ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 19, פרוטוקול מספר 114, 2014-11-24 11:00

יואל רזבוזוב: בוקר טוב לכולם.

יואל רזבוזוב: ביום הסוער הזה, גם מבחינת מזג אוויר וגם בכנסת, הוועדה מתכנסת היום לישיבה בנושא פעילות ארגון הלל ישראל, במעמד נשיא ארגון הלל העולמי, מר אריק פינגרהאט, שאף כיהן כחבר קונגרס בבית הלבן מטעם מדינת אוהיו במשך תשע שנים ובהשתתפות מנכ"ל הלל ישראל, מר אלון פרידמן.

יואל רזבוזוב: ידוע לי שארגון הלל העולמי הוא כיום ארגון סטודנטים יהודי הגדול בעולם הפועל במטרה לטפח את דור העתיד של מנהיגות היהודית העולמית באמצעות חיזוק הזהות היהודית והקשר למדינת ישראל בקרב עשרות אלפי סטודנטים וצעירים ברחבי העולם היהודי.

יואל רזבוזוב: אבקש לקבל ממך, מר פינגרהאט, דיווח על פעילותו של ארגון הלל בכ-500 קמפוסים ובקהילות ב-15 מדינות ברחבי העולם, ביניהם ישראל, ארצות הברית, מדינות ברית המועצות לשעבר, אמריקה הלטינית ואירופה.

יואל רזבוזוב: אני מבין שמטרת ביקורך בארץ, בנוסף להצגת פעילות הלל העולמי, ללמוד על פעילות המדינה ולחיזוק הקשר עם יהדות התפוצות.

יואל רזבוזוב: אנחנו נבקש להציג היום גם את הפעילות של הלל ישראל, שמפעיל תכניות ואירועים לחיזוק זהותם היהודית של סטודנטים ישראליים ולהעמקת תחושת השייכות שלהם לעם היהודי וכן חשיפתם לחיים היהודיים בתפוצות.

יואל רזבוזוב: בתכניות האלה משתתפים כ-20,000 סטודנטים צעירים בארץ מדי שנה, בשמונה קמפוסים של אוניברסיטאות ומכללות ובשיתוף ארגונים נוספים.

יואל רזבוזוב: אנחנו ביקרנו ובעיקר בנסיעות לחו"ל, יותר בנסיעות של הסוכנות היהודית, וכן נחשפנו לפעילות של הלל ואנחנו חושבים שזאת הפלטפורמה הנכונה בתוך הקמפוסים להעביר מסרים.

יואל רזבוזוב: רק צריך לוודא שהמסרים יהיו מסרים שמייצגים את המדינה כמו שאנחנו רוצים.

יואל רזבוזוב: אנחנו ניתן עכשיו את רשות הדיבור לנשיא ארגון הלל העולמי, מר אריק פינגרהאט.

יואל רזבוזוב: בבקשה.

<אריק פינגרהאט: (אומר דברים באנגלית, להלן התרגום החופשי, מפי אלון פרידמן).

<אריק פינגרהאט: יושב ראש הוועדה, כבוד גדול בשבילי להופיע פה לצדך ולצד חברי הכנסת בפני הוועדה הזאת.

<אריק פינגרהאט: כפי שציין היושב ראש, היה לי הכבוד לשרת בממשלת ארצות הברית כחבר קונגרס בארצות הברית ובנוסף סנטור של מדינת אוהיו.

<אריק פינגרהאט: שימשתי גם כנציב ההשכלה הגבוהה במדינת אוהיו, שבעצם מקביל לתפקיד של שר חינוך במדינה בארצות הברית.

<אריק פינגרהאט: אני רוחש כבוד לעבודת הכנסת ולוועדה הזאת ואני מבטיח שארגון הוא שותף במאמצים להשיג את המטרות שהעם היהודי מציב לעצמו.

<אריק פינגרהאט: כמו שציינת, הלל הוא אכן ארגון הסטודנטים היהודים הגדול בעולם.

<אריק פינגרהאט: זו זכות גדולה עבורי לשמש כנשיא ומנכ"ל הארגון העולמי ועבור עשרות אלפי סטודנטים ב-16 מדינות ב-18 אזורי זמן.

<אריק פינגרהאט: מוטת החשיפה של הארגון היא לרוחב כמעט כל הקמפוסים הרלוונטיים בצפון אמריקה, מעל 550 קמפוסים בצפון אמריקה, כמו כן באמריקה הלטינית, בברית המועצות לשעבר, באירופה, באוסטרליה ובמקומות נוספים.

<אריק פינגרהאט: מטרת הארגון, כפי שציינת, היושב ראש, היא אכן לבנות זהות יהודית חזקה וחיבור חזק בין צעירים יהודיים ברחבי העולם.

<אריק פינגרהאט: אנחנו ערים מאוד לעובדה ששנות הלימודים בקולג' הן שנים מעצבות מבחינת הצעיר האמריקאי, שם מתקבלות ההחלטות של במה נעסוק, איזה חיים ננהל, איך נבנה את זהותנו.

<אריק פינגרהאט: בעולם כל כך פתוח מבחינת תקשורת ותנועה בעולם הסטודנטים היום יכולים להיות כל מה שהם רוצים וכל מה שהם חולמים עליו.

<אריק פינגרהאט: מטרתנו לדאוג שכל מה שהם לא יבחרו לעשות, באיזה תחום שהם יבחרו לעסוק ואיפה שהם לא יראו את עצמם חיים בעולם, שתמיד הם יישארו מחוברים לעם היהודי, שיהיה להם קשר חזק לזהות היהודית שלהם.

<אריק פינגרהאט: בלב הבנת הזהות היהודית היא כמובן ההבנה שלעם היהודי יש מדינת לאום והלב של הארגון לשם כך הוא מדינת ישראל.

<אריק פינגרהאט: לכן המטרה שלנו היא להבנות בקרב הזהות של אותם צעירים יהודיים מחויבות עמוקה לחיים יהודיים, לאוריינות יהודית ולמדינת ישראל.

<אריק פינגרהאט: התברכנו במספר ארגונים משותפים שמסייעים לנו ופוסעים לצדנו בדרכנו להגשמת החזון הזה.

<אריק פינגרהאט: כמובן אנחנו גאים בשותפות המתמשכת והעמוקה שיש לנו עם הסוכנות היהודית לישראל.

<אריק פינגרהאט: בקמפוסים שלנו ברחבי העולם יש לנו יותר שליחים שנשלחים על ידי הסוכנות היהודית מאשר לכל ארגון אחר ברחבי העולם.

<אריק פינגרהאט: השליחים הישראלים בקמפוסים מהווים חלק בלתי נפרד מהצוות המקומי של ההללים בקמפוסים, איתם הסטודנטים נפגשים, מדברים ודרכם הם לומדים ומבינים את מה שקורה במדינת ישראל, את החשיבות בחיזוק הקשר למדינת ישראל.

<אריק פינגרהאט: השליחים בעצם עובדים לא רק כלפי הסטודנטים, אלא גם מסייעים מאוד לאנשי המקצוע של הלל בקמפוסים, להסביר להם ולתת להם את הזווית העמוקה של איך נראים החיים בישראל, במה הם כרוכים.

<אריק פינגרהאט: אנחנו כמובן משתפים פעולה עם ארגונים נוספים שהמנדט שלהם הוא להביא צעירים מחוץ לארץ לביקורים בישראל, תגלית, מסע, onward Israel והלל היום הוא המארגן הגדול ביותר של טיולי תגלית והתפקיד הייחודי שהוא ממלא זה בעצם לגייס את הסטודנטים, לשלוח אותם וגם להצליח לעבוד איתם בחזרה, כשהם חוזרים לקמפוסים, על מנת להמשיך את החוויה במקומות עמוקים יותר.

<אריק פינגרהאט: העבודה של הלל מתאפשרת לחלוטין כתוצאה מתמיכה ותרומות של אינדיבידואלים וארגונים יהודיים בכל רחבי העולם.

<אריק פינגרהאט: חלק מהתומכים שלנו מחויבים לקמפוס מסוים או לקהילה מסוימת, אבל רבים מהם, כמו השותפים שלנו מקרן ג'נסיס, שנמצאים כאן היום, מחויבים לרעיון הכללי ולעבודה הכללית של הלל ברחבי העולם.

<אריק פינגרהאט: אני אשמח מאוד לענות בהמשך על שאלות, אבל אשמח, ברשותך, היושב ראש, לסיים בנקודה אחת.

<אריק פינגרהאט: קשה להסביר במשפט אחד מדוע העבודה של הלל היא כל כך חשובה, אבל אני אנסה לעשות את זה באופן הבא.

<אריק פינגרהאט: אני מניח ששמתם לב שהיהודים ברחבי העולם הם עם מאוד מגוון, עם מגוון רחב מאוד של השקפות ודעות.

<אריק פינגרהאט: אנחנו לא מתלבשים אותו דבר, אנחנו לא אוכלים אותו דבר, אנחנו לא מתפללים אותו דבר, ומדי פעם גם יש לנו אי הסכמות פוליטיות לגבי נושא מסוים, אבל יש דבר אחד שליהודים בכל רחבי העולם יש כמכנה משותף, למעשה זה אולי הדבר היחידי שמשותף לכל היהודים בכל רחבי העולם, אנחנו שולחים את הצעירים שלנו ללמוד באוניברסיטה, אנחנו מאמינים בחינוך, אנחנו לא שולחים אותם רק למכונים חינוכיים שנועדו אך ורק ליהודים, אנחנו שולחים אותם לאוניברסיטאות ולמכללות הטובות ביותר בעולם על מנת שייחשפו לאידיאות ולרעיונות הטובים ביותר באמצעות המורים והמרצים הטובים ביותר.

<אריק פינגרהאט: כך שלמרות שהדמוגרפיה מראה שהצעירים היהודים הולכים ומתרחבים מבחינת ספקטרום ההשקפות שלהם ובאים ממשפחות שגם הן הולכות ומתרחבות מבחינת הנראות והשוני ביניהן, עם השקפות שונות על מה הוא העם היהודי ואיך הוא נראה, בסופו של דבר הם מתקבצים יחדיו במספר מקומות מאוד מאוד מסוים ומוגדר על מנת לבלות זמן משמעותי, ללמוד ולהעשיר את עצמם ביחד.

<אריק פינגרהאט: אחרי אותן ארבע שנים באותם מוסדות שאנחנו מדברים עליהם הם הולכים להתפזר שוב מחדש בכל רחבי העולם, לכן, אדוני היושב ראש, יש לנו פה הזדמנות פז שבמהלך אותן שנים שבהם הסטודנטים האלה מרוכזים יחדיו בקמפוסים ברחבי העולם לספק להם את הטוב ביותר, את המובחר בענייני לימוד יהודי ובקשרים שלהם לעם היהודי ולמדינת הלאום היהודית, למדינת ישראל.

<אריק פינגרהאט: אף אחד לא יכול לחזות מראש בוודאות איך ייראה עתידו של העם היהודי, אחרי הכול אנחנו עם משתנה, אבל אנחנו יודעים שאם אנחנו נספק לצעירים שלנו את ההזדמנויות הטובות ביותר העם היהודי ימשיך להיות בידיים טובות.

<אריק פינגרהאט: זהו חזונו ומשימתו של ארגון הלל ואנחנו מאוד מאוד שמחים להיות פה היום בפורום הזה.

<אריק פינגרהאט: נשמח בשלב הזה, להחלטתך, היושב ראש, מתי לענות על שאלות מהאנשים.

יואל רזבוזוב: תודה לנשיא ארגון הלל העולמי, מר אריק פינגרהאט.

יואל רזבוזוב: להתייחס לסיכום של הדברים שלך, כמובן שהלימודים זה דבר מאוד חשוב, אבל אני חושב שהדברים העיקריים הם המסורת היהודית שהיא איתנו לאורך הרבה הרבה שנים וכמובן הבית, בסופו של דבר זאת המדינה היהודית שאנחנו צריכים לתמוך.

יואל רזבוזוב: אני חושב שזה המכנה המשותף שהוא מאוד חשוב.

יואל רזבוזוב: אנחנו נמשיך עם מר אלון פרידמן, מנכ"ל ארגון הלל ישראל, בבקשה, ואז ניתן לחברי הכנסת.

<אלון פרידמן: תודה רבה, אדוני.

<אלון פרידמן: כמו כל ארגון יהודי גדול להלל יש פעילות ענפה גם בישראל, בעצם הלל ישראל, כחברה, כארגון, לובש שני כובעים, הכובע האחד הוא באמת הייצוג של הארגון העולמי במדינה היהודית.

<אלון פרידמן: ישראל מהווה את המרכז לפעילות הגלובלית של הארגון.

<אלון פרידמן: הארגון מאמין שהקשר בין הצעיר היהודי בהלל בקייב לצעיר היהודי בהלל במונטויד

<אלון פרידמן: או עובר וצריך לעבור דרך ירושלים וזו אחת המטרות שלשמן הארגון פועל בארץ.

<אלון פרידמן: מעבר לזה אנחנו מאמינים שהסטודנטים הישראלים הם בהחלט אוכלוסייה שזכאית וחייבת לקבל את השירות שארגון הלל נותן.

<אלון פרידמן: מטרתנו ב-8 קמפוסים של אוניברסיטאות ומכללות ברחבי הארץ, שבהן אנחנו פועלים כיום, לחזק את הזהות היהודית של הסטודנטים הישראלים, לתת לסטודנטים הישראלים את הפרספקטיבה הרחבה ביותר שניתן לגבי מה הם חיים יהודיים.

<אלון פרידמן: הרבה פעמים הצעיר הישראלי נוהג לזהות את היהדות עם אלמנטים שהם דתיים או הלכתיים בלבד והתרבות היהודית והערכים, מסורת ומשפחתיות ואלמנטים אחרים של היהדות לפעמים נעלמים או נפלאים מעיניו.

<אלון פרידמן: באמצעות הפעילות של הלל ישראל אנחנו חושפים את הסטודנטים הישראלים לקהילות ולסטודנטים יהודים במקומות אחרים בעולם, על מנת לחבר אותם לזהות היהודית, לקשר אותם מחדש לעם היהודי ולוודא שהשיח היהודי שמתנהל במדינת ישראל והשיח היהודי שמתנהל בחוץ לארץ לא יהפוך לשני מונולוגים נפרדים, אלא ימשיך ויתנהל כדיאלוג אחד מפרה ומזין.

יואל רזבוזוב: תודה למר פרידמן.

יואל רזבוזוב: עכשיו אנחנו נעבור לחברת הכנסת איילת שקד.

איילת שקד: תודה רבה.

איילת שקד: ארגון הלל זה באמת ארגון חשוב מאוד.

איילת שקד: אנחנו רואים חשיבות אדירה ואסטרטגית ממש לשמר את הזהות היהודית של החבר'ה הצעירים בארצות הברית, גם היהודים וגם הישראלים.

איילת שקד: אני חושבת שזה אחד מהיעדים האסטרטגיים של מדינת ישראל.

איילת שקד: אתם מעין כוח בחזית העולם שבאמת מגן על מדינת ישראל וגם כמובן על העם היהודי ועל המסורת היהודית ועל הדת שלנו, שנמצאת כבר 3,000 שנה.

איילת שקד: יחד עם זאת הגיעו אליי כמה עדויות מדאיגות שבתאים של הלל יש חדירה של ארגונים פוסט ציוניים שממומנים על ידי ה-BDS והקרן החדשה לישראל.

איילת שקד: זה בכמה אוניברסיטאות בודדות, אבל עדיין זה תהליך שמתרחש תחת השרביט של הלל.

איילת שקד: אני רוצה אולי שנתן, שהראה לי סרט שאותי באופן אישי הוא מאוד מאוד מדאיג, יראה את הסרט לכולם ומר פינגרהאט יוכל אחר כך להתייחס לזה.

יואל רזבוזוב: אין בעיה.

יואל רזבוזוב: אנחנו נראה את הסרט וניתן להתייחס.

יואל רזבוזוב: כמו שאמרנו, יש מקומות בודדים, אבל אם יש את אותם מקומות בודדים אנחנו כן צריכים לטפל בסוגיה הזו שהיא סוגיה לא נעימה.

יואל רזבוזוב: כמו שאמרנו לפני כן, הלימודים והמסורת ומדינת ישראל, אלה העקרונות הכי חשובים.

יואל רזבוזוב: אז בואו נראה את הסרטון.

יואל רזבוזוב: בבקשה, נתן, ואז ניתן גם לחברי הכנסת להתייחס.

<נתן נסטל: שמי נתן נסטל, אני בוגר הטכניון, אחר כך המשכתי בארצות הברית בברקלי לתואר גבוה בהנדסה ומינהל עסקים ושם התוודעתי לחשיבות הגדולה של ארגון הלל.

<נתן נסטל: כמו שמר פינגרהאט אמר, הלל ממלאת תפקיד מרכזי בקמפוסים, יש 400,000 סטודנטים יהודים באוניברסיטאות בארצות הברית והם העתיד של הקהילה היהודית בארצות הברית.

<נתן נסטל: הצהרת הכוונות של הלל היא מאוד חשובה, לקרב את היהודים לישראל ולעם היהודי וכולנו מסכימים לזה, הבעיה היא שמה שקורה בשטח זה מאוד שונה ממה שתואר פה.

<נתן נסטל: אני הייתי פעיל, הייתי יושב ראש ארגון הסטודנטים הישראלי בארצות הברית ובקנדה והייתי פעיל עם סטודנטים אמריקאים.

<נתן נסטל: פוטנציאל הסטודנטים האמריקאים הוא אינסופי, 400,000 סטודנטים, אם הם היו מקבלים מנהיגות טובה הם היו מתגברים על כל הדה לגיטימציה והיו נכס מאוד חשוב לעם היהודי.

<נתן נסטל: עשיתי סרט על זה שמתעד את המצב, עבדתי על זה עם סטודנטים באוניברסיטאות הכי מרכזיות בארצות הברית, בהארוורד, קולומביה, ייל, בראון, UCLA, UC Berkeley, אלה האוניברסיטאות המרכזיות שמהן תצא המנהיגות העתידית של הקהילה היהודית וגם המנהיגות של ארצות הברית.

<נתן נסטל: מה שקורה, שיש ארגונים כמו ג'יי סטריט והקרן החדשה, ארגונים שמכפישים את צה"ל ואת ישראל, ארגוני כמו שוברים שתיקה, בצלם, תנועת שייח ג'ראח, והבעיה היא שראשי הלל בקמפוסים האלה משתפים פעולה איתם, הם מציגים את הארגונים האלה לסטודנטים וכיוון שהם מציגים לסטודנטים הם מזמינים את כל הסטודנטים, כולל בוגרי תגלית, וההשפעה על הסטודנטים היא הרסנית.

<נתן נסטל: הסטודנטים האלה, שאין להם הרבה רקע, כשהם שומעים כמו חיילים ישראליים, כמו שוברים שתיקה או בצלם, שאומרים שצה"ל זה צבא שמבצע פשעי מלחמה, ישראל היא מדינה שפוגעת בזכויות אדם, זה גורם להם לניכור מישראל.

<נתן נסטל: הם אומרים אחרי זה, 'אנחנו לא רוצים להיות מעורבים עם צבא ומדינה שמבצעים פשעים כאלה'.

<נתן נסטל: כתוצאה מכך, וזה מה שמתועד בסרט שלי, הרבה סטודנטים צעירים שבאו מבתים פרו ישראליים אפילו וילדים של ישראלים הופכים למעורבים בארגונים שהם בעד חרמות על ישראל.

יואל רזבוזוב: בוא נראה את הסרט.

<נתן נסטל: אני פניתי לבתי הלל כבר שבע שנים בנושא הזה, חשבתי שכשהם יקבלו את האינפורמציה שהם יתקנו את המצב.

<נתן נסטל: מה שקרה, הם עשו ספינינג וטיוח והמצב נעשה יותר ויותר גרוע.

<נתן נסטל: אני אראה קטעים מהסרט, הסרט הוא 50 דקות ואני אראה כמה קטעים.

יואל רזבוזוב: ממש בקצרה, שנבין את התמונה ואם ישנה בעיה ניתן להם להגיב.

יואל רזבוזוב: (הקרנת סרט).

<נתן נסטל: אתם רואים איך הם מתארים את ה - - - זה פרסום של הלל, הם מזמינים את הסטודנטים, ויש 6,000 סטודנטים בקמפוס, לבוא לשמוע עדויות כביכול של חיילים ישראלים על פשעי מלחמה שצה"ל ביצע.

נסים זאב: אבל מה זה קשור להלל?

נסים זאב: (המשך הקרנת הסרט).

<נתן נסטל: אני אראה לכם קטע אחר.

<נתן נסטל: פה אלן דרשוביץ עושה הבחנה בין ארגונים - - -

איילת שקד: לא חשוב דרשוביץ, תראה קטע של הלל.

איילת שקד: (המשך הקרנת הסרט).

<נתן נסטל: אלה הקבוצות שמביאים, שמארגנים אותן.

נסים זאב: אני חייב לומר שזה לא כל כך מודגש שזה מטעם מהלל, שהוא מארגן נגד עצמו.

<נתן נסטל: הסרט מפרט את זה, אני פשוט מראה קטעים.

נסים זאב: אני רק אומר, זה איך שאני ראיתי את זה ואיך שאני מבין את הסרט.

<נתן נסטל: אני אראה לך את הסרט וזה ברור מאוד.

<אלון פרידמן: ודאי שזה לא מטעם הלל, צודק חבר הכנסת.

נסים זאב: על זה אני שואל.

נסים זאב: יש לי ביקורת גדולה על כל מה שראיתי פה, אבל - - -

איילת שקד: תראה את הקטע הזה ואז מר פינגרהאט - - -

נסים זאב: אבל חשוב לי הקשר.

<נתן נסטל: אני אראה לך ואסביר לך את הקשר.

<נתן נסטל: (המשך הקרנת הסרט).

יואל רזבוזוב: בואו ניתן למר פינגרהאט לענות.

<אריק פינגרהאט: תודה לחברת הכנסת שקד ואני שמח על הצגת הדברים, על מנת שיתאפשר לי להגיב באופן ישיר.

<אריק פינגרהאט: מר נסטל מסתובב ברחבי ארצות הברית בשנים האחרונות.

<אריק פינגרהאט: הוא אוסף הרבה מאוד מידע, אבל לצערי לא חולק אותו איתי וניסיונות להיפגש איתו בשנה האחרונה לא צלחו.

<אריק פינגרהאט: לצערי, זו אינפורמציה ישנה ומטה.

<אריק פינגרהאט: בשיחותיי עם אנשים וגורמים שאיתם נפגש מר נסטל, אני תמיד אומר לאותם אנשים אם יש איזה שהוא מקרה ספציפי שמדאיג אתכם, התרחשות ספציפית בקמפוס מסוים, אנא תעבירו את החומרים אליי על מנת שאני אוכל לבדוק ולתת לכם את ההתייחסות של מה באמת קרה בשטח.

<אריק פינגרהאט: פרופ' אלן דרשוביץ בעצמו, שמצוטט כאן בסרט, אמר שדבריו הוצאו מהקשרם בהקשר לסרט שאליו הוא שובץ כרגע.

<אריק פינגרהאט: כששימשתי כחבר קונגרס נהגנו להאמין שאם מבקרים אותנו באותה מידה מהימין כמו שמבקרים אותנו מהשמאל, סימן שאנחנו ככל הנראה עושים את הדברים הנכונים.

<אריק פינגרהאט: כל גוף שמגיע לאוניברסיטאות מעוניין להופיע בהלל ולהציג את הדברים באמצעות הלל, מסיבות מובנות, ובדיוק על מנת לדעת להיערך לעניינים האלה יצרנו את ההנחיות של הלל העולמי בנוגע לטיפול בנושאים של ישראל.

איילת שקד: ההנחיות טובות.

<אריק פינגרהאט: עברנו וחזרנו ויצרנו את ההנחיות עם טובי המומחים בתחום, נתן שרנסקי בעצמו עבר עליהן ואשרר אותם לפני פרסומן.

<אריק פינגרהאט: ואני אוכף אותן בצורה עיקשת.

איילת שקד: אז איך זה ששוברים שתיקה - - -

<אריק פינגרהאט: רוב הביקורת שאנחנו מקבלים דווקא טוענת שההנחיות שלנו בנוגע לעיסוק בישראל הן דווקא קשיחות מדי וקוראים לנו להקל אותן ולהרחיב אותן לכיוון ליברלי יותר.

איילת שקד: (אומרת דברים באנגלית, תרגום חופשי מפי אלון פרידמן).

איילת שקד: ההנחיות על הכתב הן מצוינות, אז כיצד ארגונים כמו שוברים שתיקה ואבנר גבריהו מופיעים בהלל ברחבי ארצות הברית?

<אריק פינגרהאט: במהלך כהונתי כנשיא היה אירוע אחד בלבד שבו היו מעורבים מארגון שובר שתיקה, באותו אירוע האדם שהוזמן לדבר בהלל, אחד, הוא יוצא צה"ל, ששירת, למיטב הבנתי, וסיים את שירותו בהצטיינות, הוא כרגע סטודנט באוניברסיטה בארצות הברית, לומד לימודי תואר שני.

<אריק פינגרהאט: אחד הסטודנטים היהודים באחד הקמפוסים שלנו שמעה אותו מדבר והזמינה אותו לדבר אצלה בקמפוס והיא ביקשה מהלל להיות הספונסר של השיחה הזאת.

<אריק פינגרהאט: מה שעשינו, חברת הכנסת שקד, חשנו אז ואני חש באופן אישי שלומר לסטודנטית הזאת שלא ניתן לה להזמין את אותו יוצא צה"ל לבוא ולדבר, משום שאנחנו לא אוהבים את הארגון שאיתו הוא מזוהה, זה היה משגה מבחינתנו, זו הייתה גישה לא נכונה מבחינתנו במאמצינו לבנות את הקשר המתמשך והחזק לישראל, שאליו אנחנו שואפים.

<אריק פינגרהאט: לכן מה שעשינו, הטסנו את אחד השליחים המצטיינים שלנו מקמפוס אחר לאותו קמפוס, על מנת שיוכל להסביר את הקשיים והאתגרים שבפניהם ניצב צה"ל.

<אריק פינגרהאט: אותו שליח נפגש עם סטודנטים לפני האירוע לארוחת ערב ולמעשה גם אחרי השיחה עם אותו יוצא צה"ל השליח נפגש שוב עם הסטודנטים ובעצם השלים להם את התמונה, השלים את החסר ונתן את התמונה המלאה.

<אריק פינגרהאט: בעצם בכך נקטנו בגישה חינוכית, שמצד אחד אפשרנו את האירוע שיקרה, אבל מצד שני דאגנו לספק תמיד את התמונה המלאה, להסביר איפה הנתונים הם מוטים ומוסטים, ועל ידי כך מיצבנו את הלל שוב כמקום שבאמת בו אפשר לנהל את השיחות לגבי ישראל בצורה של קשר לישראל וחיזוק הקשר לישראל.

<אריק פינגרהאט: תמיד יהיו כאלה שיסכימו ולא יסכימו עם תגובה מסוימת שלנו לאינצידנט מסוים, אבל אני רוצה לומר לך שני דברים, חברת הכנסת שקד.

<אריק פינגרהאט: דבר ראשון, אנחנו רוצים לדבר עם הסטודנטים האלה ולהראות להם שהלל הוא המקום לעשות את זה.

<אריק פינגרהאט: בעצם לא שאני לא מבקש את רשותך לדבר עם סטודנטים כאלה, אני חושב שאת צריכה לדרוש ממני לדבר עם הסטודנטים האלה כדי שהשיח הזה יתנהל בתוך הלל, בתוך המקום ששואף לחזק את הקשר למדינת ישראל ולא במקומות אחרים.

<אריק פינגרהאט: הסטודנטים האלה נחשפים למסרים, הם מקשיבים לפרופסורים, הם מקשיבים להרבה מסרים של הסתה, הם צעירים, הם הרבה יותר צעירים מהסטודנטים בארץ ואנחנו רוצים להקשיב ולדעת לדבר עם כל הסטודנטים האלה, כדי שהשיח יתנהל תחת הדיסקורס המגונן שלנו.

<אריק פינגרהאט: שנית, הדבר היחידי באמת שמטריד אותי במצגת שנתן נתן זה משהו אחד לקחת מקרה בודד עם דובר בודד בקמפוס בודד, אבל זה משהו אחר לנסות להציג את זה בתור האופן שבו מתנהלים דברים בארגון שלם.

<אריק פינגרהאט: אני חושב שבעצם ההצגה של הדברים בצורה כזאת, יש כאן ביזיון למאות אלפי אנשי המקצוע של הלל בקמפוסים שימים כלילות עוסקים בלנהל את השיח הזה בצורה תומכת ומחזקת.

<אריק פינגרהאט: כמו שכאן בכנסת לפעמים קורים אירועים שאחר כך אנשים אומרים שהיה עדיף אם זה לא היה קורה, כך גם בזירת הקמפוסים ברחבי ארצות הברית, ואנחנו כאן בעצם, אומר נשיא הלל העולמי, כדי להבטיח שהחזון שלנו והמטרות שלנו הם במקום הנכון, הם על מנת לחזק את הקשר של היהודים למדינת ישראל, לחזק את הקשר שלהם לעם היהודי, בשביל זה אנחנו מתעוררים כל בוקר, ואריק מעיד על עצמו, 'בשביל זה אני עושה את עבודתי'.

איילת שקד: תודה רבה.

איילת שקד: אם כך אלה רק מקרים בודדים שלא מייצגים את הפעילות של הלל ואין שיתוף פעולה בין ארגוני BDS לתאי הלל?

<אריק פינגרהאט: אנחנו מסרבים לשתף פעולה עם ארגונים שקוראים ל-BDS.

<אריק פינגרהאט: האזכור כאן ל-JVFP, Jewish Voice For Peace, אין שום סיכוי שהלל בעולם ישתף פעולה עם ארגון כזה, ההנחיות שלנו מאוד ברורים בתחומים האלה והסיפור הזה הוא מובהק וברור.

איילת שקד: תודה לך.

יואל רזבוזוב: תודה, אלון.

יואל רזבוזוב: לפני שאני נותן לחבריי חברי הכנסת להמשיך, מהתמונות שראינו כאן ואני גם שמעתי את זה לפני כן, קודם כל הלל זה ארגון ענק ואני באמת שמחתי לראות שההנחיות הן ההנחיות ברורות.

יואל רזבוזוב: אני כן שמעתי על מקרים קיצוניים פה ושם בנסיעתי האחרונה לפני שנה לארצות הברית, אבל חשוב מאוד שאתם לא תיתנו יד ובאמת אנחנו נהיה גם מעורבים בתוך התהליך הזה ואם ישנן פניות על מקרים קיצוניים בודדים שיגיעו אלינו לשולחן שלנו אנחנו נעביר לכם ואתם תטפלו לפי ההנחיות.

יואל רזבוזוב: ההנחיות שלכם הן ממש ברורות ומצוינות ואנחנו לא רוצים לכלול את כל המערך של הלל, כי זה מערך ענק ועם הרבה אנשים מצוינים שגם עושים שירות מצוין למדינת ישראל, אז אנחנו לא רוצים לפסול את כולם על מקרים בודדים.

יואל רזבוזוב: אני חושב שאנחנו נשתף פעולה בכל מקרה שיגיע אלינו שהוא מקרה קיצוני, אתם רואים את המעורבות, אנחנו נעביר לכם ואתם, לפי ההנחיות שכתובות אצלכם, תטפלו.

יואל רזבוזוב: חבר הכנסת ליפמן.

דב ליפמן: (אומר דברים בשפה האנגלית, להלן התרגום החופשי) אדוני היו"ר, מר פינגרהאט, תודה לך על שהגעת אלינו.

דב ליפמן: כחבר קונגרס לשעבר, אתה יכול לשער שרבים מאיתנו מנסים לאזן את זמננו בלוחות הזמנים שלנו ואנו מתנצלים מראש במידה ונצטרך לעזוב מוקדם יותר את הישיבה.

דב ליפמן: אני מעריך את הכנות שלך וכמובן שאני מבין את האתגר.

דב ליפמן: צפיתי בסרט הוידיאו, מבחינתי ממה שראינו, ברור שנעשה איזשהו מאמץ להתארגנות וברור שאתה מנסה לנווט עם הקשיים.

דב ליפמן: אני מכיר מקרוב את הלל, השתתפתי באירועים שלהם ואף אכלתי את הארוחות המאוד טעימות שלהם במרילנד, דבר שהם ידועים בו.

דב ליפמן: אני חושש ואני אבקש ממך אם תוכל להתייחס לכך, רבים מאיתנו צפו בסרט הוידיאו שמראה את הבחור שהניף קודם את דגל "דאעש" ולאחר מכן את דגל ישראל.

דב ליפמן: זה היה מבחן מדהים, ששיקף את מה שקורה בקמפוסי הקולג'ים ומה האנשים חושבים.

דב ליפמן: החשש שלי הוא, שבמידה ולא ניזום באופן אגרסיבי פעולות מהכיוון הפרו-ישראלי, אני מעריך את זה שאמריקה מנסה לנהוג באופן שווה והנסיון שלה להביא לשיחות בין הצדדים, אבל אם אנחנו לא ניזום בסוגייה זו, נצא מופסדים.

דב ליפמן: זה ברור שבכל רחבי העולם ובתקשורת, אנו נפסיד.

דב ליפמן: השאלה שלי אליך היא, האם קיימות תכניות ומה אתה דעתך על כך שיש ליזום אף יותר ולהיות יותר אגרסיבים, בהסברת הצד הישראלי ואולי אפילו לנסות להפוך את הלל ואת הסטודנטים בקמפוסים, לשגרירים פעילים למען ישראל?

<אריק פינגרהאט: אני מודה על המחמאות לאוכל הכשר שנהנה ממנו חבר הכנסת ליפמן בהלל במרילנד.

נסים זאב: היה טעים, לא רק כשר.

<אלון פרידמן: לקחתי פה חירות גדולה מדי בתרגום.

<אלון פרידמן: אתה צודק.

<אלון פרידמן: אני לוקח את דבריי בחזרה.

<אלון פרידמן: נשיא הלל מזמין את כל מי שמבקר בוושינגטון בקרוב להתארח גם במטה החברה העולמי בוושינגטון.

<אריק פינגרהאט: אני מתייחס לשאלה שלך מאוד ברצינות ואנחנו עדים ומודעים לכך שהמאמצים לעשות דה לגיטימציה של מדינת ישראל הלכו והתגברו וממשיכים ומתחזקים בשנים האחרונות.

<אריק פינגרהאט: אנחנו מוכרחים לאמץ גישה פעילה יותר ואגרסיבית יותר, לא מספיק לנו כבר לשלוח סטודנטים לתגלית ולהסתפק בזה, אנחנו מוכרחים לעבור לשלב הבא מבחינת האגרסיביות של העבודה שלנו.

<אריק פינגרהאט: במהלך השנה האחרונה, מאז שהתמניתי לנשיא הארגון העולמי, יצרנו מחלקה חדשה במטה החברה העולמי בוושינגטון שנקראת 'הננו', זו מחלקה לחינוך ומעורבות עם ישראל.

<אריק פינגרהאט: המחלקה הזאת מנוהלת על ידי ישראלית, שליחה, חלי קידר, שמשמשת בתפקיד סגנית נשיא ומדווחת ישירות לנשיא.

<אריק פינגרהאט: תפקידה של המחלקה הזאת זה לייצר את המשאבים ואת המקורות שבהם כל ההללים בקמפוסים ברחבי העולם יוכלו להשתמש במקורות האלה ולהגן על ישראל בצורה ראויה.

<אריק פינגרהאט: עלה בידינו לגייס תרומות נוספות ומשאבים נוספים מקרנות כגון מרקוס, זינגר, דיווידסון, על מנת לחזק את היכולת שלנו לייצר חומרים כאלה.

<אריק פינגרהאט: כחלק מהמאמצים האלה למשל ערכנו חשיפה מאוד רחבה של קמפוסים ברחבי ארצות הברית במהלך מבצע 'צוק איתן' בקיץ האחרון, גם שמענו את שגריר ישראל בארצות הברית, רון דרמר, וגם את יושב ראש האופוזיציה, יצחק בוז'י הרצוג.

<אריק פינגרהאט: במהלך ההכנות לפתיחת שנת הלימודים עכשיו, בסתיו האחרון, מאחר שהיינו מודאגים וידענו שיהיו השלכות למבצע 'צוק איתן' בקיץ כאן הצלחנו באמצעות שותפינו בסוכנות היהודית לגייס עוד שליחים במילואים, עוד כ-40 שליחים, לקמפוסים שאין בהם באופן קבוע שליח על מנת להיערך לפתיחת השנה שעשויה הייתה להציג אלמנט ארצי ישראלי מוגבר.

<אריק פינגרהאט: ואלה רק דוגמאות לחלק מהדברים שאנחנו עושים בקמפוסים כחלק מהמאמץ.

יואל רזבוזוב: תודה.

יואל רזבוזוב: חבר הכנסת נסים זאב.

נסים זאב: קודם כל זה כבוד בשבילנו.

נסים זאב: ראשית אני רוצה לברך אותך, אדוני.

נסים זאב: שמך פינגרהאט, פינגר זה אצבע והארט זה לב חם, יש לך את שניהם.

נסים זאב: שמת את האצבע במקום הנכון, על ההדק, כדי להביא את הסטודנטים ולקשר אותם לארץ ישראל ולעם ישראל ואני מברך אותך על כך.

נסים זאב: שלא יהיה ספק, תמיד יהיו שועלים קטנים מחבלים בכרמים שירצו לפגוע בכל הארגון הזה.

נסים זאב: יש כאלה שייראו כאילו הם באים להזדהות, אבל הם באים בעצם לחבל ולהזיק לכל הפעילות שלכם.

נסים זאב: מה שחשוב זו המטרה שלך, הנחישות שלך, הכיוונים שלך, לקרב כמה שיותר את הסטודנטים לעם ישראל, שירגישו חלק מארץ ישראל בכל מקום שהם נמצאים.

נסים זאב: לא צריך להתרגש מזה שיש ארגונים כאלה ואחרים שפועלים נגד מדינת ישראל, הם לא פועלים רק נגד הלל, הם פועלים פה בתוך מדינת ישראל, הלוא יש לנו חברי כנסת שהולכים לג'יי סטריט ולצלם ומזדהים איתם.

נסים זאב: מעניין, זה לא מפריע לאף אחד?

נסים זאב: לי זה מפריע הרבה יותר, כי הנזק העצום שהם עושים למדינת ישראל זה הרבה יותר נזק מאשר יעשו בארגון הלל.

נסים זאב: מה שחשוב לי, אדוני, שבתוצאה, דיברת על 20,000 סטודנטים, כמה מהם בסופו של דבר אתה חש שבאמת הצלחת לקרב אותם, להביא אותם, בכל הפעילות הענפה שלך.

נסים זאב: זה הכי חשוב.

יואל רזבוזוב: 20,000 זה בארץ.

<אלון פרידמן: בארצות הברית 400,000 סטודנטים יהודים שלומדים בכל שנה נתונה.

נסים זאב: אז חשוב לי לדעת, בסופו של דבר, דרך תגלית, דרך כל הארגונים האלה שפועלים ומביאים אותם לארץ, כמה אדוני חש באחוזים שאתה מצליח לקרב אותם ולהביא אותם לציונות ולכל האידיאולוגיה של העם היהודי.

נסים זאב: אני רוצה לומר לך שזהות יהודית זה מאוד מורכב, יש כאלה שחושבים שחוק הלאום יביא את הזהות היהודית שלנו, יגדיר מה זה הזהות היהודית ויש כאלה שעושים מנגל ביום העצמאות ובזה הם מזדהים עם העם היהודי, יש להם יום עצמאות, כל אחד והרמה שלו.

נסים זאב: לכן מה שחשוב לי זה הנחישות שלך, ואת זה אני רואה ברוך ה', ואני מברך אותך על כך, ושחלילה וחס לא תרגיש רפיון ידיים בגלל גורמים כאלה ואחרים שליליים שמנסים לחבל בפעילות שלכם.

נסים זאב: על כך אני מברך אותך.

יואל רזבוזוב: תודה לחבר הכנסת נסים זאב.

יואל רזבוזוב: אנחנו נמשיך בדיון וכיוון שיש לנו הרבה דוברים, תנסו להיצמד לשלוש דקות לדובר ולהזדהות לפרוטוקול.

יואל רזבוזוב: אנחנו ממשיכים.

<נתן נסטל: אני יכול להגיב בקיצור?

יואל רזבוזוב: הבנו את הנקודה, נתן, אנחנו לא נפתח אותה בהמשך.

יואל רזבוזוב: רותם אוחנה, מנהלת מרכז הלל במכללת ספיר, בבקשה.

<רותם אוחנה: בוקר טוב.

<רותם אוחנה: אני מנהלת את מרכז הלל במכללה האקדמית ספיר, בוגרת תואר ראשון בתקשורת, פעילה חברתית בשדרות, מנחת קבוצות וסטודנטית לתואר שני בניהול ויישוב סכסוכים באוניברסיטת בן גוריון.

<רותם אוחנה: גדלתי והתחנכתי כאן בירושלים ולפני שבע שנים עברתי לגור בשדרות עם תחילת הלימודים בספיר.

<רותם אוחנה: ספיר היא המכללה הציבורית הגדולה ביותר בישראל והמוסד האקדמי היחיד בעוטף עזה המתמודד ב-14 השנים האחרונות עם אתגרי המצב הביטחוני ואיום הירי המתמיד מרצועת עזה.

<רותם אוחנה: כ-75% מהסטודנטים בספיר הם דור ראשון להשכלה גבוהה בישראל, כ-90% מהם הם תושבי הנגב, ואני אסתכן ואומר שאולי יותר מ-60% מהסטודנטים היהודיים בקמפוס שלנו לא לגמרי מבינים מה ההבדל בין זהות יהודית וזהות ישראלית.

<רותם אוחנה: ביום חמישי הקרוב יגיעו לשדרות 50 משתתפי פרויקט מסע של משרד ראש הממשלה והסוכנות היהודית לסמינר חווייתי עם סטודנטים מהלל ספיר שפעלו בקהילה במהלך 'צוק איתן'.

<רותם אוחנה: הם יספרו על הבחירה שלהם לחיות בשדרות, העשייה במרחב הקהילתי המיוחד שבו הם פועלים והתובנות שלהם מהקיץ האחרון.

<רותם אוחנה: משתתפי מסע יספרו על חוויית הסטודנט היהודי בקמפוס בחו"ל בזמן מלחמה בארץ, אתגרי ההבנה וההסברה, יחד ננסה להבין איזה מחויבות ואחריות יש לנו אחד כלפי השני בשגרה ובחירום.

<רותם אוחנה: מפגשים כאלה גורמים לאותו סטודנט מבולבל שמתקשה להבין בין זהות יהודית וישראלית להבין שהוא חלק ממשהו גדול יותר, כשאת החוויה שלו בישראל, ובשדרות במיוחד, צריך וכדאי להבין בהקשר הרבה יותר רחב.

<רותם אוחנה: המשקפיים האלה מאפשרים לסטודנט מרחק מהעומס הרגשי ואפשרות להקנות משמעות חדשה ובעלת כוח לחוויית החיים המורכבת בישראל בכלל ובמיוחד בעוטף עזה.

<רותם אוחנה: בתכנית האחרונה שפיתחנו עבור אוכלוסיית דוברי הרוסית בקמפוס למדנו שמעל 2,300 סטודנטים, קרוב לשליש מהסטודנטים בספיר, הם דוברי רוסית, עולים ובני עולים.

<רותם אוחנה: בתכנית שלנו פגשו צעירים יהודים מברית המועצות לשעבר למסע שטח בן 5 ימים בנגב המערבי, למדו ופגשו אנשי רוח וחברה תושבי האזור והכירו יחד קהילות שונות בשדרות, בעיקר שאלו שאלות.

<רותם אוחנה: קצרה היריעה מלתאר את עוצמת החוויה עבור המשתתפים, הישראלים והרוסים כאחד, ולכן אסיים בציטוט מסיכום המסע של אחת המשתתפות, אלינה שטיינברג, סטודנטית למינהל ומדיניות ציבורית בספיר, 'אני חושבת שהחוויה שעברתי לימדה אותי הרבה מאוד על עצמי ועזרה לי להתמודד עם סוגיות בזהות שלי שעד אז ברחתי מהן, נפל לי האסימון בנוגע להתנהגויות של ההורים שלי והתמלאו אצלי הפערים בין הזהות שלי כישראלית לבין הזהות שלי כבת לקהילת העולים מברית המועצות.

<רותם אוחנה: באיזה שהוא מקום זה גם חיזק אצלי את הגאווה במוצא שלי.

<רותם אוחנה: אני מבינה טוב יותר היום שאני לא חייבת לבחור, מותר לי להיות גם ישראלית וגם רוסייה.

<רותם אוחנה: דיברנו הרבה על איך זה ששם היינו 'היהודים' וכאן אנחנו 'הרוסים', תמיד אחרים, ואולי זה בעצם מה שמחבר אותנו באמת, ישראלים, יהודים, הרי כולנו היינו פעם אחרים במקום אחר, לא?'.

<רותם אוחנה: תודה רבה.

יואל רזבוזוב: תודה.

יואל רזבוזוב: יישר כוח על הפעילות המבורכת.

יואל רזבוזוב: כיף לשמוע.

יואל רזבוזוב: אנחנו ממשיכים הלאה.

יואל רזבוזוב: חגי אליצור, ראש אגף בכיר תפוצות במשרד לירושלים והתפוצות.

יואל רזבוזוב: בבקשה.

<חגי אליצור: שלום, ברוך הבא.

<חגי אליצור: אנחנו כמובן רוצים לברך את נשיא הלל ואת הלל, את אלון ואת אריק כמובן על העבודה הטובה שאתם עושים.

<חגי אליצור: אחד הדברים הכי טובים בתפקיד שלי זה שאני רואה הרבה מאוד אנשים מהעולם היהודי שמקדישים את כל זמנם ומרצם להמשך קיומו של העם היהודי, גם לקשר עם ישראל וכל הכבוד על הדבר הזה, זה מדהים לראות שאנשים שיש להם קריירות והיו יכולים להתפתח בכל מיני מקומות אחרים מקדישים את חייהם לעם היהודי ותודה רבה.

<חגי אליצור: זה אחד הדברים הכי טובים בתפקידי, אז תודה, אני אתחיל עם זה.

<חגי אליצור: אני אומר גם בקשר לדיון שהיה פה, שני דברים לתת הקשר לכל העניין הזה.

<חגי אליצור: יש שלושה אתגרים מאוד מאוד גדולים, בהקשר גם למה שאמר חבר הכנסת ליפמן אמר, שניצבים לפתחה של הלל ואחרי זה אני אדבר גם על שיתוף הפעולה עם ממשלת ישראל.

<חגי אליצור: האחד זה באמת להביא זהות יהודית משמעותית.

<חגי אליצור: זאת אומרת לא רק להיות בית ומקום חברתי, אלא ליצור באמת זהות יהודית משמעותית שמחברת את הצעיר היהודי בקמפוסים, כמו שכולם אמרו, שהוא העתיד של הקהילות, לזהות יהודית ולהבין את שורשיו.

<חגי אליצור: זה נכון גם לסטודנטים בישראל וודאי לסטודנטים בחו"ל, זה דבר מאוד מאוד משמעותי וזו שאלה גדולה מאוד איך עושים את זה ואיך מביאים תוכן משמעותי שיכול לעשות את הדבר הזה.

<חגי אליצור: הדבר השני זה באמת הנושא של הקשר לישראל וקצת יותר מקשר לישראל, זה ליצור אווירה פרו ישראלית וזה דבר שני.

<חגי אליצור: אמנם שמתי את זה בתור שני דברים, אבל בעצם אנחנו מבינים היום שבמציאות שיש לנו בקמפוסים הדברים האלה קשורים אחד לשני, אין זה בלי זה ואין זה בלי זה, אין זהות יהודית בלי קשר לישראל ואין קשר לישראל בלי זהות יהודית, זה דבר שכמעט לא קיים והמפתח זה לדעת לעשות אחד מתוך השני וביחד עם השני וזה קשור מאוד לדיון שהיה פה קודם בהרבה מאוד מובנים וזה גם דיון, שלא היה פה, איך משתפים פעולה גם עם ארגונים אחרים שעוסקים בזהות יהודית והם קצת יותר חלשים בקשר לישראל ואיך הלל באמת יוצר קשרים משמעותיים כדי להעשיר את כל הסטודנטים בקמפוסים.

<חגי אליצור: האתגר השלישי הוא איך עושים את זה בכל העולם.

<חגי אליצור: צפון אמריקה זה לא כל העולם היהודי, כידוע.

<חגי אליצור: המציאות של קמפוסים, לא בכל העולם יש קמפוסים, לא בכל העולם אפשר לעבוד ככה וזה דבר משמעותי.

<חגי אליצור: היכולת להגיע גם לאנשים אחרים במקומות שאין בהם מסגרת שהיא קמפוסית היא אתגר אדיר שאנחנו חייבים לתת לו מענה, כי אחרת אנחנו נאבד המוני סטודנטים יהודים בעולם וזה דבר מאוד משמעותי.

<חגי אליצור: אני רוצה לדבר כאן על משהו שייתן לזה קצת הקשר מבחינת שיתוף הפעולה עם ממשלת ישראל.

<חגי אליצור: השיח שלנו במשרד התפוצות עם הלל, עם אריק, הוא עמוק וכבר מתמשך ואנחנו ממשיכים אותו כל הזמן.

<חגי אליצור: המהלך הכי גדול שעושה היום הממשלה ביחד עם הסוכנות היהודית וביחד עם העולם היהודי המאורגן והקרנות הוא דבר שנקרא יוזמה משותפת לממשלת ישראל והעם היהודי, שנידונה פה כבר בוועדה.

<חגי אליצור: המטרה שלה היא באמת ליצור איזה שהיא הסתכלות על הדור הצעיר של העולם היהודי מגיל 12 בר מצווה, בת מצווה, עד גיל 35, וליצור גם פרויקטים שייעשו בשיתוף פעולה עם העולם היהודי וממשלת ישראל לכל הגילאים האלה ובעיקר גם לעבוד על הרצף של דבר שהיום מאוד מאוד בעייתי, כי יש היום עשרות סטודנטים בקמפוסים שכבר השתתפו בפעילויות יהודיות משמעותיות, היו במחנה, היו בסיור תיכון בארץ, הם כבר בתוך מאגר המידע היהודי, הם כבר התחילו פעילויות של להיות שותפים, אבל כשהם מגיעים פתאום לקמפוסים הלל צריך להתחיל מהתחלה, למצוא אותם, להביא אותם, ואז כשהם עוזבים את הקמפוסים שוב אנחנו - - - זה אתגר מאוד גדול שהיוזמה בעצם מכוונת, אני חושב, להתמודד איתו, שיהיה רצף אחד גדול, שנדע איך לתת לצעיר היהודי ולצעירה היהודייה גם פעילות משמעותית, כמו שאמרתי קודם, שהיא עמוקה והיא מבוססת תוכן ולא רק חברה, והדבר השני זה שגם נדע ליצור את הרצף הזה מגיל 12 עד גיל 35 לפחות.

<חגי אליצור: זה אתגר מאוד מאוד גדול שניצב לפתחו של הלל ואנחנו נשתף פעולה כדי להשיג אותו ושמתוך ה-400,000 הצעירים האלה אנחנו נוכל להגיע לאחוזים מאוד מאוד גבוהים שיהיו פעילים בפעילויות שונות בדבר הזה.

<חגי אליצור: אז תודה רבה ושיהיה המון בהצלחה.

<חגי אליצור: אלה אתגרים גדולים והדרך עוד ארוכה.

יואל רזבוזוב: תודה, חגי, זאת המשימה של כולנו.

יואל רזבוזוב: אנחנו ממשיכים בדיון.

יואל רזבוזוב: בקי כספי, ארגון פדרציות צפון אמריקה.

יואל רזבוזוב: בבקשה, בקי.

<בקי כספי: שלום.

<בקי כספי: אני מאוד מברכת על הדיון של היום ותודה לך, אריק, על ההנהגה הרגישה שלך.

<בקי כספי: אני רוצה להמחיש לבית הזה את המציאות המאוד מאוד מורכבת שיש בקמפוסים.

<בקי כספי: ב-50 ימי המבצע בקיץ אנחנו דאגנו והרגשנו איזה שהיא עלייה במקרים והיה מזל מאוד גדול שרוב הסטודנטים היהודיים לא היו בקמפוסים במהלך חודשי הקיץ.

<בקי כספי: לאור החששות של מה שיכול לבוא בתחילת הסתיו, עם החזרה לקמפוס, אנחנו התחלנו מאמץ של התייעצות והתכנסות של הארגונים המובילים שעובדים בזירה הזאת, כמובן עם הלל והסוכנות ועם אחרים, קטנים יותר, ואנחנו רואים, וזה מאוד מאוד חשוב שאנשים יבינו את זה, זינוק ב-100%, כלומר המקרים האנטי ישראליים בקמפוסים באמריקה הוכפלו בסתיו ואני רוצה גם להצדיע בשם JFNA, בשם הפדרציות, לעבודה המאוד אמיצה של הלל, הן לכנס דיונים ודו שיח אמיץ, כי דו שיח לא בעל אופי כזה לא יקדם אותנו.

<בקי כספי: זה דבר לא פשוט ואני חושבת שהעבודה נעשית ברגישות יתרה ואנחנו צריכים לתמוך במאמצים האלה, להגיד תודה לארגון הלל ולברך על זה שיש שותפים אמיצים שמוכנים לשמש כחומת מגן עבור מדינת ישראל בזמנים כל כך לא פשוטים כמו שאנחנו מוצאים את עצמנו היום.

<אריק פינגרהאט: כמובן שכשציינתי קודם את התומכים הגדולים בפעילות של הלל, הלל לא היה יכול לשרוד לחלוטין ללא התמיכה המאוד מאוד משמעותית של הפדרציות של הקהילות היהודיות בצפון אמריקה.

<אריק פינגרהאט: בסתיו האחרון בלבד, בגלל העובדה שהמבצע התרחש במהלך חודש יולי והסמסטר נפתח מיד אחר כך, ארגון הקהילות היהודיות של צפון אמריקה התארגן במהירות וביעילות ופשוט העביר סכומים מאוד משמעותיים כדי שהלל יוכל להתחיל לפעול בצורה נאותה עם פתיחת שנת הלימודים בסתיו.

<אריק פינגרהאט: לא רק במשאבים כספיים, אלא גם בהרבה ידע שיש לארגון הקהילות היהודיות בצפון אמריקה בנוגע לאבטחה וביטחון של מבנים ושל ניהול חיים יהודיים בקמפוס.

<אריק פינגרהאט: אני רוצה להודות בשם הלל לארגון הפדרציות.

יואל רזבוזוב: תודה.

יואל רזבוזוב: אנחנו ממשיכים הלאה, מר אילן וגנר, הנציג של הסוכנות היהודית.

<אילן וגנר: אני אקצר, כי הזמן רץ.

<אילן וגנר: קודם רציתי לברך את אריק ואלון, שאתם פה.

<אילן וגנר: השותפות בין הסוכנות והלל היא שותפות רבת שנים, יש לי הזכות להיות מעורב אישית כבר 10 שנים בשותפות הזו ואני יכול להעיד שמשנת 2003, כשהיו, אני חושב, 6 שליחים בקמפוס, עד היום שיש 70 שליחים בקמפוס ועשרות אלפי הסטודנטים שהגיעו לארץ בין השנים האלה בפעילות המוגברת של הלל בפרויקט תגלית, בפרויקט מסע, בפרויקט onward Israel, אין ספק שזה ארגון שהוא ביום יום שלו בהמון מובנים הולך ומגביר את הקשר שלו עם ישראל ואת התמיכה שלו בעשייה הציונית היהודית בקמפוסים בצפון אמריקה.

<אילן וגנר: אני יכול להעיד על זה בפרספקטיבה.

<אילן וגנר: הדבר השני שאני רוצה להגיד בקצרה, וזה נאמר כאן קודם, המציאות היא באמת מורכבת ואני חושב שארגון הלל מתמודד בגבורה עם שתי משימות שלא תמיד הולכות ביחד, האחת היא לחזק את הקשר ואת התמיכה במדינת ישראל והשנייה היא להיות בית תומך, מקבל וקולט כל יהודי באשר הוא בקמפוסים.

<אילן וגנר: הדבר הזה, כל אחד יכול להבין את המורכבות שלו, אבל כפי שנאמר קודם, בלי גם להתייחס לזהות היהודית של סטודנטים ולתת להם תחושה שעם מגוון הדעות שיש להם יש להם מקום ויש להם שיח ויש להם בית בקמפוס, אני חושב שארגון הלל היה מועד בייעודו והוא לא עושה את זה.

<אילן וגנר: לכן יש כאן מורכבות.

<אילן וגנר: אני יכול להגיד שאני מרגיש שלם ובטוח עם ההתמודדות של הארגון בסוגיות האלה והוא באמת תומך ומחזק את הקשר עם ישראל, אבל גם מכיל מגוון רחב של סטודנטים שחיים ופועלים בעולם מורכב באופן כללי ובקשר לישראל באופן ספציפי.

יואל רזבוזוב: תודה, בהחלט הקשר בין הלל והסוכנות הוא קשר הדוק, אני ראיתי את זה ואתם באמת עובדים ביחד.

יואל רזבוזוב: גב' סאנא בריטבסקי מקרן ג'נסיס, בבקשה.

<אלכסנדרה בריטבסקי: האמת שברצוני היה להתייחס כמעט לכל הדברים שכולכם דיברתם, כי אנחנו אפילו בעולם הזה מדברים עם עברית כל כך מגוונת, נגיד ככה.

<אלכסנדרה בריטבסקי: אנחנו שומעים מחלק מכם אנגלית אחרי עברית, מחלק מכם רוסית אחרי עברית, מישהו מדבר עברית הרבה יותר צלול מאחרים, אך דווקא בעיניי כולנו נציגים של עם ישראל המודרני.

<אלכסנדרה בריטבסקי: אנחנו אנשים שונים, אנחנו באמת מאוד מגוונים, אך אנחנו עם אחד.

<אלכסנדרה בריטבסקי: אנחנו כקרן ג'נסיס תומכים בארגון הלל למעשה כמעט ב-7 השנים האחרונות.

<אלכסנדרה בריטבסקי: עיקר התמיכה שלנו היא כמובן בהלל בשטח ברית המועצות לשעבר, אני מדברת על הלל רוסיה, שכיום נחשב לארגון הגדול ביותר לצעירים יהודים דוברי רוסית שנמצאים שם.

<אלכסנדרה בריטבסקי: אני גם מדברת על הלל קייס, אנחנו קוראים לזה, כל המדינות חוץ ממדינת רוסיה, וכרגע אנחנו מדברים על 18 סניפים של הלל, מבילורוס עד ארצות קווקז או אסיה הקטנה.

<אלכסנדרה בריטבסקי: חשוב לציין שכרגע אנחנו רואים בארגון הלל גם מקום כמעט היחידי כאשר דיון מאוד פתוח על ישראל מתנהל בתוך האוניברסיטאות הרוסיות הגדולות.

<אלכסנדרה בריטבסקי: כאן, להיפך מהמצב שקיים בקמפוסים בארצות הברית, אנחנו כמעט בכל מקום רואים תמיכה גורפת על ידי סטודנטים יהודים דוברי רוסית, גם בישראל המודרנית, בת זמננו, גם כמדינה וגם המצב שישראל נמצאת היום כמדינה במזרח התיכון.

<אלכסנדרה בריטבסקי: אבל חוץ מזה, שזה בעצמו די חשוב, כי הלל הרוסי ובכלל הלל דוברי רוסית הוא מאוד קרוב למדינת ישראל של היום, אנחנו יכולים לזהות עוד עניין אחד שהוא בעיניי לא פחות חשוב מקשר לישראל, אנחנו כולנו מודעים למצב באוקראינה כרגע ואנחנו כולנו מודעים לזה שהמצב הזה הוא חשוב והוא מסוכן מאוד, לא רק לאוכלוסייה האוקראינית כולה אלא גם ליהדות באוקראינה.

<אלכסנדרה בריטבסקי: באזור המלחמה נמצאים 4 סניפים של הלל כיום, כמעט כל האנשים שם - - - אפילו קשה לי להסביר איך זה היה בפועל, אבל בעצם הוזמנו על ידי ההללים האחרים.

<אלכסנדרה בריטבסקי: אנחנו רואים שאנשי הלל מחפשים עבודה בשבילם, הם מחפשים מקום מגורים, הם מחפשים כל אפשרות לעזור להם, כי הם רואים באלו שהגיעו ממדינות אחרות או מערים אחרות בני אחים, גם יהודים, וזה מה שחשוב.

<אלכסנדרה בריטבסקי: אנחנו כאן מדברים על ארגון שהוא מאחד יהדות עולמית, וזה מה שחשוב, והוא מאחד את היהדות העולמית איתנו, עם מדינת ישראל.

<אלכסנדרה בריטבסקי: כאן מה שברור לנו וברור ב-20 השנה האחרונות, שלא מספיק לעלות לישראל כדי להתחבר לעולם היהודי.

<אלכסנדרה בריטבסקי: בהלל הישראלי, וגם הגב' שדיברה לפניי דיברה על זה, יש קשר בינינו לעולם המודרני, העולם היהודי מחוץ לישראל, אנחנו חייבים ואנחנו כקרן מאוד מנסים לעזור בכל דבר, כדי שאנחנו באמת נרגיש כולנו אחים, כי בעצם אנחנו לא יכולים ללא תפוצות והתפוצות לא יכולות ללא ישראל.

<אלכסנדרה בריטבסקי: לכן בעיניי עצם ההגעה לכאן של אריק זה סימן שהלל העולמי רואה בנו בישראל לא רק מרכז, אלא גם שותפים לדרך.

<אלכסנדרה בריטבסקי: לי, גם כנציגה של קרן ג'נסיס, זה נורא חשוב ואני מאוד מברכת על כך שהמקום של הלל ישראל בסוף גם ימצא את עצמו בהלל הבינלאומי.

<אלכסנדרה בריטבסקי: זאת אומרת אנחנו יכולים להגיד כיום שאנחנו תומכים בארגון באמת שמאחד את הנוער היהודי מכל העולם, גם הסטודנטים, ומה שחשוב לציין בנוסף לכך, בעיניי לפחות, זה לחשוב איך אנחנו מקשרים את הקשר שלנו עם אותה היהדות העולמית באופן הדוק יותר, מה אנחנו עושים איתם אחרי הגיל של הלל, מה אנחנו עושים עם אלה שאחרי הרבה שנים עם הלל עלו לישראל וכיום הם ישראלים ובעצם איך אנחנו ממשיכים את הקשר כדי לא לאבד שוב פעם את האנשים הצעירים שהיו כבר בזירתנו ועוד פעם יכולים לעזוב אותנו.

יואל רזבוזוב: תודה לך, סאנה.

יואל רזבוזוב: אנחנו ממשיכים הלאה, גב' גוסטי יהושע ברוורמן, ראש המחלקה לפעילות ציונית בתפוצות, ההסתדרות הציונית.

יואל רזבוזוב: בבקשה.

<גוסטי יהושע ברוורמן: צהריים טובים.

<גוסטי יהושע ברוורמן: אני רוצה לומר שנהניתי מכל מילה שהנשיא של הלל אמר.

<גוסטי יהושע ברוורמן: אני שותפה לגמרי להבנה שאנחנו צריכים לדבר עם כולם ולא רק עם המשוכנעים ולצאת החוצה אליהם ולא לחכות שהם יבואו אלינו.

<גוסטי יהושע ברוורמן: כאח הגדול של הסוכנות היהודית, אבל גם הצעיר, בעקבות הקונגרס האחרון, אני יכולה להגיד שהמחלקה שאני עומדת בראשותה שמה מאמץ מאוד מאוד גדול לחזק את הנושא של הזהות הציונית.

<גוסטי יהושע ברוורמן: אחד הדברים שדובר פה הרבה מאוד זה העניין של העמקת הזהות היהודית, אבל אנחנו יודעים שמה שקורה בקמפוסים, שהרבה פעמים יש העמקה בזהות היהודית על חשבון התרחקות מישראל.

<גוסטי יהושע ברוורמן: זאת תופעה שאנחנו צריכים להיות ערים לה, אנחנו צריכים להתמודד איתה ואנחנו צריכים לתת לה מענה.

<גוסטי יהושע ברוורמן: מתוך שכך אנחנו מאמינים שאנחנו צריכים לפתח את שלוש האיי'ם, כנגד הטריפל די שהציגו פה, ואני מאוד מסכימה איתם, זה ה-Identity, זה נושא של זהות ציונית, זה Identification, זה הזדהות עם הערכים הציוניים, ו-Israel כערך מרכזי בבניית הזהות היהודית של הסטודנטים.

<גוסטי יהושע ברוורמן: להיות סטודנט היום בקמפוסים בצפון אמריקה ובכלל בעולם הוא לא דבר פשוט.

<גוסטי יהושע ברוורמן: כל מי שמסתובב בקמפוסים מבין שהאתגר הוא בלתי רגיל ולכן כמו ששמעתי באוסטרליה, They Jude out, הם פשוט מוותרים גם על הזהות היהודית הרבה פעמים רק כדי לא להתמודד עם להגן על מדינת ישראל ולהיות ה- spokespersonשל מדינת ישראל.

<גוסטי יהושע ברוורמן: לכן מה שאנחנו עושים זה לפתח פלטפורמות בטוחות לדיון הרבה יותר רחב ומעמיק בשאלת הזהות הציונית, מתוך הבנה שהסטודנטים היום ובכלל החבר'ה הצעירים, לא אוהבים שיגידו להם איך לחשוב, מה לחשוב, הם לא אוהבים סיסמאות וזה נכון לגבי אלה שרוצים בכלל לנהל שיח, הרוב הרבה פעמים פשוט בורחים הצידה.

<גוסטי יהושע ברוורמן: אנחנו פיתחנו מערך שלם של תכניות מתוך אותה מכוונוּת לייצר שיח שהוא לא פשוט, הוא הרבה פעמים אפילו קשה מאוד לנו, הישראלים, לשמוע אותו, במקומות שבהם הרבה פעמים האמירות הן מאוד מאוד קשות.

<גוסטי יהושע ברוורמן: אני מאלה שמאמינה שאם אנחנו לא נותנים את המקום זה לא אומר שהאמירות האלה לא מתקיימות, הן מתקיימות ואנחנו צריכים לעודד אותם שיהיו על השולחן, משום שזו הדרך היחידה לשמור על השיח עם אלה שהם לא משוכנעים ולכן אני מסכימה לגמרי, אני מאוד לא אהבתי את הסרט שראינו פה, הוא בעיניי מאוד בעייתי, אני לא אוהבת את האמירות על ג'יי סטריט, לדוגמה, משום שאני ניזונתי מאותן שמועות.

<גוסטי יהושע ברוורמן: כשהלכתי ופגשתי, ג'יי סטריט הוא לא מקשה אחת, אין לנו את הפריבילגיה לוותר על חלקים מהעם היהודי רק בגלל שהם לא חושבים בדיוק כמונו, נורא קל לדבר עם המשוכנעים, אנחנו מפסידים אותם, אנחנו לא צריכים להיות במקום הזה.

<גוסטי יהושע ברוורמן: לכן אנחנו פועלים עם הלל בשיתוף פעולה מתוך אמונה שלמה שאנחנו צריכים מכפילי כוח, אנחנו עובדים יחד איתכם בנושא של הכשרת שליחי הלל וזה מתקציבי המחלקה המאוד מאוד מצומצמים מתוך הבנה שאנחנו צריכים להרחיב את הנוכחות שלנו בקמפוסים.

<גוסטי יהושע ברוורמן: אנחנו עושים את זה באמצעות הכשרה, אנחנו עושים את זה באמצעות תכניות להכשיר סטודנטים להעביר תכנים בתוך הקמפוסים, אנחנו עוסקים בנושא של הכנה לתגלית.

<גוסטי יהושע ברוורמן: תגלית יכולה בקלות רבה להפוך למין טיול בארץ, אנחנו מאמינים שיש ערך בלהכין את הסטודנטים.

<גוסטי יהושע ברוורמן: הייתי שמחה לראות מאוד אם אוטובוסים של תגלית היו עוצרים במרכז הרצל, שגם הוא תחת האחריות של המחלקה ולא רק עוברים בשביל המחבר בין 'יד ושם', הזיכרון שלנו לקבר של הרצל, אלא עוצרים במרכז הרצל ודנים קצת על החזון הציוני.

<גוסטי יהושע ברוורמן: אגב, מאחר שיש רשימה שלמה של תכניות שאנחנו עושים במחלקה יחד איתכם, לדוגמה כמו שאתם יודעים השבוע זה כ"ט בנובמבר, זה בעיתוי מאוד מאוד משמעותי לכולנו.

<גוסטי יהושע ברוורמן: כאשר השבוע ידונו בכל מיני בירות בעולם על הכרה במדינה פלסטינאית מצאנו לנכון במחלקה לפתח תכנית שקראנו לזה, the vote , ההצבעה, זה תמיד בעברית ובאנגלית, כשאנחנו שמים פלטפורמה לדון של מה המשמעות של החלטת האו"ם ב-47' לגבי מדינת ישראל, לגבי הזהות.

<גוסטי יהושע ברוורמן: זו אחת הדוגמאות שאנחנו מציבים לכם, הלל, בתוך הקמפוסים, תוך כדי הכשרה שלנו, תוך כדי רצון שלנו שבאמת יתקיים שיח רחב ככל האפשר, כולל בנושא ה-BDS, שבינינו, בואו נדבר על ה-BDS, האם זה ביקורת לגיטימית או שזה ניסיון חדש לקריאה להשמדתה של מדינת ישראל.

<גוסטי יהושע ברוורמן: אני מאמינה שאנחנו צריכים לצאת החוצה, לא לחכות להם שיבואו, ואנחנו רואים את עצמנו מחויבים להצלחת הלל, בדיוק כמו שאנחנו נשמח לראות את הלל לוקחים אותנו כשותפים שלכם.

יואל רזבוזוב: תודה לגוסטי.

יואל רזבוזוב: אנחנו ממשיכים הלאה, פרופ' חנן אלכסנדר, דיקן הסטודנטים וראש בית הספר הבינלאומי באוניברסיטת חיפה.

יואל רזבוזוב: בבקשה.

<חנן אלכסנדר: תודה רבה, כבוד יו"ר הוועדה וחברי הכנסת.

<חנן אלכסנדר: לכבוד הוא לי לדבר פה בצוות החשוב הזה.

<חנן אלכסנדר: אני מברך על הדיון כמו כולם.

<חנן אלכסנדר: בוודאי ובוודאי הבעיה של דה לגיטימציה בקמפוסים זו אחת הבעיות המורכבות והחשובות שאנחנו חייבים לדון בהן, אבל הדרך הנכונה לדון בה היא לא לתקוף את עצמנו.

<חנן אלכסנדר: אני הייתי באוניברסיטת ברקלי כמרצה אורח ב-2010 וגם נתן יודע, כי אנחנו נפגשנו שם לא מעט פעמים, והלל שם, והרב אדם נפתלי קלמן היה השותף שלי המלא על מנת להתמודד ולהתנגד ל-BDS שניסו להעביר שם.

<חנן אלכסנדר: אם כן עכשיו לקרוא כאילו ולהאשים את הלל כי היא מקבלת אחריות על הדבר הזה, זה פשוט להפוך את האמת על פיה וזה לא נכון.

<חנן אלכסנדר: נהפוך הוא, אני מקבל במאה אחוז את התפיסה של אריק פה, לנסות לחבק את כולם בצורה חכמה, כמו שהם עושים, ואם כן גם העבודה המאוד חשובה, גם בקמפוסים וגם כאן בארץ, כמו שאנחנו שמענו מחברה שלנו ממכללת ספיר, כמובן במדינות אחרות, זה הכול חלק ונחלה חשובה של העבודה של בית הלל.

<חנן אלכסנדר: אבל אני בא לדיון הזה עם פרספקטיבה קצת אחרת, כי אני חבר סגל אקדמי בתוך האוניברסיטאות הללו, אני לא בא מחוץ.

<חנן אלכסנדר: בית הלל ברוב המקרים הוא ארגון לצדה של האוניברסיטה ולא בלב לבה של האקדמיה.

<חנן אלכסנדר: זה נכון שזה ככה וראוי שזה יהיה ככה, אבל הבעיה העיקרית שלנו בקמפוסים היא בעיה בתוך הקמפוסים, בתוך האקדמיה ולא לצד האקדמיה.

<חנן אלכסנדר: אם אנחנו רוצים להתמודד עם הבעיה הזאת על בוריה, אנחנו חייבים, אני חושב, אני זורק פה את האתגר גם לאריק וגם ליושב ראש הוועדה הזאת וגם לחברי הוועדה, להקים ועדה אקדמית של חברי סגל בתוך הקמפוסים על מנת לדון במורכבות האינטלקטואלית של ההתנגדות הזאת לעצם קיומה של מדינת ישראל על בסיס תיאוריה פוסט קולוניאלית וכל מיני תיאוריות אחרות שהן בעייתיות בשבילנו, אבל הן גם בעייתיות מבחינת עצמן.

<חנן אלכסנדר: אם כן, אני מברך על הפעילות של הלל.

<חנן אלכסנדר: אנחנו גם באוניברסיטת חיפה שותפים מלאים, אני שם כדיקן סטודנטים וראש בית הספר הבינלאומי גם הקמתי בית הלל מחדש בחיפה ואנחנו שותפים מלאים ומברכים על הפעילות.

<חנן אלכסנדר: אני מאוד מברך על הגעתו של נשיא הלל שמכבד את מדינת ישראל ומכבד אותנו וגם על הדיון הזה.

<חנן אלכסנדר: תודה.

יואל רזבוזוב: תודה לפרופסור חנן אלכסנדר, דיקן הסטודנטים וראש בית הספר הבינלאומי באוניברסיטת חיפה.

יואל רזבוזוב: אנחנו ממשיכים הלאה, הגב' דבורה מרגוליס, ראש מינהל ועד ראשי האוניברסיטאות, בבקשה.

<דבורה מרגוליס: שלום וממש בהמשך לדובר הקודם, קודם כל תודה רבה על ההזמנה ומאוד מרגש אפילו להיות כאן.

<דבורה מרגוליס: יו"ר ועד ראשי האוניברסיטאות, פרופ' מנחם בן ששון, שהוא נשיא האוניברסיטה העברית, יארח מחר את מר אריק פינגרהאט ואת מר פרידמן בלשכתו בהר הצופים מחר.

<דבורה מרגוליס: נבצר ממנו להיות כאן היום.

<דבורה מרגוליס: אחד הדברים שמאוד מטרידים את ראשי האוניברסיטאות בישראל הוא נושא שעלה כאן בעקיפין וגם בגלוי, זה נושא של חרמות אקדמיים, חרמות גלויים וחרמות סמויים.

<דבורה מרגוליס: אנחנו רואים בארגון הלל שותף אפשר לומר אסטרטגי לטיפול, מניעה, ניטור, בלימה וכו' וכו' של התופעות המאוד מאוד בעייתיות האלה בשביל האקדמיה הישראלית ושיתוף הפעולה הזה כבר התחיל והוא יעמיק והביקור הזה מאוד מאוד משמח אותנו ואנחנו מאוד מודים לך.

יואל רזבוזוב: תודה לך.

יואל רזבוזוב: חן מזיג, ארגון stand with us.

<חן מזיג: שלום רב.

<חן מזיג: אני רוצה להודות למר פינגרהאט.

<חן מזיג: אנחנו שמענו אחד על השני בעבר, אבל לא נפגשנו עד היום.

<חן מזיג: אני עובד בארגון stand with us.

<חן מזיג: Stand with us הוא ארגון חינוך ישראלי בינלאומי, אנחנו פועלים בארצות הברית, שותפים מאוד קרובים של הלל באירופה, אנחנו פותחים סניפים באוסטרליה ובדרום אפריקה.

<חן מזיג: השוני, אני חושב, בינינו לבין הלל זה שהלל זה על הזהות היהודית וזה מאוד חשוב, אני חושב שזה אחד הדברים הכי חשובים לסטודנטים ובשנתיים האחרונות עבדתי בחוף המערבי בארצות הברית, בקמפוסים שם, דיברתי בפני 50,000 סטודנטים וסיפרתי על השירות הצבאי שלי.

<חן מזיג: איתי נמצאת אמילי שריידר שגם עובדת איתנו ב- stand with us בלוס אנג'לס, היא הייתה סטודנטית והיא התחילה במעורבות עם stand with us בגלל שהיא נתקלה בכל כך הרבה שנאה.

<חן מזיג: אז אנחנו כן שותפים של הלל, אנחנו מאמינים בעבודה שלהם ואנחנו מברכים אותם על השותפות הנפלאה שיש לנו איתם.

<חן מזיג: עם זאת הפעילות שלנו מתמקדת בישראל, אנחנו מאמינים שהאנטישמיות החדשה, כמו שהרבה טוענים, היא לא עוד אנטישמיות קלאסית, זה לא רק שנאה של יהודים, זה שנאה של מדינת ישראל ואנחנו עוזרים לסטודנטים בכל מיני דרכים.

<חן מזיג: יש לנו 170 אוניברסיטאות בארצות הברית שאנחנו פועלים בהן, אנחנו מכשירים מעל 170 סטודנטים, יש לנו כנסים בלוס אנג'לס, יש לנו שני כנסים במהלך השנה שאנחנו מביאים דוברים.

<חן מזיג: אנחנו לא מאמינים שיש בעיה עם האסטרטגיה, אנחנו לא חושבים שיש בעיה עם השיח, אנחנו חושבים שהשיח הוא בסדר, אנחנו פשוט צריכים לעזור לסטודנטים ולתת להם את הכלים שהם צריכים כדי לדעת לדבר על ישראל.

<חן מזיג: אנחנו לא מאמינים שאנחנו צריכים להיות הגורם שמבלבל את הסטודנטים או נותן להם כל מיני עמדות שהם לא צריכים.

<חן מזיג: הם ישמעו את הדברים האלה, הם יכולים לשמוע אותם בחוץ, אנחנו מכשירים אותם ונותנים להם את הכלים לעמוד בשביל ישראל.

<חן מזיג: כל ההצלחות שלנו במלחמה נגד החרם על ישראל, החל מאוניברסיטת וושינגטון בסיאטל, שהייתי חלק ממנו, עבודה משותפת עם הלל, שביחד הצלחנו להביס את ההחלטה, העברנו החלטה נגד חרם על ישראל, עוד לפני שהוצגה ההחלטה באוניברסיטת מערב וושינגטון.

<חן מזיג: כמו כן החרם של ה-ASA, של ה- American Studies Association, החרם האקדמי הראשון שאנחנו פעלנו כדי לשנות את ההחלטה, הייתה לנו שם את פרופ' רוברטה סייד שעובדת בשבילנו בלוס אנג'לס שהייתה שם.

<חן מזיג: כדי להילחם בתופעה שאנחנו רואים של שוברים שתיקה אנחנו שולחים כל שנה 14 חיילים לשעבר ברחבי ארצות הברית להרצות בקמפוסים, הרבה פעמים הם עובדים ביחד עם הלל, אנחנו מספקים את התכנית הזאת להלל, כי אנחנו מאמינים שכשהחיילים מגיעים לקמפוסים הם מביאים לסטודנטים firsthand experience, הן היו בשטח והם באים ומשתפים בחוויות שלהם.

<חן מזיג: אנחנו מכשירים מעל ל-200 סטודנטים כל שנה, כמו שאמרתי, אנחנו עובדים עם סטודנטים מגוונים, זה לא רק יהודים, אנחנו רואים תמיכה מסטודנטים נוצרים הרבה פעמים שרוצים לעמוד לצדנו וזה כל כך חשוב להשקיע בהם גם ולטפח אותם ולחבר גם אותם אלינו.

<חן מזיג: בישראל יש לנו את ה-fellowship שלנו של 2,000 בוגרים שאנחנו מכשירים אותם כל שנה לעבוד בשביל ישראל במשך שנה שלמה.

<חן מזיג: הם עושים פרויקטים כמו להביא צלמי אינסטגרם לארץ, כמו להביא פוד בלוגרז ולעשות פרויקטים מדהימים שבאמת משפיעים ומשנים את ישראל.

<חן מזיג: אנחנו עובדים גם בתיכונים והפוקוס העיקרי שלנו הוא, כמו שאמרתי, להילחם בדה לגיטימציה של ישראל, שאנחנו מאמינים שזאת האנטישמיות החדשה.

<חן מזיג: ואנחנו רואים תוצאות, אנחנו רואים הצלחות, פשוט צריך לתת לסטודנטים את הכלים הנכונים, צריך לעזור להם, צריך להיות שם מאחוריהם ולא צריך לשנות אסטרטגיה ולא צריך לשנות את השיח, השיח הוא נכון, פשוט צריך לחזור עליו.

<חן מזיג: אם אנחנו נחזור על השיח ואנחנו נעזור לסטודנטים להבין במה הם עומדים אנחנו נוכל להביס את התנועה האנטישמית הגזענית של ה-BDS.

<חן מזיג: ותודה וכבוד להיות איתך.

יואל רזבוזוב: תודה לחן מזיג, יישר כוח על הפעילות שלכם.

יואל רזבוזוב: באמת פעילות מבורכת.

יואל רזבוזוב: אנחנו ממשיכים הלאה, מאיר דויטש, תנועת רגבים, בבקשה.

<מאיר דויטש: שלום, תודה רבה.

<מאיר דויטש: אין ספק שאתם עושים מבחינה אסטרטגית כנראה את הדבר הכי חשוב שהיינו צריכים לעשות, מדינת ישראל צריכה להוביל את זה בכלל.

<מאיר דויטש: יהדות ארצות הברית, כל מי שמכיר מעט יודע הדור הצעיר כבר התרחק מהתמיכה החד משמעית לצד מדינת ישראל והיום הדור הצעיר מתרחק מזה.

<מאיר דויטש: אין ספק שישראל צריכה להשקיע המון כדי לדאוג לכך שבעוד 20 שנה יהדות ארצות הברית עדיין תתמוך בישראל ותרצה את הקשר עם מדינת ישראל.

<מאיר דויטש: מה שהוצג פה מקודם מצביע על בעיה אמיתית שנמצאת, של פעילות של המון ארגונים שפועלים נגד מדינת ישראל בקמפוסים.

<מאיר דויטש: לצערי הרבה מהארגונים האלה הם ישראלים והם מתוקצבים על ידי מדינות זרות, מדינות אירופאיות, בסכומים שלארגונים ולעמותות לא ממשלתיות אין את התקציבים האלה.

<מאיר דויטש: זאת אומרת מדינה שנותנת תקציב לארגון לא ממשלתי, אותו ארגון יכול לעשות הרבה דברים שארגון לא ממשלתי רגיל לא יכול לעשות.

<מאיר דויטש: אני מדבר בשם תנועת רגבים, אבל יש עוד הרבה ארגונים פה בישראל שמתעסקים במציאות הכול כך מורכבת שבין מדינת ישראל והפלסטינאים והיינו שמחים להפיץ את מה שקורה פה לקמפוסים ליהדות ארצות הברית, אבל בתקציבים הדלים של מיליון או 2 מיליון בשנה אי אפשר להילחם עם ארגונים שמקבלים מאות מיליוני דולרים ממדינות אירופאיות על מנת לקדם את האג'נדה האנטי ישראלית בקמפוסים.

<מאיר דויטש: מה שאני מבקש זה שתהיה איזה שהיא חשיבה, אני בטוח שהחשיבה הזאת נעשית כבר, אבל איכשהו לדאוג שהשיח לא יהיה חד צדדי.

<מאיר דויטש: ארגון שמגיע לקמפוס וזה ארגון אנטי ציוני, אפשר לפנות לארגונים אחרים שהם פרו ישראלים, שהם ארגונים ציוניים, ולעשות באמת שיהיה שיח שוויוני ולא לתת רק לכסף לדבר.

<מאיר דויטש: תודה.

יואל רזבוזוב: תודה.

יואל רזבוזוב: שאלה קצרה לאביבה סלומיץ' ואחרי זה חבר הכנסת מיכאלי ואנחנו נסיים את הדיון.

יואל רזבוזוב: בבקשה.

<אביבה סלומיץ': (אומרת דברים בשפה האנגלית, להלן התרגום החופשי) אומר את הדברים שלי באנגלית , אדבר לאט על מנת שכולם יבינו.

<אביבה סלומיץ': אני עומדת בראש מחלקת הקמפוסים של CAMERA, שהמשרד הראשי שלה הוא בארה"ב, יש לנו סניף כאן בישראל הנקרא "פרספקטיבה – פוליסי, ישראל מדיה".

<אביבה סלומיץ': אנחנו עובדים עם קמפוסים, בעיקר ברחבי ארה"ב וקנדה והמטרה שלנו היא ללמד את הסטודנטים ולסייע להם להבין את התעמולה נגד ישראל.

<אביבה סלומיץ': אנו עובדים עם סטודנטים בכל רחבי ארה"ב וקנדה, יהודים ולא יהודים, דתיים וחילוניים.

<אביבה סלומיץ': אנו עוזרים להם להבין את משמעות והיקף התעמולה האנטי ישראלית היוצאת מתוך הקמפוסים, לא רק על ידי סטודנטים אלא גם מהמרצים, גם לא רק על ידי סטודנטים ערבים וסטודנטים לא יהודים, אלא הרבה מהתעמולה הזאת מגיעה דווקא מסטודנטים יהודים ואפילו ישראלים, הלומדים בארה"ב.

<אביבה סלומיץ': הוזכר כאן הארגון "שוברים שתיקה", יש עוד מספר ארגונים דומים לו הפועלים בעיקר בקמפוסים, ביחד עם סטודנטים כמו עודד נעמן, שהוא אחד ממקימי ארגון "שוברים שתיקה" ולומד באוניברסיטת הארוורד.

<אביבה סלומיץ': שיתוף הפעולה שלנו עם הלל הוא מצויין.

<אביבה סלומיץ': הרבה פעמים קיבלנו מהם עזרה בפעילות שלנו בקמפוסים, במטרה להפיץ מידע פרו-ישראלי, הם גם סייעו לנו להתחיל בהתארגנות פרו-ישראלית.

<אביבה סלומיץ': מדובר בפרוייקט חדש של CAMERA, שבו אנו למעשה מסייעים לסטודנטים ליצור ארגונים פרו-ישראלים, ולהתחיל מהיסוד.

<אביבה סלומיץ': העזרה שלנו מתבססת בעיקר על הדרכה והכוונת הסטודנטים, כיצד להתמודד עם פעילות אנטי-ישראלית.

<אביבה סלומיץ': אנו מספרים להם על הארגונים השונים, עם מי עליהם לפעול ועם מי לא, כולל ארגונים כגון: "שוברים שתיקה".

<אביבה סלומיץ': אנו לא נרשה לסטודנטים להביא לקמפוסים ארגונים אנטי-ישראלים.

<אביבה סלומיץ': אני חייבת להוסיף, שהפעמים היחידות שבהן היו לנו אי-אלו בעיות עם ארגון "הלל" בקמפוסים, זה היה כאשר חבר המנהלים תמך ב- J-street.

<אביבה סלומיץ': נכון לעכשיו, ל- J-street יש את האישור להיות חלק מהמטרייה הכוללת של הלל.

<אביבה סלומיץ': מדובר בארגון מאוד מסוכן, המתאר את עצמו כארגון שוחר שלום, בעד ישראל ובעד הפלסטינים, אולם מצד שני הם די אנטי ישראל, והם משכנעים סטודנטים שאם הם לא תומכים ב- J-street, אז או שהם ימנים קיצונים או שהם מאוד נאיבים.

<אביבה סלומיץ': ארגונים מהסוג הזה, הם אלו המכניסים לקמפוסים ארגונים אנטי ישראלים.

<אביבה סלומיץ': בסתיו האחרון, לאחר המלחמה בעזה, J-street ארגן בקמפוסים הפגנות למען הרוגי המלחמה.

<אביבה סלומיץ': בהפגנות אלה, מספר סטודנטים סיפרו לי וזה אמיתי, הם ציינו גם שמות של מחבלים.

<אביבה סלומיץ': כך שהם לא רק הפגינו לזכר אותם אזרחים שנהרגו בעזה ובישראל, הם הפגינו גם לזכר אותם מחבלים שרצחו ישראלים.

<אביבה סלומיץ': כך שזו בעיה שאיתה אנו חייבים להתמודד בקמפוסים ועלינו לאסור ש- J-street ייחשב כחלק מתנועה פרו-ישראלית.

<אביבה סלומיץ': תודה רבה.

יואל רזבוזוב: חבר הכנסת מיכאלי, בבקשה.

אברהם מיכאלי: תודה, אדוני היושב ראש.

אברהם מיכאלי: אני גם אברך את נשיא הלל העולמי.

אברהם מיכאלי: אין כל ספק שהפעילות שלכם היא פעילות מבורכת ולצערנו אחת הטענות הקשות תמיד היא נגד ממשלת ישראל, נגדנו כולנו כמדינה, שאנחנו לא יודעים איך להסביר את עצמנו לעולם כולו ובמיוחד בקרב הקהילות היהודיות.

אברהם מיכאלי: אני יודע את הפעילות שלכם במקומות שונים בעולם, הגברת דיברה פה על מדינות של רוסיה לשעבר ובכמה מקומות שהגעתי פגשתי את הנציגים שלכם שם.

אברהם מיכאלי: לפני שבועיים פגשתי את החברים שיש לכם שם, בטביליסי, גיאורגיה.

אברהם מיכאלי: הנקודה היא אחת, אני מאמין בשיתוף פעולה של הכוחות השונים שיש לנו בהסברה, הכוחות השונים שפועלים בקמפוסים.

אברהם מיכאלי: לצערנו כאן אני מאשים את עצמנו ואת ממשלת ישראל שהם לא למדו עדיין לנצל את הכוחות החיוביים האלה בצורה מוכוונת, מתואמת.

אברהם מיכאלי: לא יכול להיות שכל מיני ארגונים מסתובבים בקמפוסים ומשדרים שדרים שונים.

אברהם מיכאלי: נכון, אנחנו לא כולנו צריכים לחשוב אותו דבר, אבל בואו נחשוב ביחד מה המטרה שלנו.

אברהם מיכאלי: המטרה שלנו, אל"ף, כן לחזק את הפעילות שלכם בנושא של הזהות היהודית, כי מי שלא נשאר עם זהות יהודית, אין לו שום קשר אחר כך למדינת ישראל.

אברהם מיכאלי: אפשר לדבר על הרבה תכניות יפות, אבל ראינו את הדוגמה של הסוכנות היהודית שהם מרימים ידיים מהעלייה, כי אי אפשר לדבר עם בן אדם על עלייה כשאין לו שום זיקה למדינת ישראל.

אברהם מיכאלי: אז עכשיו עוברים לזהות יהודית, אני בירכתי אותם בשנים האחרונות על כך, אבל גם בזהות היהודית כשמדברים איתם, צריכים למצוא שפה משותפת בין ארגונים שונים, שיש דברים שלא מדברים עליהם בצורה חופשית עם כל אחד, למה?

אברהם מיכאלי: אדם שהוא רחוק מיהדות, אתה לא יכול היום לבלבל אותו, כי אם אתה מבלבל אותו הוא בסוף גם מנסה לזוז אפילו הצידה, הוא לא רוצה להיות בקשר עם דיבור שהוא לא תמיד משכנע אותו להיות בקשר עם מדינת ישראל.

אברהם מיכאלי: אני כן רוצה מאיתנו, אני דורש מעצמנו, כוועדת כנסת, אדוני היושב ראש, כן לקיים יוזמות שלנו עם הארגונים השונים שפועלים בקמפוסים, הארגונים השונים שפועלים בעולם כולו, לקיים אצלנו מין ועדת מעקב אחרי הפעילות הזאת.

אברהם מיכאלי: ממשלת ישראל, בכל הכבוד, אני לא רואה כרגע איזה שהיא תכנית שהונחה בפנינו שכל הארגונים שותפים ביחד בהסברה.

אברהם מיכאלי: אגב, אנחנו מדברים על זה כבר שנים, זה לא משהו שרק היום זה לא קורה.

אברהם מיכאלי: לכן אני מנצל את ההזדמנות הזאת, שאני היום פוגש את נשיא הלל העולמי, כדי יחד איתך, יחד עם השותפים, שאתה מכיר את כולם, בוא ניזום איזה מפגש משותף ונדבר על השולחן על איזה פרוגרמה, אפשר לצאת במשותף, לדבר לסטודנטים באותם המסרים פחות או יותר, שנוכל גם להביא תוצאה חיובית מהמפגשים האלה וכמובן באמצעות שיתוף הפעולה הזה גם להדוף כמה שניתן את האנטישמיות שהיא לצערנו, אי אפשר לדבר עליה כמתחדשת, אלא זה כבר הרבה יותר.

אברהם מיכאלי: תודה על הביקור שלך בארץ.

יואל רזבוזוב: תודה לחבר הכנסת מיכאלי.

יואל רזבוזוב: אני מקבל את ההצעה שלך, דיברנו כבר לא פעם שאנחנו נכשלים בהסברה.

יואל רזבוזוב: עד עכשיו היו שלושה גופים שהתמקדו בהסברה, שזה משרד ראש הממשלה, משרד החוץ, משרד התפוצות, משרד התפוצות ירד מזה, עכשיו זה ראש הממשלה והחוץ, אבל יש לנו ארגונים מאוד מאוד גדולים שיכולים לסייע ואנחנו לא משתמשים בהם.

יואל רזבוזוב: דיברנו על כך ומאז לא זז שום דבר, אז אני באמת מתכוון לקבל את ההצעה שלך, חבר הכנסת מיכאלי, ואנחנו נכנס דיון יחד עם משרד ראש הממשלה, משרד החוץ והארגונים בשביל לעשות את הפרויקט הזה, כי חייבים להשתמש, יש לנו הרבה כוחות, כוחות חזקים, שיושבים במקומות הנכונים, שדרכם אנחנו יכולים להעביר מסרים.

יואל רזבוזוב: אני חושב שאנחנו מוכרחים לעשות זאת.

יואל רזבוזוב: אנחנו בהחלט נקבע את הדיון הזה.

יואל רזבוזוב: לסיכום, אני חושב שחשוב מאוד שקיימנו את הדיון הזה היום.

יואל רזבוזוב: אנחנו כאן רוצים לברך את ארגון הלל ובראשו עומד נשיא הארגון, מר אריק פינגרהאט, ומנהל ארגון הלל ישראל, אלון פרידמן.

יואל רזבוזוב: אני חושב שאנחנו קיבלנו כאן המחשה עד כמה העבודה הזאת מורכבת בתוך הקמפוסים, עד כמה יש הרבה כוחות עוינים יש ואיתם צריך להילחם ועד כמה הסטודנטים שעדיין צעירים יכולים להיות נאיביים וקל מאוד להסיט אותם מכיוון לכיוון.

יואל רזבוזוב: שמחתי לראות שיש לכם תקנון ואתם עובדים על פי התקנון והמקרים הקיצוניים שישנם, אנחנו פשוט צריכים להביא לידיעתכם, אם אתם לא מקבלים, ואתם צריכים לטפל בהם.

יואל רזבוזוב: כמובן אנחנו מבינים, אמרו כבר, בתוך הכנסת אנחנו לא יכולים לטפל בכל המקרים הקיצוניים, אז ברור שבעולם זה הרבה יותר קשה לעשות.

יואל רזבוזוב: בסופו של דבר אנחנו מברכים אתכם, אתם עושים עבודה מאוד מאוד מבורכת ואתם עוזרים מאוד למדינת ישראל ותמשיכו כך.

יואל רזבוזוב: תודה.