והמדינה עושה את זה עם מאות גופים דרך עמותות, דרך חברות, דרך רשות כזו או אחרת.

<איתי עצמון: השאלה, מי אוכף?

<איתי עצמון: גורם פרטי יאכוף?

יצחק וקנין: אם על העמותה יוטלו אותם סייגים ואותם חוקים שהם חייבים לפעול על-פיהם, אני מאמין שגם אותם אלה שיפעילו, יש להם האינטרסים שלא יקרו תקלות, שלא יהיו בעיות, שגם לא יקבלו קנסות בסופו של יום.

<רננה שחר: זה לטעמנו מחייב שינוי חקיקה ראשית, אדוני.

<רננה שחר: זה לא כתוב בפרק לחוק הטיס.

<רננה שחר: הנושא שאתה מצביע על מודל שבו אדם שרוצה להפעיל כלי רחיפה יחויב לפעול דרך עמותה פרטית – זה הכיוון שאתה- - -

יצחק וקנין: אני לא אומר כיוון.

יצחק וקנין: אמרתי שהנושא הזה חייב להיות מופעל בצורה מסודרת על-פי כללים ברורים, שמי שמפעיל את אותו הפעלת טיסנים או כלי רחיפה, יהיה מוסדר על-פי כל הכללים הנהוגים שצריך לפעול על-פיהם, ולא שכל אחד יעשה דין לעצמו, ויטוס במרחבים שהם לא מרחבים, שאסור לו לטוס בהם.

יצחק וקנין: אני יודע אפילו על מקרים שדאונים כמעט גרמו – ואתם יודעים מה הפחד שלי?

יצחק וקנין: אני אומר לכם משהו לפי החומר שקראתי.

יצחק וקנין: יכול להיות מצב שדאון כזה יפיל לנו גם מטוס של 300 נוסעים.

יצחק וקנין: אם המערכת הזאת שלו, בטעות הוא ייכנס למרחב, והמטוס יהיה עם המנועים שלו מול אותו מצנח, ואני לא יודע אם הוא שואב אותו - זה יכול להפיל מטוס.

יצחק וקנין: יכול לגרום לתקלות שאף אחד לא חשב עליהם.

יצחק וקנין: אחרי שזה יקרה, מה נגיד?

יצחק וקנין: לא ידענו, לא שמענו?

יצחק וקנין: עד היום לא קרה, וצריך להודות לקב"ה שלא קרו מקרים כאלה.

<איתי לנואל: לא קרה בעולם.

<איתי לנואל: לא רק שלא קרה פה.

<איתי לנואל: הספורט קיים 30 שנה.

יצחק וקנין: אני שואל אותך שאלה אמתית: קרה מקרה שדאון כזה סיכן מטוס, או ססנה, או כל מטוס- - -

<איתי לנואל: בוא נעשה הפרדה בין ססנה- - -

יצחק וקנין: אל תגיד לי הפרדה.

יצחק וקנין: עוד פעם.

<איתי לנואל: בססנה אין 300 איש, וססנה חולק אתנו אותו מרחב אווירי.

<איתי לנואל: בואינג לא חולק אתנו אותו מרחב אווירי.

יצחק וקנין: אתה נכנס למרחבים שאסור לך?

<איתי לנואל: לא קרה.

יצחק וקנין: לא קרה לכם?

<איתי לנואל: לא.

יצחק וקנין: אמת.

<איתי לנואל: לי לא קרה.

<איתי לנואל: אני לא נכנס.

יצחק וקנין: אתה לא.

<רן מובשוביץ: אדוני, שמי רן מובשוביץ.

<רן מובשוביץ: אני מוועדת הביקורת של העמותה של הממ"גים.

<רן מובשוביץ: אני יכול לומר כטייס ממ"ג, שהיו אירועים של חליפות עם מטוסים אזרחיים.

יצחק וקנין: בבקשה.

יצחק וקנין: אני אמרתי?

<איתי לנואל: שיהיה לו לבריאות.

יצחק וקנין: אתה שכחת- - -

<איתי לנואל: אז תחקוק חוק שמטפל בממ"גים.

<איתי לנואל: אתה לא יכול להחיל את זה על כל הציבור.

יצחק וקנין: אדוני הנכבד, אני יושב פה בחקיקה.

יצחק וקנין: אני לא משחק פה.

יצחק וקנין: באתי לפה כדי להוציא חוק שכן יאפשר את הפעילות הזאת על-פי נורמות, על-פי סדר.

יצחק וקנין: רבותיי, אני לא אומר דברים סתם.

יצחק וקנין: אני עקשן, ואמשיך להיות עקשן בדברים האלה.

יצחק וקנין: לפחות שתדעו לאיזה כיוון אני הולך.

<יואל פלדשו: אבל הכול מוסדר.

<רם בן שבתאי: שלום, אני מוועדת הבטיחות של עמותת הממ"גים.

<רם בן שבתאי: אנחנו כעמותה, אחת העמותות היחידות שלא התפרקה פיזית, בממ"גים.

<רם בן שבתאי: כל שאר העמותות במשך הזמן התפרקו.

<רם בן שבתאי: אנחנו גם לא הסכמנו בסופו של דבר לקבל על עצמנו להיות הרגולטור ולהיות הנציג האוכף כעמותה פרטית, מסיבות שלמדינה כמדינה, בין השאר, יש הרבה יותר יכולות מאשר לעמותה פרטית לאכוף.

<רם בן שבתאי: יחד עם זאת, כן שמרנו על המסגרת של עמותה, כן שמרנו על מסגרת של בטיחות, כן שמרנו על כנסים, כן שמרנו על ריכוז והנחיות מסוימות לחברי העמותה.

<רם בן שבתאי: נכון שלא כולם מאוגדים אצלנו היום ולא כל מי שמפעיל ממ"ג הוא חבר עמותה, למרות שזו היתה השאיפה שלנו.

<רם בן שבתאי: לאורך השנים בעשור האחרון אפשר לומר שהמבנה הזה של עמותות, שהן הזרוע הארוכה של הרשות המבצעת, לא עובד.

<רם בן שבתאי: עובדה – כולם התפרקו.

<רם בן שבתאי: והיה צריך למצוא דרך אחרת.

<רם בן שבתאי: אני חושב שהתקנות הללו, שעומדות פה לדיון, הן דרך הביניים הנכונה, והן הביאו פשרה שעושה סדר, שאלה שעוסקים בזה באופן מסחרי, ואלה שעוסקים בזה כהדרכה, שם יהיה עליהם מרכז הכובד.

<רם בן שבתאי: מי שמפעיל באופן פרטי הוא זה שפחות מסכן – בטח את הציבור הרחב, ואם הוא מסכן את עצמו, הוא עבר הדרכה והוא עבר כנסים, ועשו מה שאפשר כדי לוודא שהטיסה שלו תהיה כמה שיותר בטוחה.

<רם בן שבתאי: אני חושב שלהפיל את זה על עמותה פרטית, שהיא תהיה הזרוע הארוכה, זה לא נכון, ולאורך השנים, זה גם לא עבד.

<רם בן שבתאי: והדרך הזאת של רת"א היום, אני חושב שהיא הדרך הנכונה.

<רם בן שבתאי: לכן גם תמכנו בעניין הזה.

יצחק וקנין: בבקשה.

<דרור אלן: דרור אלן מהעמותה לממ"ג.

<דרור אלן: אני הייתי היושב-ראש כשהחזרנו את הרשיון שלנו, ובחרנו להפסיק להוציא רשיונות - אני חבר העמותה.

<דרור אלן: אני אמנם לא בוועד, אבל בתקופת החזרת הרשיון הייתי יושב-ראש העמותה.

<דרור אלן: הסיבה העיקרית לוויתור שלנו על כל תהליך הרגולציה היתה האחריות האישית והקבוצתית שהושתה עלינו בגלל היותנו גורם משמעת, גורם אכיפה, גורם אחראי.

<דרור אלן: בימים אלה התבשרנו על תביעה גדולה, שלמעשה אנחנו אמורים לשאת בה כקבוצת חברים, בגלל משהו שמישהו אחד עשה מתוך הקבוצה.

<דרור אלן: אנחנו הפכנו להיות גורם אחראי במקום מדינת ישראל.

<דרור אלן: זה מצב שאף עמותה אחרת לא הסכימה לו, וגם אנחנו לא הסכמנו לו.

<דרור אלן: אנחנו לא יכולים, ואני לא יכול לחשוב על אף עמותה שתסכים בכלל להיות אחראית לנושא הזה.

<דרור אלן: אנחנו עמדנו בזמנו מאחורי הסעיף שאמר שהמפעיל, האחריות שלו, הוא אחראי, כפי שאמר ראש רת"א הקודם, יעמוד לגורלו עד קץ הימים, כי מי שעושה עבירה בשמיים, צריך להגיש עליו תלונה במשטרה, צריך לסגור אתו את כל ההליכים באופן מסודר.

<דרור אלן: אין לו חריגה.

<דרור אלן: הוא לא חבר של אף אחד.

<דרור אלן: הוא גם לא חבר שלנו.

<דרור אלן: אנחנו לא אמורים ולא רוצים להיות גורם משמעת.

יצחק וקנין: טוב.

יצחק וקנין: שתי ההערות האחרונות.

<רומן קריפק: שמי רומן.

<רומן קריפק: אני מדריך מצנחי רחיפה ובעל המועדון שבע הרוחות.

<רומן קריפק: כרגע, לפי ניסיוני, שאני כבר שמונה שנים מדריך, מרבית התאונות קורות לא במסגרת בית ספר או ההדרכה.

<רומן קריפק: מחוץ להדרכה.

<רומן קריפק: לדידי, להרים את הבטיחות של הטיסה, זה רק דרך העמותות, וזו הדרך הנכונה והכי בטוחה שטייסים, שטסים, שיחד מנהלים את הבטיחות, זה הכי נכון לעכשיו, ובכל העולם זה הוכח.

יצחק וקנין: תודה.

<שמואל קורב: שמואל קורב, יושב-ראש העמותה הישראלית לגלישה אווירית.

<שמואל קורב: אתקן – אנחנו כן ממשיכים לפעול בתור עמותת חברים.

<שמואל קורב: גם אנחנו מחזיקים ברשיון הפעלה מבצעית מאז שנות ה-80.

<שמואל קורב: נלחמנו כדי שאנשים יוכלו להמשיך לטוס לפי החוק הקיים כיום.

<שמואל קורב: יחד עם זאת, אנחנו תומכים במה שאמרה עמותת הממ"גים – זה כבד עלינו.

<שמואל קורב: אנחנו גוף של ששים איש סך הכול, שבתוך זה אנחנו צריכים גם להפיק רשיונות וגם לאכוף - זה בלתי-אפשרי.

<שמואל קורב: לכן הניסיון הזה להחזיר את הרשיון המבצעי לפי החקיקה הקיימת - אנחנו תומכים.

<שמואל קורב: יחד עם זאת, אנחנו מרגישים שבלי שום הסדר של אנשים שמפעילים את הכלים - - - אם זה יסכן את החיים של האנשים.

יצחק וקנין: בבקשה.

<רן מובשוביץ: אני רוצה לחדד נקודה שאני חושב שהתקנות, שכאמור, אנחנו בעמותת הממ"גים סבורים שהן ראויות, נקודה קצרה שאין בה התייחסות.

<רן מובשוביץ: הממ"גים הם בעיקרם כלי דו-מושבי, הווה אומר, עולה טייס ועולה נוסע.

<רן מובשוביץ: אין למעשה שום הפרדה בתקנות בין מצב של ממ"ג חד-מושבי למצב של ממ"ג דו-מושבי.

<רן מובשוביץ: נוצר מצב שאין שום פיקוח על כלים שמטיסים נוסעים תמימים.

יצחק וקנין: יש מצב שזה יותר גדול, של ארבעה גם?

<רן מובשוביץ: לא.

<רן מובשוביץ: דו-מושבי.

<רן מובשוביץ: אפשר טכנית להצר ממ"ג עם ארבעה מושבים אחורה.

<רן מובשוביץ: טכנית ממ"ג זה מצנח עם מנוע.

<רן מובשוביץ: אפשר לקחת אוטובוס, לחבר אליו הרקולס.

<דרור אלן: הכלים הקיימים היום הם דו-מושביים.

<דרור אלן: אין גם חד-מושביים.

יצחק וקנין: בבקשה.

<עמרי טלמון: הטיסנאות היא דוגמה טובה פה, כי כפי שאמרה היועצת המשפטית, זה עניין מוסדר לחלוטין בתיאוריה, כי תמיד יש עבריינים – זה נאמר, והשיטה היחידה לבער אותם היא אכיפה.

<עמרי טלמון: אותו בחור שאיבד את העין, זה מקרה שאני חושב שאני אישית דיווחתי לרת"א תוך 48 שעות עם כל הנתונים.

<עמרי טלמון: לא צריך לצאת לשטח.

<עמרי טלמון: הטיסנאות פרוסה בשטח ב-20, 25 מקומות.

<עמרי טלמון: לכן אני אומר, שהם מצויים והם יודעים מה קורה.

<עמרי טלמון: אנחנו ידענו, והעברתי את הנתונים.

<עמרי טלמון: כל מה שהיה צריך זה הגיש תלונה למשטרה.

<עמרי טלמון: זה לא בוצע.

<רננה שחר: למה אתה אומר שזה לא בוצע?

<עמרי טלמון: כששאלתי, אמרו לי שלא הגישו.

<עמרי טלמון: אם את אומרת לי עכשיו שכן- - -

<רננה שחר: אני יכולה לברר.

<רננה שחר: אני יודעת שזה טופל אצלנו.

<עמרי טלמון: אז למה לא עונים לי?

<עמרי טלמון: אני הגשתי לכם בקשה, שתגישו תלונה.

<עמרי טלמון: אם הגשתם, שמישהו יגיד לי.

יצחק וקנין: הבנו את העניין.

יצחק וקנין: אני רוצה להתחיל.

<עמרי טלמון: ברשותך, עוד דבר.

<עמרי טלמון: אם לא תהיה פעולה נמרצת ודוגמה נגד עבריין כזה, כל מה שאנו מדברים פה, זה לריק, כי אנשים שיצחקו מאלה שילכו ללמוד, וישלמו כסף: בוא אליי, אני אלמד אותך, יש חוק – עזוב, לא אוכפים אותו, והבלגאן יימשך כמו שהוא היום.

יצחק וקנין: תודה.

יצחק וקנין: אני מבקש, בואו נתחיל את ההקראה.

יצחק וקנין: מיצינו את הנושא.

יצחק וקנין: אמרתי לכם – אני אשתדל שנצא מפה בנושא הזה, שאנחנו פחות או יותר מכסים אותו מבחינת בטיחות, מבחינת הסדרה, וגם פיקוח על זה, כדי שלא נישאר תלויים באוויר.

יצחק וקנין: משפט לייעוץ המשפטי.

<איתי עצמון: רק משפט קטן לסיכום הדברים שנאמרו כאן.

<איתי עצמון: אדוני, בתקנות האלה, כפי שהציגו גם נציגי רשות התעופה האזרחית בדיון הראשון, יש הסדרה של שני הרשיונות שייתנו, רשיון להפעלה מסחרית ורשיון הדרכה, וכן פרק ד' לתקנות, שמסדיר כללי הפעלה בטוחה או כללי רחיפה שיחולו על כל מי שמפעיל כלי רחיפה כהגדרתם בתקנות ולא רק על בעלי הרשיונות.

<איתי עצמון: איני יודע אם זה נותן את המענה השלם למה שאדוני מבקש.

יצחק וקנין: אני אשאל את השאלות במקומות הנכונים.

יצחק וקנין: בוא נתחיל.

<יבינה זכאי-בראונר: אנחנו מבקשים, אדוני, לחזור לתקנה 3 - בדיון הקודם לא קראנו ולא אישרנו אותה, ולאחר מכן נמשיך לתקנה 9.

<יבינה זכאי-בראונר: תקנה 3.

<יבינה זכאי-בראונר: כשירות לקבלת רישיון רחפן.

<יבינה זכאי-בראונר: הנוסח המתוקן, אדוני, שמתואם עם היועץ המשפטי של הוועדה.

<יבינה זכאי-בראונר: רשות הרישוי תתן רישיון רחפן למבקש שנתקיימו בו כל אלה: (1) הוא בגיר; (2) הוא מחזיק תעודה רפואית תקפה ומתאימה, לפי תקנות אלה; (3) הוא הציג לרשות הרישוי אישור על מעבר קורס הכשרה כאמור בתקנה 5 והוכיח לרשות הרישוי ידע מקצועי, ניסיון ומיומנות מקצועית, כנדרש בתקנות אלה, לפי הרישיון וההגדר המבוקשים.

<יבינה זכאי-בראונר: (ב) רשות הרישוי רשאית לסרב למתן רישיון או הגדר שבו, אף אם התקיימו במבקש תנאים כאמור בתקנת משנה (א), אם התקיים אחד מאלה: (1) המבקש מסר לה מידע כוזב, או מידע שגוי.

<איתי עצמון: הסיפא תימחק: בעל השפעה משמעותית על בחינת הבקשה לרישיון.

<יבינה זכאי-בראונר: (2) המבקש הורשע בעבירה, שלדעת רשות הרישוי, מפאת מהותה, חומרתה או נסיבותיה, אין הוא ראוי להחזיק ברישיון רחפן; (3) המבקש עלול להפעיל כלי רחיפה בהפעלה מסחרית או בהדרכה באופן שיפגע בבטיחות התעופה, ובין היתר בשל אחד מאלה: (א) הפרות של דיני הטיס על ידי המבקש; (ב) חוסר מיומנות, כישורים לקויים או ידע מקצועי חסר שהפגין המבקש.

<יבינה זכאי-בראונר: העילות, אדוני, שאולות מסעיף 38 לחוק הטיס.

יצחק וקנין: כן.

<איתי עצמון: אדוני, התיקונים הם בהתאם להערות שנשמעו בדיון הקודם.

<איתי עצמון: בתקנת משנה (א)(1) התנאי הקבוע באותה פסקה, שמבקש הרשיון צריך להיות בגיר.

<איתי עצמון: התיקון שהוסכם עליו בעקבות ההערה שלי, ולפיה בסעיף ההסמכה לא נאמר במפורש שניתן לקבוע תנאי לעניין גיל מזערי של מבקש הרשיון.

<איתי עצמון: בתיאום עם משרד המשפטים הוסכם שעל מבקש הרשיון – הוא צריך להיות בגיר.

<איתי עצמון: התנאים, כפי שציינה כאן עו"ד זכאי-בראונר, הם תנאים שקבועים בתקנת משנה (ב), ששאולים מסעיף 38 לחוק הטיס, שקובע עילות להתליה, הגבלה או ביטול של רשיון.

יצחק וקנין: הערות?

יצחק וקנין: אין.

יצחק וקנין: אצביע על סעיף 3 עם כל התיקונים שהוצעו.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה בעד – פה אחד אושר.

יצחק וקנין: הסעיף אושר.

<יבינה זכאי-בראונר: חוזרים לתקנה 9 בפרק ב', פרק הרישוי.

<יבינה זכאי-בראונר: סעיף מיומנות מקצועית.

<יבינה זכאי-בראונר: שם עצרנו בדיון הקודם.

<יבינה זכאי-בראונר: תקנה 9, למעשה בעצתו של עו"ד עצמון חיברנו את תקנות 9 ו-10 יחד, משום ששתיהן מדברות על מבחנים מעשיים, על מיומנות מקצועית ומבחנים מעשיים.

<יבינה זכאי-בראונר: זו תהיה תקנה אחת ארוכה.

<יבינה זכאי-בראונר: את כל המספור נסדר ונתאם בסוף ההקראה.

<יבינה זכאי-בראונר: תקנה 9.

<יבינה זכאי-בראונר: (א) להוכחת מיומנותו בהפעלת כלי רחיפה מן הסוג שלגביו מבוקש הרישיון, יפגין מבקש הרישיון בפני בוחן שמינתה רשות הרישוי את מיומנותו בהפעלת כלי הרחיפה בביצועים ובנושאים אלה: (1) הליכים, תרגילים ותמרונים ברחיפה רגילה וברחיפה במצבי חירום המתאימים לסוג כלי הרחיפה לגביו מבוקש הרישיון, לביצועיו ולמגבלותיו; (2) רחיפה בכלי רחיפה ביום בלבד, הימנעות מכניסה לעננים, ושמירה על קשר עין עם הקרקע; (3) שימוש בשירותי נת"א; (4) רחיפה מדויקת וחלקה; (5) יישום ידע בתעופה; (6) יכולת קבלת החלטה מהירה ואורח הפעלת שיפוט; מבקש רישיון רחפן עם הגדר סוג כלי רחיפה ממונע או עם מנוע עזר - גם יכולת שמירה על נתיב מתוכנן מראש; (7) לגבי מבקש רישיון רחפן עם הגדר הדרכה – גם יכולת הדרכה ראויה על כלי הרחיפה מן הסוג שלגביו מבוקש הרישיון.

יצחק וקנין: כן.

<יבינה זכאי-בראונר: למעשה תקנה 10 הופכת לתקנת משנה (ב).

<יבינה זכאי-בראונר: מבחנים מעשיים להוכחת מיומנות מקצועית כאמור בתקנת משנה (א) ייערכו במקומות, באופן ובמועדים שתורה עליהם רשות הרישוי למבקש הרישיון.

יצחק וקנין: נעצור פה, כי זה יותר מדי ארוך.

<יבינה זכאי-בראונר: למעשה תקנה 9 – נושאים שייבחנו במסגרת המבחן המעשי שיעבור מבקש רשיון רחפן על-ידי בוחנים של רת"א.

<יבינה זכאי-בראונר: זו רשימת הנושאים.

יצחק וקנין: הערות?

<שגב ברעם: יש לי שאלה.

<שגב ברעם: אני מתנצל – אני לא משפטן אלא רק אדם הדיוט מן הישוב: בדיון הקודם דיברנו על זה שיוגדר חומר הסילבוס או ההגדר של מצאי החומר לקראת הבחינות.

<שגב ברעם: האם זה אמור להופיע כבר כאן או במקום אחר?

<שגב ברעם: כי אם פה מגדירים מהם החומרים או מהם הנושאים, הייתי רוצה לראות – כך הוגדר לפחות בדיון הקודם, אם איני טועה - שיש איפשהו שהמדינה מעמידה לטובת מי שרוצה להיבחן, את הגדרי החומר.

<ארז פלס: מה שדובר בדיון הקודם, זה לא היה על הסעיף הזה אלא על מבחנים עיוניים.

<ארז פלס: לכן זה לא קשור לעניין הזה.

<ארז פלס: אנחנו נפרסם את החומר הנדרש, כולל הדרישות במבחנים המעשיים, הביצועים הנדרשים במבחנים המעשיים.

יצחק וקנין: טוב.

יצחק וקנין: עוד הערות?

<רומן קריפק: יש לי שאלה לרת"א: יש כמה סוגי מדריכים שפועלים כרגע ובכל העולם, יש מדריכים שעובדים בחלקים שונים, יש מדריכים של קורסים, מצבי חירום, זה רמות המדריכים לרמות שונות של כלי רחיפה.

<רומן קריפק: אני לא רואה פה בחוק או בהסדרים – מדריך אחד לא יכול לנהל קורס מצבי חירום או קורס אקרו, מדריך אחד עובד בהנחתת חניכים, מדריך מנחית.

<רומן קריפק: מדריך יכול שעובד באתרי המראה – יש כמה סוגים של מדריכים, ויכולים להיות פעילים בתחום אחד, ולא יכולים להיות פעילים בתחום אחר.

יצחק וקנין: כן.

<ארז פלס: אנחנו לא ניכנס להגדרת סוגי מדריכים.

<ארז פלס: אנחנו בתהליך של הגדרת הדרישות, כפי שנאמר לשאלה הקודמת, של הגדרת הדרישות מהמדריכים עצמם.

<ארז פלס: זה יפורסם, אבל לא תהיה הגדרה נפרדת למדריך לסוגים שאתה הגדרת.

<רומן קריפק: כל הקורסים – למשל, יש קורס שמדריך, אין לו ניסיון ואין לו ידע להעביר את זה, הוא יוכל להעביר?

יצחק וקנין: את זה הוא לא אמר.

<איתי לנואל: כתוב בתוך התקנות.

<איתי לנואל: תקרא את התקנות ואת ההסבר לתקנות.

<איתי לנואל: יש בתוך הרשיון סוגי רשיון.

<איתי לנואל: כתוב בפנים הפירוט.

<רומן קריפק: לא כתוב.

<רומן קריפק: כתוב סוגי רשיונות של מדריכים.

<רומן קריפק: כתוב: מדריך.

<איתי לנואל: מדריך רשאי להדריך את מה שהוא הוכשר להדריך.

<רומן קריפק: איזה סוגים יהיה?

<איתי לנואל: לא יהיה.

<רומן קריפק: על זה אני מדבר.

<ארז פלס: אתה לא תוכל להדריך, נגיד, חירום, אם לא הוכשרת להדריך חירום.

<ארז פלס: אתה מדריך, ואתה לא תוכל להדריך, מה שלא הוכשרת להדריך.

<רומן קריפק: אין הגדר למדריך.

<רומן קריפק: קורס מצבי חירום- - -

<רננה שחר: תקנה 9(1) עונה לך?

<רננה שחר: תסתכל עליה שוב.

<רננה שחר: הליכים, תרגילים ותמרונים ברחיפה רגילה וברחיפה במצבי חירום.

<ארז פלס: זה לא זה.

<רננה שחר: במהלך הדיונים עם הציבור נשאלה השאלה, האם יש לעשות כמה דרגות של מדריכים, כפי שרומן מדבר.

<רננה שחר: התשובה היתה שאנחנו לא סבורים שצריך להיכנס לכזאת רמת העמקה של – בעצם יש הגדר סוג, אם האדם הוא על ממ"ר או ממ"ג - זה הגדר הסוג.

<רננה שחר: אני חושבת שזה גם בטיס.

<רננה שחר: אין הגדרים שונים מדריכים, אלא זה הולך רשיון ההדרכה עם ההגדר של סוג כלי הטיס.

יצחק וקנין: עוד הערות?

יצחק וקנין: אין.

יצחק וקנין: אצביע בסופו של דבר על כל סעיף 9.

יצחק וקנין: תמשיכי את ההקראה.

<יבינה זכאי-בראונר: (ג) על אף האמור בתקנת משנה (א), הוכחת מיומנות בהפעלת כלי רחיפה במצבי חירום כאמור בתקנה 9(1), יכול שתיעשה באמצעות אישור או תעודה על מעבר בהצלחה של קורס תפעול במצבי חירום שערך גורם, בארץ או בחוץ לארץ, שרשות הרישוי הכירה בו לצורך כך, אם מצאה כי תכנית הלימודים של הקורס, תכניו והיקפו מספקים; רשימת קורסים שהוכרו כאמור תפורסם באתר הרשות ותעודכן מזמן לזמן.

<איתי עצמון: למה הכוונה, מספקים?

<ארז פלס: מול הדרישות שאתה רוצה להכשיר או לאמן בהן את האנשים – שהתכנים עונים על זה.

<ארז פלס: אני כרגע – ואני מתנצל – אני כרגע לא יכול לתת פה את הרשימה של הדרישות הללו.

<ארז פלס: זה דבר שאנחנו עובדים עליו יחד עם המומחים לתוכן, אבל כשאתה בודק כל תוכנית או כל קורס, או כשרת"א בודקת כל תוכנית וכל קורס, היא בודקת שהתוכנית שהוגשה אליה מכסה את כל הנושאים תחת אותו תחום.

<רננה שחר: נושאים שהוגדרו בתקנות.

<איתי עצמון: יכול להיות שצריך לחדד כאן את הניסוח, כדי שבאמת יענה על הכוונה שהצגת כאן.

<יבינה זכאי-בראונר: אם הוועדה תתיר.

יצחק וקנין: כן.

יצחק וקנין: יש הערות עד כאן?

<רומן קריפק: שאלה לגבי קורס מצבי חירום, ששם הגדרתם שיש גוף שיעביר את המדריך שהולך לקבל רשיון, צריך לעבור את הקורס אצל גוף בחו"ל או בארץ, שהוא מורשה על-ידי רת"א, שמקבל אישור – יש הגדרות מסוימות לגוף הזה?

<ארז פלס: הרגע דיברנו על זה.

<ארז פלס: בדיוק זה מה שענינו.

יצחק וקנין: עוד הערות?

יצחק וקנין: אין.

יצחק וקנין: בבקשה.

<יבינה זכאי-בראונר: (ד) לא ייגש אדם למבחן מעשי לשם הוכחת מיומנותו המקצועית אלא אם כן עבר בהצלחה קורס הכשרה כאמור בתקנה 5, עבר בהצלחה מבחנים עיוניים, כאמור בתקנות 6 ו- 7, וכן צבר את הניסיון המזערי הדרוש לפי תקנה 8.

<יבינה זכאי-בראונר: (ה) נכשל אדם במבחן מעשי, לא יגיש בקשה למבחן מעשי חוזר אלא בתום שלושים ימים לפחות מיום המבחן המעשי שנכשל בו.

<יבינה זכאי-בראונר: (ו) הנבחן ידאג לכל הנדרש לשם ביצוע המבחן המעשי, ובכלל זה כלי הרחיפה ורכב גורר לפי הצורך, ויישא בכל העלויות של הסידורים הנדרשים כאמור.

<איתי לנואל: אנחנו מדברים על נבחן ובחינה ומעשי.

<איתי לנואל: בשום מקום לא מוזכר הנושא הביטוחי.

<איתי לנואל: זה שהבוחן הוא עובד רת"א – סבבה.

<איתי לנואל: הציבור לא צריך להיות מבוטח?

<איתי לנואל: ואם הוא תחת בחינה של מדינת ישראל פוגע בעובר אורח?

<איתי לנואל: מה עם ביטוח צד שלישי?

<איתי לנואל: אין שום מקום – מתעלמים מזה פעם אחר פעם, למרות שכתוב בחוק: השר רשאי לקבוע בתקנות.

<איתי לנואל: מתעלמים מנושא הביטוח; בטח מנושא ביטוח צד שלישי.

<רננה שחר: הביטוח הוא וולנטרי.

<רננה שחר: מי שעובד מדינה וכו', הוא שלוח של המדינה.

<איתי עצמון: הבוחנים הם לא בהכרח עובדי רת"א.

<ארז פלס: הם יהיו עובדי מדינה.

יצחק וקנין: גם אם הם יהיו עובדי מדינה, אני לא חושב שהם צריכים לדאוג לביטוח.

יצחק וקנין: גם בלי רכב, כאשר בא טסטר לעשות מבחן, האחריות של מה שיקרה ברכב היא לא של הבוחן.

<איתי לנואל: לא אמרתי שאחריות של הבוחן.

<איתי לנואל: הוא משתמש ברכב שעל-פי חוק יש לו ביטוח צד שלישי וביטוח חובה.

<איתי לנואל: אתה לוקח אדם שייבחן על כלי רחיפה - לצורך העניין, מחר ממ"ג.

<איתי לנואל: אומר הבוחן למישהו: לך סביב, הוא הולך סביב בחוות רונית, עובר כביש ועוברת שם רכבת.

<איתי לנואל: נתקע ברכבת – לדבריך, 300 פצועים, 50 הרוגים, לא יודע מה, שני פצועים – צריך ביטוח צד שלישי?

יצחק וקנין: צריך ביטוח, אבל מי שמפעיל את הנושא הזה צריך לדאוג לביטוח.

יצחק וקנין: זה כמו שאני חייב לדאוג לרכב שלי לביטוח, ואם אני לא דואג, וקורית תאונה, אני אשם בזה.

<איתי לנואל: אני מחזיר אותך לתחילת הדיון.

<איתי לנואל: הייתי הרבה בבתי משפט בדיוק בעניינים האלה, ומה שמעניין את השופטים זה איפה הביטוח צד שלישי, ומי שתמיד בא עם הכסף ותמיד סוגר את הפשרות זה מדינת ישראל.

<איתי לנואל: אם אתה דואג לאזרח ולמדינת ישראל, מדינת ישראל צריכה לחייב ביטוח צד שלישי.

<איתי לנואל: לא יכול להיות.

<איתי לנואל: זה הטסה מסחרית.

<איתי לנואל: לא יכול להיות שאנשים עולים- - -

יצחק וקנין: כל מה שאמרת כרגע, היה כשאתה עושה לו את הבדיקה, נכון?

<איתי לנואל: כן.

יצחק וקנין: נגיד שאתה טס עם הרחפן.

יצחק וקנין: איפה הביטוח צד שלישי שלך?

<איתי לנואל: אני גם טוען שצריך.

<איתי לנואל: אנחנו כל הזמן טוענים שצריך.

יצחק וקנין: למה זה כן וזה לא?

<איתי לנואל: אני טוען שכן.

<איתי לנואל: אתה בא למקום שאני מבקש פעם אחר פעם – תקרא את הפרוטוקולים – שיחילו חובת ביטוח צד שלישי.

<איתי לנואל: אני דורש את זה כל הזמן.

<איתי לנואל: הוציאו את זה מהחוק.

יצחק וקנין: הבנתי אותך.

יצחק וקנין: לא צריך לחפור.

יצחק וקנין: זה ברור.

יצחק וקנין: רננה, למה באמת שלא נחייב אותם בביטוח צד שלישי?

יצחק וקנין: מה הבעיה בזה?

יצחק וקנין: זה לא בסמכות שלכם?

<רננה שחר: אל"ף, זה בסמכות.

<רננה שחר: יש חוק מסמיך.

<רננה שחר: אנחנו לא חושבים שצריך.

יצחק וקנין: למה לא צריך?

יצחק וקנין: הוא מעלה פה בעיה רצינית.

יצחק וקנין: המדינה מחייבת ברכב.

יצחק וקנין: למה בזה לא?

<רננה שחר: רכב זה תחום אחר, אדוני.

<רננה שחר: תעשיית הביטוח – לא אכנס לזה, וצריך פה גם את הממונה על הביטוח בשביל זה.

<רננה שחר: קודם כל יש שאלה בביטוח, האם יש פוליסה כזאת.

<איתי לנואל: יש, כמה פוליסות.

<רננה שחר: אז אין שום בעיה לרכוש אותה.

<רננה שחר: אגב, לפי הבירורים שלנו, לא בטוח שהשאלה של ההיצע וברגע שאתה קובע- - -

לאה ורון: אבל לא זאת היתה השאלה.

לאה ורון: השאלה היתה, האם לחייב.

<רננה שחר: אנחנו חושבים שלא צריך לחייב.

<רננה שחר: אם יש, למה לא רוכשים?

<רננה שחר: מה הסיבה לחייב?

יצחק וקנין: בבקשה.

<איתי לנואל: היה דיון עוד בחקיקה, לא בתקנות, לנושא הביטוח.

<איתי לנואל: הוא קבע שתהיה פגישה לפני העברת החוק עם הממונה על הביטוח, עם משרד האוצר, למצוא פתרון אם יש בעיה עם הפוליסות.

<איתי לנואל: הקביעה הזאת איפשהו התמוססה ונעלמה, ופתאום חוק הטייס עבר כי שיניתם את החוק – במקום מחויב בחובת ביטוח: תיקבע בתקנות אם יש צורך חובת ביטוח, או משהו כזה.

<איתי לנואל: כלומר העברתם את החוק מהחוק תקנות.

<איתי לנואל: עכשיו אנחנו בתקנות, ועדיין אתם מנסים למוסס את זה?

<רננה שחר: אנחנו עדיין לא חושבים, כמו שחשבנו אז, שצריך חובת ביטוח כמו בביטוח חובה.

<רננה שחר: אדוני, אתה יודע את המספרים.

<רננה שחר: אתה יושב פה גם בענייני רכב וכמות ההרוגים בשנה בישראל על הכביש.

<רננה שחר: גם היקפי המכוניות והיקפי המשתמשים, יש משטר ביטוח מאוד-מאוד מיוחד בתחום הרכב.

<רננה שחר: הוא לא קיים באף ענף אחר.

<רננה שחר: אנחנו לא חושבים שהוא גם צריך להיות בתחום הרחיפה, רק לסבר את האוזן – אין חובת ביטוח לכלים האלה באירופה ואין חובת ביטוח לכלים האלה בארצות הברית.

<רננה שחר: השאלה אם יש או אין פוליסות כאלה- - -

יצחק וקנין: אומרת לי מנהלת הוועדה שלצלילה יש חובת ביטוח.

יצחק וקנין: למה- - -

<רננה שחר: אנחנו יכולים לבדוק את זה, אבל לדעתי בצלילה זה בגלל חוק- - -

לאה ורון: השאלה היא לא על רכב ולא על צלילה.

לאה ורון: השאלה מדוע כאן אין מקום לחייב ביטוח?

לאה ורון: על זה אתם מתבקשים לענות לוועדה.

יצחק וקנין: בבקשה.

<רם בן שבתאי: בעמותת הממ"גים כל חבר עמותה מחויב בביטוח צד ג'.

<רם בן שבתאי: הפוליסה מוצעת על-ידי תיווך בין העמותה לחבר.

<רם בן שבתאי: מוסדר צד ג'.

<רם בן שבתאי: יש שלוש רמות של פוליסות.

<רם בן שבתאי: הוא מחויב לפחות במינימלית כדי שיהיה חבר בעמותה, אבל זה לא אומר שכל מפעילי הממ"גים הם חברים בעמותה.

<רם בן שבתאי: אני חושב שיש מקום לחובת ביטוח, בייחוד שמדובר בכלי שלוקח אתו צד ג' בכל מקרה.

<רם בן שבתאי: יש גם בענף השכרת הרכב, המפקח על הביטוח דאג לזה שתהיה חובת צד ג', חברת השכרת רכב חייבת שתהיה לה צד ג', כלומר אפשר לחייב, בניגוד למה שכתוב בדברי ההסבר, ולא צריך לכתוב כמה ולמה.

<רם בן שבתאי: זה הממונה על הביטוח, יכול לפתור את הבעיה הזאת, ולא יהיה פה עניין של שוק.

<רם בן שבתאי: יש פוליסות בשוק.

<רם בן שבתאי: לדעתי, האינטרס שיגן- - -

יצחק וקנין: תודה, הדברים ברורים.

<דרור וגשל: דרור וגשל, משרד המשפטים.

<דרור וגשל: הנושא של חברת ביטוח הוא נושא מורכב מאוד.

<דרור וגשל: אנחנו ככלל מנסים להימנע ככל האפשר מחובת ביטוח, במצבים שבהם לא צריכים את זה, ויש מעט מאוד מקרים בחקיקה בכלל שיש בהם חובת ביטוח, אבל זו שאלה מורכבת שאולי צריך לידון בה, אבל זאת לא השאלה כאן.

<דרור וגשל: אנחנו לא מדברים כאן עכשיו על חובת ביטוח של מפעילים של כלי רחיפה.

<דרור וגשל: זה לא התקנות האלה.

<דרור וגשל: במפעילים של כלי רחיפה בכלל לא צריכים רשיון כדי להפעיל כלי רחיפה.

<דרור וגשל: אנחנו מדברים על תקנות של מדריכים- - -

<איתי לנואל: עוד יותר חמור.

<איתי לנואל: אדרבא.

יצחק וקנין: ברשיון מסחרי אני רוצה לחייב.

יצחק וקנין: מי שיש לו רשיון מסחרי.

<דרור וגשל: גם לא בתקנה הזאת.

<דרור וגשל: השאלה שפה עלתה, עלתה על מבחן מעשי, האם צריך לחייב ביטוח בזמן מבחן מעשי.

<איתי לנואל: אנחנו מחפשים כל פרצה לעלות את זה.

<דרור וגשל: אבל זאת לא השאלה פה.

<דרור וגשל: אנחנו לא עכשיו דנים בתקנה הזאת.

יצחק וקנין: אדוני, לא מקובל עליי שמי שיש לו רשיון מסחרי להפעלת אותם כלים, לא יהיה לו צד ג', בשום פנים ואופן.

יצחק וקנין: אם אתה מדבר על מי שעולה לבד ונוסע, אחרי שכבר עבר את הקורסים – מה פתאום?

יצחק וקנין: מי שיש לו רשיון מסחרי, גם על זה אוותר?

<רומן קריפק: כרגע אין פוליסה למדריכי מצנחי רחיפה.

<איתי לנואל: לי יש.

<איתי לנואל: רוצה שאשלח אותך לסוכן הביטוח?

<רומן קריפק: הדרכה.

<איתי לנואל: יש גם וגם.

<איתי לנואל: שאשלח אותך לסוכן ביטוח?

<איתי לנואל: יש שתי פוליסות.

<איתי לנואל: אתה יכול לבחור.

<איתי לנואל: כלל לא טובה לך?

יצחק וקנין: אני ותיק בוועדה הזאת.

יצחק וקנין: באופנועים עשו בעיות מיוחדות – לא רצו לתת להם ביטוח בכלל, והערימו עליהם קשיים, והמפקח על הביטוח גמגם וגמגם, עד שכפינו עליו מה שצריך לכפות עליו.

יצחק וקנין: אנחנו מחוקקים חוק.

יצחק וקנין: אנחנו לא יושבים פה כדי למצוא חן בעיני מישהו.

<דרור וגשל: אבל אדוני, השאלה, האם צריך להחיל חובת ביטוח בחוק- - -

יצחק וקנין: אני חושב שמי שיש לו רשיון הפעלה מסחרי, אני חייב.

יצחק וקנין: למה לא?

יצחק וקנין: כי נאמר שאני מאמן אתי מישהו שצריך להטיס.

יצחק וקנין: הוא יושב מאחורה.

יצחק וקנין: צריך עליו ביטוח?

<דרור וגשל: לא, כי אותו נוסע אולי לא צריך לעלות עם מי שאין לו ביטוח.

יצחק וקנין: לא מקובל עליי.

<דרור וגשל: לחייב פה ביטוח – דבר שבלי ספק מייקר דרמטית את העלויות גם למפעילים וגם לציבור.

<איתי לנואל: - -

יצחק וקנין: רבותיי, אני מבקש, לישיבה הבאה תביאו לי את הנושא הזה גמור.

יצחק וקנין: אני רוצה מרת"א תשובה לנושא הזה.

יצחק וקנין: מצדי שבו עם המפקח על הביטוח, תביאו אותו לפה.

יצחק וקנין: אני מעדיף שתעבירו מזכר לפני הישיבה.

<שגב ברעם: אדוני, הייתי רוצה רק להוסיף את העניין שפתחת פה את הדיון בזה שכובד האחריות שיש עליך כנציג הציבור מחייב אותך לראות שכל ההליכים, גם אם הם לצורך העניין מקלים, לצורך העניין לא על רחפן אלא על בעל אישור לטוס, הם חלק מהמורא שאתה לוקח על עצמך.

<שגב ברעם: אני חושב שביטוח זה דבר בסיסי לכל אחד מאתנו כאזרח, שמחייב, והחוק מחייב לקחת אותו.

<שגב ברעם: על אחת כמה וכמה- - -

יצחק וקנין: אני לא מקל ראש בדבר.

יצחק וקנין: כן.

יצחק וקנין: הלאה.

<יבינה זכאי-בראונר: אגב, אדוני, בנושא הביטוח עלתה הערה כזאת מצד הציבור בדיונים אצלנו ברת"א.

<יבינה זכאי-בראונר: ביקשנו נתונים אודות סוגים מסוימים של פוליסות והיקפים, כי אי-אפשר לכתוב תקנה ריקה בעניין הזה.

יצחק וקנין: אם אוכל לומר דבר לשבח רת"א, אמרתי את זה בכל הדיונים – אני חושב שזה אחד הגורמים, שאם עשינו את חוק הטיס, זה בזכות הרצינות של החבר'ה פה, שתמיד ישבו ושמעו אתכם, וישבו דיונים על גבי דיונים לפני שהגיעו לפה.

יצחק וקנין: אני אומר את זה לשבחם, בכל הכבוד.

יצחק וקנין: אחרת לא היינו גומרים את החוק הטיס עד היום.

יצחק וקנין: אני מציע שתעבירו להם את מה שצריך להעביר.

לאה ורון: לעו"ד זכאי-בראונר, בבקשה להעביר עותקים של הפוליסות.

<יבינה זכאי-בראונר: אדוני, רק אשלים את המשפט.

<יבינה זכאי-בראונר: יותר מזה – התייעצנו עם יועץ ביטוחי בעניין הזה, שמבין מאוד בנושא - אגב, הוא גולש אווירי בעצמו, והוא אמר לי שמאחר שיש הרבה מאוד סוגים של פוליסות, הרבה מאוד היקפים, היכולת לקבוע תקנה שלא תיצור כשל שוק היא קלושה.

יצחק וקנין: לא יהיה שום כשל שוק.

יצחק וקנין: הרי יש פוליסות לרוב החברות פה, לפי מה שאני שומע.

יצחק וקנין: קחו את הפוליסות, נסו לעבוד על זה.

יצחק וקנין: תנסו להכין משהו.

יצחק וקנין: לפחות למי שיש לו רשיון הפעלה מסחרי, לפחות לגביו תהיה כן חובת הביטוח.

יצחק וקנין: אי-אפשר להשאיר את זה פרוץ.

<רם בן שבתאי: אבל לא צריך להגדיר מהו הביטוח ומה היקפו; מספר שתגדירי חובה.

<יבינה זכאי-בראונר: אתה לא יכול- - -

יצחק וקנין: רבותיי, שבו ביניכם.

יצחק וקנין: תעשו את זה יותר טוב מאשר פה.

יצחק וקנין: תמיד כשיושבים יחד, אחד מפרה את השני.

יצחק וקנין: נתקדם.

<יבינה זכאי-בראונר: המנהל רשאי למנות אדם כבוחן לביצוע מבחנים מטעם רשות הרישוי הנדרשים כאמור בתקנות אלה, ויחולו לעניין זה הוראות תקנה 71 לתקנות הרישיונות, בשינויים המחויבים.

יצחק וקנין: עד כאן.

<איתי עצמון: אדוני, אני מבקש להעיר לעניין תקנת משנה (ח).

<איתי עצמון: אחת ההערות שלי לעניין התקנות היתה לעניין מינוי הבוחנים לפי תקנת משנה (א).

<איתי עצמון: היה כתוב כאן:

<איתי עצמון: בוחן שמינתה רשות הרישוי, כאשר לא הוסברו בתקנות שאנחנו דנים בהן כרגע, תנאים כלשהם לעניין כשירות הבוחנים או מינוי הבוחנים.

<איתי עצמון: ההסדר שקיים כיום לגבי כלי טיס אחרים לטיס קבוע בתקנה 71 לתקנות הטיס, רשיונות לעובדי טיס, ולפי התקנה הזאת, המנהל רשאי למנות, לפי שיקול דעתו, אדם כבוחן לביצוע מבחנים מטעם רשות הרישוי, הנדרשים כאמור בתקנות אלה.

<איתי עצמון: המנהל יקבע תנאים מזעריים למינוי בוחן לרבות לעניין ניסיונו, הידע המקצועי שלו ומיומנותו, עברו התעופתי, הגינותו ואמינותו.

<איתי עצמון: תקנה כזו, אדוני, אני מניח שלא היתה מותקנת כיום; היום אני מניח שהיו פשוט קובעים את התנאים למינוי הבוחנים בחקיקת המשנה עצמה.

<איתי עצמון: כברירת מחדל הוחלה כאן תקנה 71 לעניין מינוי הבוחנים, שיבחנו את מבקשי הרשיון לפי התקנות האלה.

<איתי עצמון: השאלה, לאור הדברים שנאמרו כאן, שהבוחנים האלה יהיו עובדי הרשות, השאלה אם יש צורך לאמץ את ההסדר הארכאי להבנתי של תקנה 71 לתקנות הרשיונות, מכיוון שאם הבוחנים יהיו עובדי הרשות, יחולו עליהם כל הכללים שחלים על כל עובדי המדינה.

יצחק וקנין: מה אתה מציע?

<איתי עצמון: הייתי מציע לכתוב: בפני בוחן שמינתה רשות הרישוי מבין עובדי הרשות, אם הכוונה היא שהם יהיו עובדי הרשות, וכך ראוי שיהיה, ולא לאמץ את ההסדר הקיים בתקנה 71.

<איתי עצמון: זו היתה מעין ברירת מחדל, כי לא היתה כל התייחסות לנושא הבוחנים בתקנות האלה.

<רננה שחר: קודם כל, תקנה 71 לתקנות הרשיונות זה כל עובדי הטיס – גם טכנאי בדק, גם פקחים וכו', לא רק טייסים.

<רננה שחר: עם השנים מי שמונה היו בוחנים.

<רננה שחר: לא כולם היו עובדי הרשות.

<רננה שחר: יש הרבה אנשים שמונו כבוחנים, והם לא עובדי הרשות.

<רננה שחר: אנחנו עושים מהלך, להעביר אותם להיות עובדי הרשות, מול הנציבות ומול משרד האוצר.

<רננה שחר: זה לא מהלך פשוט; הוא מהלך שמחייב כל מיני היערכויות וכאלה, וגם, לא את כולם.

<רננה שחר: זה תלוי בשאלה, אם מפעילים סמכות שלטונית או לא עושים כן, וכמה בקררה אפשר לעשות על זה.

<רננה שחר: הכלל הוא שזה צריך להיות עובד הרשות, נגיד כך, אבל אם עד שהתקנות הללו ייכנסו לתוקף, עדיין לא יהיה המנגנון הזה, ההוראה הזאת לא תאפשר מינוי בוחנים ביום א', ונראה לי שזה חבל.

<רננה שחר: לכן נראה לי שכדאי כן להיצמד לנוסח שהצעת, שהוא הנוסח שמחיל תקנה 71, משום שהמהלך הזה לא תלוי רק בנו.

<רננה שחר: לדעתי, הכפייה בתקנות מסנדלת את היכולת להפעיל את התקנות האלה ביום שבו צריך- - -

<רם בן שבתאי: אי-אפשר להכניס להוראות מעבר?

<רננה שחר: זה לא קשור להוראות מעבר.

<איתי עצמון: איפה נקבעים היום התנאים האלה?

<רננה שחר: ארז יכול להרחיב בזה.

יצחק וקנין: אני מבין שאתם תלויים בכוח אדם ובנציבות שירות המדינה ובעוד דברים כאלה.

<איתי עצמון: אשמח אם גם נציג משרד המשפטים יתייחס לשאלה.

<דרור וגשל: אני חושב שהנוסח – ברור שהנוסח הזה ארכאי, ואם אפשר לוותר עליו, עדיף.

<דרור וגשל: אבל כיוון שהרשות לא ערוכה טכנית – אפשר לאשר את הנוסח הזה.

יצחק וקנין: היא לא ערוכה.

יצחק וקנין: אין להם כוח אדם.

יצחק וקנין: הם רוצים, הלוואי שיכלו – שהם יודעים שיש להם עכשיו עשרים תקנים והם יכולים לקחת את זה.

<איתי עצמון: אפשר היה לקבוע כלל, אדוני, שהבוחנים יהיו עובדי מדינה, ולקבוע חריג לגביו, לקבוע תנאים למינוי בוחנים שאינם עובדי הרשות.

<רננה שחר: גם לעובדי מדינה יש תנאים.

<איתי עצמון: ברור, אבל הם קבועים בדינים הכלליים שחלים על עובדי מדינה.

<רננה שחר: לא.

<רננה שחר: הם קבועים בדרישות התפקיד.

<איתי עצמון: גם בתקשי"ר.

<איתי עצמון: יש כל מיני כללים.

יצחק וקנין: נשאיר את הנוסח כפי שהוא.

יצחק וקנין: הערות לסעיפים שהקראנו?

יצחק וקנין: אני מצביע.

יצחק וקנין: 9 וגם 10 שהיה בתוכו עד סעיף (ח) האחרון, כולל התיקונים שהוצעו.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה בעד – פה אחד אושר.

יצחק וקנין: אושר.

יצחק וקנין: 11.

<יבינה זכאי-בראונר: תעודה רפואית.

<יבינה זכאי-בראונר: 11 (א) מבקש רישיון רחפן ימציא לרשות הרישוי תעודה רפואית תקפה המתאימה לדרגת בריאות סוג 2 כמפורט בתוספת הראשונה לתקנות הרישיונות.

<יבינה זכאי-בראונר: (ב) על בדיקות רפואיות, מתן תעודה רפואית למבקש רישיון רחפן או בעל רישיון רחפן, ועל תוקף תעודה רפואית כאמור, יחולו הוראות הפרק השמיני לחלק א' לתקנות הרישיונות, החלות לעניין דרגת בריאות סוג 2, ולגבי מבקש רישיון טיס פרטי או בעל רישיון כאמור, בשינויים המחויבים.

<יבינה זכאי-בראונר: (ג) מבקש רישיון רחפן או בעל רישיון רחפן הרואה עצמו נפגע מהחלטת רופא הרשות או רופא מוסמך, רשאי להשיג או לערור עליה כאמור בסעיף 7 לחוק.

<יבינה זכאי-בראונר: מה שרצינו זה לחייב את מבקשי רשיון רחפן בתעודה רפואית מסוג 2, שזה אומר שהדרישות שלעצמן הן מופחתות ביחס – יש בתוך תקנות הרשיונות דרישות יותר חמורות, פחות חמורות.

<יבינה זכאי-בראונר: הלכנו לכיוון היותר מקל והפחות מחמיר.

<יבינה זכאי-בראונר: כל ההוראות של תקנות הרשיונות בהקשר הזה חלות כמו על טייסים, כך גם על רחפנים.

יצחק וקנין: יש הערות?

יצחק וקנין: בבקשה.

<עמרי טלמון: נדמה לי שנדרשתי לנושא הזה יותר מפעם אחת.

<עמרי טלמון: האמונה הזאת של הבחינות, שיש איזה ערך, הולכת ומתערערת.

<עמרי טלמון: זה לא רכילות ולא פופוליזם; זאת עובדה בשטח.

<עמרי טלמון: במדינה שנקראה פה על-ידי ראש רת"א הקודם אמריקה של מר טלמון, אין חובת בדיקות רפואיות לטייסי בלונים וטייסי דאונים, ועכשיו גם מזה עשר שנים, אני חושב, לטייסי מטוסים זעירים, שאנחנו קוראים מז"עים, ושם קוראים להם LSA.

<עמרי טלמון: הדרישה היא כשירות לרשיון נהיגה, ולחילופין, שהאדם לא נכשל בבחינות רפואיות לטיס.

יצחק וקנין: אין הגבלה בגיל גם?

<עמרי טלמון: אין.

יצחק וקנין: בגיל 80 אפשר לעלות על דבר כזה ולטוס בלי בדיקות רפואיות?

<עמרי טלמון: נכון מאוד.

יצחק וקנין: אבל ברשיון רכב יש.

<עמרי טלמון: נכון.

<עמרי טלמון: לכן הייתי מציע לאמץ את שיטת הרכב, היינו לפני שמחדשים לי את הרשיון, צריך למלא טופס.

<עמרי טלמון: רופא המשפחה חותם, ואני עושה בדיקת עיניים.

<עמרי טלמון: זה הכול.

<עמרי טלמון: אז מחדשים לי את הרשיון לארבע או חמש שנים – אני כבר לא זוכר.

קריאה: הביטוח יאהב את זה.

<עמרי טלמון: זה החוק במדינת ישראל.

<עמרי טלמון: הביטוח אוהב את זה.

<עמרי טלמון: אבל זה לא הנושא.

<עמרי טלמון: כרגע יש בקונגרס חקיקה, שתפטור גם את הטייסים הפרטיים מחובת בדיקות רפואיות.

<עמרי טלמון: זה עוד לא עבר ואולי לא יעבור, אבל יש שם פורום רציני מאוד של תומכים בתקנה, והיא כנראה כן תעבור, אם כי אי-אפשר לדעת.

<עמרי טלמון: נדמה לי שפה הדרישה לבדיקות רפואיות היא גם מוגזמת.

<עמרי טלמון: אני הראיתי את זה לרת"א בכמה עבודות שבוצעו, סטטיסטיקות רציניות מאוד, שאין לבדיקות הרפואיות האלה כל ערך.

<עמרי טלמון: זו מהפכה גדולה.

<עמרי טלמון: אולי כדאי להתחיל אותה פה, שהרחפנים יהיו ברמה של רשיון נהיגה.

<עמרי טלמון: אפשר לאמץ את השאלון של הזקנים, גם לאיתי, שהוא בחור צעיר, שימלא את השאלון, יעשה בדיקת עיניים וילך לרחף פעם בחמש שנים – מסחרי.

<עמרי טלמון: טייס דאון מסחרי בארצות הברית לא צריך בדיקות רפואיות?

<איתי לנואל: אני רוצה להוסיף למה שעמרי אומר.

<איתי לנואל: עמרי מדבר על ארצות הברית.

<איתי לנואל: לי אישית יש רשיון הדרכה בניו-זילנד, שהבחינות שם הן כפולות ומכופלות מארצות- - -

לאה ורון: הבדיקות נעשות על-ידי רופא הרשות או רופא המשפחה?

<ארז פלס: רופא מוסמך.

<ארז פלס: יש רשימה של רופאים מוסמכים, שאנחנו הסמכנו אותם.

יצחק וקנין: אני זוכר את זה מחוק הטיס.

<איתי לנואל: אני רוצה לחזק את הדברים של עמרי.

<איתי לנואל: אני מחזיק ברשיון הדרכה וטיס, ומצנח זוגי, בניו-זילנד.

<איתי לנואל: שם הבחינות הכי קשות בעולם, אני חושב, כי זה כולל גישה לשדות תעופה וכל מה שאתה רוצה, שלא קשור בכלל למצנח רחיפה.

<איתי לנואל: אין שם שום דרישה לבדיקה רפואית, בטיסה מסחרית.

<איתי לנואל: אין את זה גם בכל דרום אפריקה ובכל המקומות שהזכרתם פה.

<איתי לנואל: אנחנו הולכים פה אחורה.

<איתי לנואל: רוצים ללכת קדימה.

יצחק וקנין: לפי מה שאני יודע – תקנו אותי – הרבה חבר'ה לוקחים סמים או אלכוהול, ועולים על הכלים האלה.

<איתי לנואל: ועל הכביש הם לא עולים?

יצחק וקנין: גם על הכביש, ואנחנו רואים מה קורה על הכביש.

יצחק וקנין: בכל זאת זה חיי אדם.

יצחק וקנין: על רכב אני טוען שזה אקדח טעון.

יצחק וקנין: אני חושב שאם אדם בגיל 80 או 70 ממשיך לרחף, באחת התאונות שקראתי, אדם בגיל 60 על רחפן, היתה לו תאונה.

יצחק וקנין: הסתחרר באזור הר תבור.

<איתי לנואל: אני מכיר אחד בן 22 שעשה את זה.

<איתי לנואל: מה הקשר, 60 או 22?

יצחק וקנין: אין לי ויכוח.

יצחק וקנין: השאלה, אם צריך בדיקה רפואית אחרי גיל מסוים או לא.

<איתי לנואל: אתם עושים בדיקה רפואית לכולם, ללא עניין של גיל.

<איתי לנואל: עמרי אומר: ברכב יש מגיל מסוים?

<איתי לנואל: ניקח את הבדיקות של הרכב, ונשתית אותם עליהם.

<איתי לנואל: אותו דבר.

יצחק וקנין: מי שמבקש רשיון בפעם הראשונה, גם אני הולך לבדיקות רפואיות, לבדוק אם אני צריך משקפיים, לא צריך משקפיים.

<איתי לנואל: בפעם הראשונה – אני מסכים.

<איתי לנואל: מה אחרי זה?

<יואל פלדשו: מדברים רק על מדריכים.

יצחק וקנין: ראש רת"א, גם מדריך שמדריך אותי, לא צריך בדיקה רפואית בגיל 70?

<יבינה זכאי-בראונר: ודאי צריך.

יצחק וקנין: ואדם שלא צריך הדרכה, והוא מעל גיל 60?

<איתי לנואל: אם כבר בודקים את המדריכים, מה עם בדיקה פלילית?

<איתי לנואל: מה עם בדיקה פסיכיאטרית?

<איתי לנואל: בואו נלך עד הסוף.

<איתי לנואל: רוצים לדאוג לציבור?

<איתי לנואל: בואו נלך עד הסוף.

יצחק וקנין: רבותיי, אני מדבר פה על דבר כזה.

<איתי עצמון: כמה זמן תקפה התעודה הרפואית?

<ארז פלס: קודם כל, זה תלוי בגיל המבקש.

<ארז פלס: אנחנו על סך העברת תקנה – אמרתי את זה גם בדיון הקודם – של תיקון משכי הזמן בין הבדיקות.

<ארז פלס: עד גיל 40 זה יהיה חמש שנים, עד גיל 60 זה יהיה שנתיים.

<ארז פלס: מעל גיל 60 זה יהיה פעם בשנה.

יצחק וקנין: בבקשה.

<עמרי טלמון: לעניין הסמים והשתייה, במחקר שעשיתי יחד עם האמריקאים – הם עשו את העבודה ואני הצבעתי באצבע – גורם מרכזי בתאונות, סעיף מדיקל בדוח, זה היה שתייה וסמים, אבל את זה לא רואים בבדיקה אצל הרופא; לרופא באים פיכחים, לא מסוממים.

<עמרי טלמון: זה עניין של עבירה כמו כל עבירה אחרת.

יצחק וקנין: אתה יכול לחזור על מועדי הבדיקות?

<ארז פלס: תוקף התעודות, מה שבהצעה שכתובה לאישור זה עד - זה תיקון- - -

<איתי עצמון: לאישור הוועדה?

<ארז פלס: כן.

<ארז פלס: עד גיל 40 זה פעם בחמש שנים, עד גיל 60 זה פעם בשנתיים, ומעל 60 זה פעם בשנה.

<רננה שחר: זה לפי הסטנדרטים הבין-לאומיים.

יצחק וקנין: עוד הערות?

יצחק וקנין: אין הערות.

יצחק וקנין: אני מצביע על סעיף 11.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה בעד – פה אחד אושר.

יצחק וקנין: אושר.

יצחק וקנין: סעיף 12.

<יבינה זכאי-בראונר: 12 נמחק.

יצחק וקנין: תמספרו אחר כך את כל הסעיפים.

<יבינה זכאי-בראונר: העברנו אותו להוראות פטור כללית בסוף הפרק.

<יבינה זכאי-בראונר: 13.

<יבינה זכאי-בראונר: זכויות בעל רשיון רחפן.

<יבינה זכאי-בראונר: (א) בעל רישיון רחפן ובו הגדר מסחרי רשאי להפעיל כלי רחיפה מן הסוג המצוין ברישיונו בהפעלה מסחרית, ובלבד שלא יישא עמו נוסע נלווה שאינו בגיר, זולת אם ברשותו אישור מראש ובכתב של ההורה או האפוטרופוס.

<יבינה זכאי-בראונר: (ב) בעל רישיון רחפן ובו הגדר הדרכה רשאי להדריך חניך להפעיל כלי רחיפה מן הסוג המצוין ברישיונו, ובלבד שמלאו לאותו חניך 16 שנים; ואם החניך אינו בגיר - ניתן לכך אישור מראש ובכתב של ההורה או האפוטרופוס; (ג) בעל רישיון רחפן לא יעשה שימוש בזכויות לפי תקנה זו, אלא אם כן בידו תעודה רפואית תקפה.

<יבינה זכאי-בראונר: זו תקנה שעניינה שמירת הזכויות בכפוף כאמור, ודיברנו קודם על הנושא הרפואי.

<יבינה זכאי-בראונר: כמו כן, יש פה מגבלת גיל לעניין חניך או נוסע נלווה שהוא קטין, מתחת לגיל 18.

<יבינה זכאי-בראונר: במקרה של חניך הוא צריך להיות מעל גיל 16, אבל אם הוא בין 16 ל-18, אנחנו מבקשים אישור מראש ובכתב של הורה.

<איתי עצמון: איך נקבעו הטווחים של הגילאים?

<יבינה זכאי-בראונר: יש תקנה כיום בתקנות ההפעלה שקובעת מגבלת גיל של גיל 16.

<יבינה זכאי-בראונר: בדקנו וראינו שבהרבה מקומות בעולם אכן הגיל המותר להפעלת הכלי הזה הוא 16.

<יבינה זכאי-בראונר: השארנו את זה כפי שזה.

<יבינה זכאי-בראונר: בכל הנוגע לקטינים, אלה הוראות כלליות בחוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות, שקובעות אישור של הורה.

יצחק וקנין: יש הערות?

יצחק וקנין: בבקשה.

<שמואל קורב: בהמשך להערות של רומן מקודם לגבי הדרגות, כתובות פה זכויות המדריך, שהוא יכול להדריך למעשה – אבל מי מדריך את המדריך?

<שמואל קורב: ופה כתוב שמי שמקבל את רשיון המדריך, מהיום הראשון רק שיכול להדריך חניכים טריים לספורט, וגם יכול להדריך מדריכים אחרים, בלי שום ניסיון בהדרכה בכלל.

יצחק וקנין: אם הוא מדריך, איך אין לו ניסיון הדרכה?

יצחק וקנין: הוא מקבל רשיון להדרכה, נכון?

<שמואל קורב: להדריך חניכים.

<שמואל קורב: כלומר אנשים שמתחילים בספורט.

<שמואל קורב: עכשיו הוא יכול להדריך גם אנשים שרוצים להדריך אחרים.

<שמואל קורב: ועוד נושא - אני חושב שנוצר פה סוג של ניגוד אינטרסים בגלל אותו נושא – אין לו אינטרס להדריך מדריכים אחרים, כי הוא לא רוצה שיהיו לו מתחרים.

<שמואל קורב: כל ההסמכה של האנשים בספורט עוברת עכשיו למדריכים.

<איתי לנואל: הוא הולך לקבל את רשיון ההדרכה מרת"א.

<איתי לנואל: הוא יכול לעשות רשיון הדרכה איפה שהוא רוצה.

<איתי לנואל: הוא גם יכול ללמוד לבד.

<איתי לנואל: הוא הולך לבחינות ברת"א.

<איתי לנואל: אם הוא עבר את הבחינה, יש לו רשיון.

יצחק וקנין: אותי לא מעניין האינטרס האישי.

יצחק וקנין: אני מחוקק פה חוק, נותן את הכללים.

יצחק וקנין: איך יהיו יחסי הגומלין והתחרות, ומי יהיה – זה לא מעניין אותי.

יצחק וקנין: אותי מעניין שהחוק הזה יפעל לפי תקן.

יצחק וקנין: מה צריך לעבור כדי לקבל תעודת מדריך.

יצחק וקנין: כל השאר זה לא ענייני, יחסי הגומלין, מה השיקולים המסחריים של כל אחד.

<איתי לנואל: אבל הוא לא התייחס למה שהקריאו פה, שזה משהו אחר לגמרי – נושא האישור מהורה.

<איתי לנואל: נושא אישור מהורה בקורס, זה מקובל בכל עולם.

<איתי לנואל: נושא אישור לטיסה עם מדריך, מה שנקרא פה טיסה מסחרית, ממה שאני מכיר, והייתי בהרבה מדינות בעולם - אין דבר כזה.

<איתי לנואל: המקומות ביחידים שיש, זה בארצות הברית ואירופה, שקודם רננה הזכירה אותם לעניין הביטוח, שיש בהם כתב ויתור.

<איתי לנואל: פה בישראל החוק לא מכיר בכתב ויתור במקרים כאלה, ולכן אין שימוש בו, ואין צורך לעשות אותו.

<איתי לנואל: גם אם עשית, הוא לא שווה הרבה, אבל נושא הטיסה עם מדריך – אין שום מקום בעולם שיש דרישה לדבר הזה, שהורה יחתום.

<איתי לנואל: אני אומר את זה כי ב-99 אחוז מהמקרים הורה מביא את הילד שלו לעוף.

<איתי לנואל: אומר למדריך: קח, עולה כמה שעולה, או קנה באינטרנט שובר, בא ומעלה את הילד.

<איתי לנואל: אין החתמה.

יצחק וקנין: אני מקבל את מה שרת"א כתבה, מילה במילה.

יצחק וקנין: לא מקבל את מה שאתה אומר.

<רם בן שבתאי: יש לי רק שאלה לגבי הגיל בממ"ג.

<רם בן שבתאי: כתוב פה: 16 שנים.

<רם בן שבתאי: זה כולל כל כלי הרחיפה – זה כולל ממ"ג.

<רם בן שבתאי: נזכיר שממ"ג, בניגוד למצנח רגיל, יש לו 100 כוח סוס, עם מנוע, עם מרחב אווירי.

<רם בן שבתאי: הוא די דומה בהתנהגויות שלו למטוס זעיר.

<רם בן שבתאי: אתה מדבר על אדם שאין לו אפילו רשיון נהיגה.

<רם בן שבתאי: לתת לו לפעול בגיל 16 במרחב האווירי עם ממ"ג, אני חושב שזה לא על גבול הבטיחות.

קריאה: אם יכול להטיס דאון, למה לא יכול להטיס ממ"ג?

<רם בן שבתאי: שוב – אני חושב שגיל 16 זה נמוך.

יצחק וקנין: אני חושב שרת"א עשתה פה את העבודה כמו שצריך.

יצחק וקנין: לא צריך להיתפס על קוצו של יו"ד.

יצחק וקנין: עוד הערות?

<רומן קריפק: אני רוצה להעלות את הנושא, כי אני מנהל את בית הספר.

<רומן קריפק: מדריך אחד לא יכול לנהל בית ספר, לא יכול ללמד.

<רומן קריפק: לא יכול להעביר קורסים.

<רומן קריפק: צריך לחשוב על מדריכים עוזרים, על מדריכים בתהליך לימוד.

יצחק וקנין: ואחרי זה נעשה עוד עוזר לעוזר?

<רומן קריפק: בלי זה אי-אפשר.

<רומן קריפק: מדריך אחד לא יכול ללמד.

יצחק וקנין: אתה יכול לקחת עוזרים.

יצחק וקנין: זה לא מחייב אף אחד.

יצחק וקנין: זה מחייב רק אותך.

יצחק וקנין: אתה המדריך.

יצחק וקנין: אם עובד מישהו שמסייע לך בהדרכה שלך ובהכוונה של אותו חניך, זה לא חיסרון.

יצחק וקנין: זה יכול להיות רק לטובה, אבל בסופו של דבר מי שצריך להיות בטוח שאותו אחד שאתה מדריך אותו כבר כשיר, זה רק אתה ולא העוזר שלך.

<איתי עצמון: גם ההדרכה היא פעולה שטעונה רשיון.

יצחק וקנין: הערות?

יצחק וקנין: אין.

יצחק וקנין: מי בעד?

יצחק וקנין: אני מצביע על 13.

יצחק וקנין: מי נגד?

יצחק וקנין: הצבעה בעד – פה אחד אושר.

יצחק וקנין: 13 אושר.

יצחק וקנין: אני מבין שאנחנו צריכים לסיים.

יצחק וקנין: אנחנו ב-14, רשיון רחפן.

יצחק וקנין: זה יהיה בישיבה הבאה.

<רננה שחר: אם הוועדה רוצה לדון על ביטוח, אנחנו מבקשים שיוזמן גם המפקח על הביטוח.

<רננה שחר: הוא דרוש לפי החוק.

יצחק וקנין: לפי החוק, נביא אותו.

לאה ורון: ברור, אבל נתבקשתם להעביר בכתב את ההתייחסות למה שביקשה הוועדה.

לאה ורון: ממילא ברור, שאם הוועדה תעסוק בנושא ביטוח, יוזמנו כל הקשורים – לא רק נציג הממונה על הביטוח בשוק ההון אלא גם נציג המבטחים.

יצחק וקנין: עוד דבר.

יצחק וקנין: רננה, כמו שעשיתם בכל החקיקה – שבו אתם בנושא הביטוח, פוליסות ביטוח.

יצחק וקנין: תראו איך אתם מפרים אחד את השני.

יצחק וקנין: שנבוא לפה יותר מוכנים.

יצחק וקנין: אין כוונה להעמיס מה שלא צריך, אבל אם אפשר לפתור בעיות שהן באמת אקוטיות, אני חושב – נעשה את זה פה.

יצחק וקנין: תודה רבה, הישיבה נעולה.