ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 19, פרוטוקול מספר 408, 2014-11-17 12:00

מירי רגב: שלום לכולם, צהרים טובים.

מירי רגב: אני שמחה מאוד לארח פה את חברי הנהגת הישובים הערבים והמועצות.

מירי רגב: אין זה סוד שאנחנו בוועדה הזאת מקיימים הרבה מאוד דיונים בסוגיות שונות, במגזר היהודי ובמגזר הערבי שבו אני כוללת גם את ההיבט הבדואי והדרוזי והמוסלמי.

חנא סוייד: עכשיו צריך להוסיף גם את הארמי.

מירי רגב: אני מקבלת את התיקון שלך.

מירי רגב: אנו יוצאים מתוך כוונה להביא לכך שהוועדה הזאת, שמפקחת על ארבעה משרדים גדולים שיש להם אחריות על חיי אזרחים, יהודים וערבים כאחד, תמצא פתרונות גם במגזר הערבי.

מירי רגב: כבר זמן מה אנחנו מנסים, ביחד עם חנא סוייד, להוביל גם סיור במגזר הערבי אבל אני חושבת שמה שקטע את זה, ולכן החלטנו שנכון לבוא לפה ולקיים קודם כול דיון עם ההנהגה, היה הביקור שלנו בטייבה בעקבות הרצח הנתעב של מנהל בית-הספר.

מירי רגב: אני שמחה על הפיענוח המהיר של הרצח על-ידי המשטרה.

מירי רגב: זה היה חשוב כדי להרגיע קצת את הרוחות ולהעביר מסר לאוכלוסייה בטייבה שהמשטרה תגיע לכל רוצח נתעב כזה.

מירי רגב: במהלך הדיון שהתקיים בוועדה היו הרבה מאוד חברי כנסת, כולל חבר כנסת שאיננו כאן היום, אחמד טיבי.

מירי רגב: קיבלנו החלטה להקים ועדת משנה.

מירי רגב: ועדת משנה היא ועדה סטטוטורית שיש לה בהחלט סמכויות, שתטפל בכל הקשור לאיסוף הנשק הבלתי חוקי מהישובים הערביים, מהמגזר הערבי, בעקבות תלונות ששמענו גם מהמשטרה – ותיכף נשמע את זה גם כאן – על חוסר שיתוף פעולה ועל הרצון להגיע לאיזה שיתוף פעולה במיגור האלימות במגזר הערבי, כפי שאנחנו עושים גם במגזר היהודי.

מירי רגב: הוקם צוות, הבאנו את הרכב הצוות להצבעה, הקראנו אותו וקיבלנו את אישור היועץ המשפטי של הוועדה.

מירי רגב: הצוות הזה מורכב מדוד צור, שהוא יושב-ראש הצוות, דב חנין, טלב אבו ערר וזבולון כלפה.

מירי רגב: אלה הארבעה.

מירי רגב: הקמנו את הצוות הזה והוא אמור להתחיל את עבודתו מייד אחרי הישיבה הזאת, להיפגש באופן פרטני, להגיע לישובים, להיפגש עם תושבי הישובים ומנהיגיהם, להיפגש עם הגורמים השונים בתוך הישוב כדי לראות איך אנחנו מקדמים.

מירי רגב: אם אני לא טועה, הקצבתי לצוות הזה- - -

לאה קריכלי: הקצבת 4 חודשים.

לאה קריכלי: זה היה בתחילת ספטמבר.

מירי רגב: נראה איך נתאים את זה למועד שאנחנו נפגשים פה עם ההנהגה.

מירי רגב: אני רוצה להודות לך, כבוד היושב-ראש, שסייעת לנו להוביל את הפגישה היום.

מירי רגב: אני חושבת שנכון שתהיה הידברות קבועה בין ההנהגה הערבית לבין הוועדה הזאת משום שוועדת הפנים מטפלת באזרחי המדינה הזאת בארבעה נושאים שחשובים לכם לא פחות מאשר למגזר היהודי.

מירי רגב: ראשי הערים במגזר היהודי מוצאים פה אוזן קשבת והוועדה הזאת היא בית להם.

מירי רגב: אני רוצה שבאותה מידה שהוועדה הזאת היא בית למגזר היהודי, לראשי הערים והרשויות ולמגזר הדרוזי והבדואי, אני רוצה שגם אתם תרגישו שהבית הזה נותן לכם מענה בסוגיות שקשורות לרווחתו של האזרח הערבי, לטיפול בבעיות שונות, אם זה בתכנון ובנייה, אם זה בנושא שיטור, אם זה בנושא איכות הסביבה ובסוגיות שונות.

מירי רגב: הוועדה הזאת תהיה לכם לבית ואנחנו נטפל ונקדם את הנושאים.

מירי רגב: מן הסתם תיכף אתן לך לדבר.

מירי רגב: אתה גם תפתח את הדיון ואחריך ידבר חנא סוייד.

מירי רגב: אבל לפניך ביקש לדבר מי שהיה שותף גם בעניין הזה, יונס מרעי חברנו, ראש מועצת פרדיס.

מירי רגב: בבקשה כבודו.

מירי רגב: ולאחר מכן נעבור למאזן גנאים ולחנא סוייד ונמשיך את הדיון.

מירי רגב: לאחר מכן יהיו כמובן התייחסויות של ארבעת המשרדים הרלוונטיים שנמצאים פה, והמשרד העיקרי כאן מבחינתי הוא המשרד לביטחון פנים ומשטרת ישראל בכל הקשור לאיסוף הנשק הבלתי חוקי.

מירי רגב: אני רואה כאן נציגים בהחלט בכירים מהמשרד ואשמח לשמוע את עמדתם.

יונס מרעי: צהרים טובים לכולם.

יונס מרעי: חברת הכנסת מירי רגב, אני מברך אותך על שזימנת את הישיבה, אני מברך את הוועדה שדואגת גם למגזר הערבי.

יונס מרעי: הפרוטוקול שכולל את ההחלטות שהוועדה מקבלת הוא אישור מוחלט.

יונס מרעי: באנו לכאן היום ואני מודה לראשי הרשויות, לכל מי שהגיע, אם מהמגזר, אם מחוץ למגזר.

יונס מרעי: כולנו במדינת ישראל רוצים לעזור אחד לשני.

יונס מרעי: לנו במגזר הערבי יש הרבה בעיות בעניין הנשק.

יונס מרעי: קודם כול זה מתחיל בבעיית הסמים – בן אדם בולע כדור והוא משתולל.

יונס מרעי: לפני שנתיים אבו כמאל, ראש מועצת פרדיס, אמר לאדם את המילה הלא נכונה לדעתו ואז אותו אדם שלח צעיר, נתן לו כדור סם ואמר לו: "לך תירה על ביתו של ראש המועצה או על העירייה".

חנא סוייד: זה כדור תרתי משמע.

חנא סוייד: ..

יונס מרעי: יש לנו בעיות במגזר.

יונס מרעי: היום באחת החמולות יש גם כן אותו דבר.

יונס מרעי: הם שולחים ילדים בני 16-17, והמשטרה מכירה אותם אחד-אחד.

יונס מרעי: המשטרה רוצה שראש הרשות או אדם מן הישוב יגיד: "בא אחמד", שהוא יעמוד על דוכן העדים ויגיד: "אחמד".

יונס מרעי: היום כולם מפחדים.

יונס מרעי: אם אדם רוצה להעיד נגד מישהו במשטרה או בבית-המשפט הוא מפחד שישרפו את הבית שלו, מפחד שיגרמו לו נזקים רבים.

יונס מרעי: היום כולם מפחדים.

יונס מרעי: המשטרה צריכה לטפל בזה.

יונס מרעי: השר לביטחון פנים היה אצלי פעמיים-שלוש בכפר.

יונס מרעי: הסברתי לו והוא הכניס אותי לתוכנית "עיר ללא אלימות" ואני מודה לו.

יונס מרעי: המפכ"ל דנינו גם היה אצלי בשל אירועי "תג מחיר".

יונס מרעי: כולם היו.

יונס מרעי: הסברתי להם, והיום יש לנו מפקדת חדשה, שנכנסה לתפקיד לפני שבוע בתחנת זכרון יעקב.

יונס מרעי: היום תהיה לנו ישיבה איתה בשעה 17:00 במועצה.

יונס מרעי: אני רוצה להעלות בפניה את כל הדברים האלה, לגבי הנשקים.

יונס מרעי: המשטרה תופסת את האדם, עוצרת אותו ללילה אחד, עורכת חקירות אך אין די ראיות.

יונס מרעי: הם מכירים כל מי שיש לו נשק בלי רישיון.

יונס מרעי: היום אנחנו רוצים, גברתי היושבת-ראש, בעזרתכם, בעזרת ראשי הרשויות – אותנו ראשי הרשויות בחרו כדי שנעזור לאזרחים, אם זה בכפר פרדיס, אם זה בג'סר א-זרקא, אם זה אצל מאזן גנאים בסח'נין, אם זה בכל מקום, אם זה בכפר קרע.

יונס מרעי: בחרו אותנו כדי שאנחנו נעשה סדר בכפרים הערביים.

יונס מרעי: יש לנו הרבה בעיות.

יונס מרעי: כל הבעיות שיש בפרדיס יש גם בסח'נין, יש בכפר קרע, יש בישובים אחרים, הבעיות דומות.

יונס מרעי: בכל כפר יש את הבעיה שלו, אבל 99% מן הבעיות דומות.

יונס מרעי: אנחנו מבקשים מהוועדה שתעזור.

יונס מרעי: כל ישיבה בכנסת נרשמת בפרוטוקול ומקיימים את ההחלטות.

יונס מרעי: אני סומך על מירי רגב, יושבת-ראש הוועדה, שהיא רוצה לעזור למגזר הערבי.

יונס מרעי: ניסיתי אותך בכמה דברים ועזרת לי.

יונס מרעי: היום כל ראש רשות צריך קודם כול להכין תוכניות.

יונס מרעי: אני מכין את כל התוכניות וכל דבר שקיבלתי מהמדינה ב-4 השנים האחרונות – פתחתי גשר ביום חמישי שעלה 50-60 מיליון שקל בכניסה לפרדיס, עם 1,000 דונם שקיבלתי מהמינהל.

יונס מרעי: אם לא היה גשר לא הייתי מקבל הרחבת תכנון של 1,000 דונם מהמינהל, ואוציא מכרז בעוד חודש, 813 יחידות דיור.

יונס מרעי: הקמת הגשר אפשרה לי שיהיה מרכז מסחרי, עם שינוי יעד מאדמה חקלאית למבנה, של 20,000 מטר בנייה.

מירי רגב: מר יונס מרעי, אנחנו רוצים להתייחס לנושא איסוף הנשק ואיך ההנהגה הערבית עוזרת לנו מול המשטרה לטפל בזה.

יונס מרעי: רק מילה אחרונה, אני מבקש ממך שתזמני ישיבת ועדה על תוכניות מתאר במגזר הערבי היום.

יונס מרעי: הם רוצים תוכנית מתאר, הרחבת שטח שיפוט, אך אין להם כסף.

יונס מרעי: אני עשיתי תוכנית מתאר ועשיתי את הכול.

מירי רגב: אתה מדבר על תוכנית מתאר מפורטת, על שיכון ובינוי, או על תוכנית המתאר של משרד הפנים?

יונס מרעי: בפרדיס עשיתי את שתיהן.

יונס מרעי: יש במגזר בעיה של כסף.

יונס מרעי: כל ראש מועצה רוצה לקדם את הכפר, רוצה לעשות תוכניות.

יונס מרעי: הוא משלם למהנדסים 100,000 שקל אך הם רוצים מיליון שקל.

יונס מרעי: אין לו לשלם את היתר ולכן התוכנית נעזבת.

יונס מרעי: אני מבקש ממך, תעזרי לנו מול שר הפנים, לכל המגזר הערבי, בדברים האלה.

יונס מרעי: מאזן גנאים אחראי על המגזר הערבי, הוא יושב-ראש ועדה ארצית למועצות.

יונס מרעי: אנחנו בחרנו אותו.

יונס מרעי: גברתי היושבת-ראש, אני מציע שתזמיני אותו לדבר.

יונס מרעי: הוא מכיר את כל הבעיות שיש במגזר הערבי.

יונס מרעי: אני מבקש שתיתני לו את זכות הדיבור.

מירי רגב: מאה אחוז.

מירי רגב: תודה רבה לך, תודה שהגעת.

מירי רגב: אני יודעת שעשית מאמץ גדול להגיע לכאן היום.

מירי רגב: תודה רבה.

מירי רגב: מאזן גנאים, הבמה שלך.

30803: צהרים טובים לכולם.

30803: בשם חברי ראשי הרשויות אנחנו מודים לגברתי על המפגש הזה, מפגש חשוב, אפילו חשוב מאוד.

30803: אמרתי שאלימות היא סרטן, סרטן ממאיר בגופה של כל חברה.

30803: אני לא מכיר חברה שלא רוצה לטפל בסרטן הזה.

30803: נושא הסחר באמל"ח ונושא הסמים מדאיגים את כולנו.

30803: לכן אין לאף ראש רשות בעיה עם משטרת ישראל.

30803: אבל יש לנו הרגשה, למשל במקרה האחרון שאירע בכפר כנא, שלחלק ממשטרת ישראל יש יד קלה על ההדק.

30803: אבל בנושא הסחר באמל"ח, אני אומר לך, אני הראשון שמוכן להתגייס ולעזור למשטרת ישראל על מנת לאסוף את כל הנשק בחברה הערבית.

30803: אין אף חבר מבין אלה שיושבים סביב השולחן הזה שלא רוצה לעזור למשטרת ישראל לטפל בסרטן הזה שקוראים לו נשק בלתי חוקי, שיהיה ברור.

30803: אבל בואו נבדיל בין זה ובין ההרגשה שלמשטרת ישראל יש יד קלה על ההדק כשמדובר באזרחים מן החברה הערבית.

מירי רגב: אני חייבת בעניין הזה להגיב.

מירי רגב: אני אומרת לך חד וחלק, גם מפגישות שערכתי וגם מהסיורים שערכתי, התחושה שלכם אי אפשר לשנות אותה, ואני מקווה שגם המשטרה תגיב כאן בעניין הזה, אבל המשטרה בעיני פועלת בצורה אחראית מאוד.

מירי רגב: אני אומרת שוב, לפעמים אני חושבת שהיד שלה לא מספיק חותרת למגע במקומות מסוימים כדי להוריד את רף האלימות, זו אחת הטענות שלי כלפיה.

מירי רגב: אבל שוב, תיכף ניתן גם למשטרה לענות בעניין הזה.

מירי רגב: אני בהחלט חושבת ששיתוף הפעולה שלכם הוא לא רק באיסוף הנשק אלא גם בסיוע בחקירה.

מירי רגב: ראיתם מה אמרו לגבי הרצח של יוסף חאג' יחיא זיכרונו לברכה, מנהל בית-הספר המנוח, שהיה שם קושי גדול מאוד בטייבה להגיע לפיענוח הרצח כי אנשים מתוך המגזר פחדו לדבר ולא סייעו למשטרה.

מירי רגב: אמר הממ"ז: "חברים, תעזרו לנו, אנחנו רוצים לפענח את הרצח מהר ככל הניתן".

מירי רגב: אין עזרה מן המגזר.

מירי רגב: הם פוחדים מן העניין הזה וסותמים את הפיות.

חנא סוייד: גברתי היושבת-ראש, דווקא במקרה הזה שמעתי שהיה בדיוק ההיפך, שלא היה אחד בטייבה שלא רצה לעזור בפיענוח הרצח.

חנא סוייד: אולי בחרת כדוגמה את המקרה הלא נכון.

מירי רגב: זה מה שעלה בדיון.

מירי רגב: המשטרה אמרה את זה.

חנא סוייד: אני זוכר.

מירי רגב: הרי למה זה עלה?

מירי רגב: נושא הדיון בישיבה הזאת עלה רק מעניין הזה, שהמשטרה אמרה: חברים, יש לנו בעיה במגזר הערבי, אנחנו לא מצליחים לפענח את המקרים במהירות שהיינו רוצים לעומת פיענוח בחברה היהודית.

מירי רגב: שאלנו אותם למה והם אמרו:

מירי רגב: אם ההנהגה הערבית היתה עוזרת לנו היינו מצליחים יותר בפיענוח.

מירי רגב: תיכף אנשי המשטרה כאן ידברו ויסבירו יותר היכן הבעיות.

מירי רגב: הישיבה הזאת לא באה כדי ללחוץ ידיים ולעשות כיבודים.

מירי רגב: הישיבה הזאת באה כדי לקדם דברים.

מירי רגב: אין זה סוד, המצב מתוח בין החברה הערבית, חלק מן החברה הערבית, ובין החברה היהודית ואנחנו אחראים על זה כולנו וצריכים לחשוב איך אנחנו מורידים את המתח.

מירי רגב: יש דברים שאפשר לעשות באופן מיידי ויש דברים שייקחו קצת יותר זמן.

30803: לכן אני רוצה להגיד לגברתי, לפני שבועיים נפגשנו עם השר לביטחון פנים במודיעין, אצל חיים ביבס.

30803: מספר הנרצחים בקרב החברה הערבית היה 11 בתוך פחות מ-3 שבועות.

מירי רגב: אתה לוקח בחשבון גם את הנשים שנרצחו ברמלה?

30803: תיכף אגיד לך, תיכף אגיע לזה.

30803: לצערי למחרת בבוקר עלה מספר ההרוגים ל-13.

30803: נרצח אדם מחיפה, בעל קיוסק, ונרצח אדם ממג'ד אל כרום ששילם את המחיר.

30803: בסך הכול בחודש וחצי האחרונים שילמו את המחיר 13 אזרחי מדינת ישראל.

30803: אני רוצה להגיד לך נתון מדאיג מאוד.

30803: בשנת 2012 נרצחו 68 אנשים, מתוכם 9 נשים.

30803: בשנת 2013 נרצחו 56 אנשים, מתוכם 15 נשים.

30803: בשנה הזאת עד היום, לצערי, עם כל הכאב, נרצחו 55 אנשים, ועוד לא סיימנו את השנה.

מירי רגב: אנחנו כבר בנובמבר, לקראת סוף השנה.

30803: זה נתון מדויק.

30803: בנתונים האלה לצערי הצפון הוא המוביל יחסית לדרום ולמרכז.

30803: עם כל הכאב, הצפון מוביל במחיר הזה.

30803: אני רוצה להגיד לגברתי, טוב שנשאל את עצמנו מדוע האנשים האלה הפכו להיות סוחרי סמים וסוחרי אמל"ח וכל הדברים האלה.

30803: לפי דעתי בשל שתי סיבות: עוני וחוסר תעסוקה.

30803: בסופו של דבר אם לא נטפל בעוני ולא נשיג מקום עבודה לכולם אז לצערי כולנו נשלם את המחיר.

30803: פונים אלי אנשים צעירים ואומרים לי: תגיד לי, מה אני יכול לעשות בשעות הפנאי?

מירי רגב: בוודאי לא לזרוק אבנים.

30803: לא זורקים אבנים.

30803: אף אחד לא מסכים שיזרקו אבנים.

מירי רגב: בוודאי לא לזרוק אבנים, אתה יודע.

30803: גברתי, אני רוצה להגיד לך, אף אחד לא מצדיק יידוי אבנים.

30803: אבל מצד שני, בואו נטפל בשורש הבעיה.

30803: אותו צעיר לא ישן וחלם וקם בבוקר ואמר "אני רוצה לזרוק אבנים", אלא פשוט מאוד צריך להבין את התסכול שיש בתוך אותו צעיר.

30803: יש לנו משפט בערבית שאומר: "אם העוני נכנס מהדלת האהבה יוצאת מן החלון".

30803: לכן אם לא נטפל בבעיית העוני ולא נשיג מקומות עבודה לאותם אנשים, לצערי מספר סוחרי האמל"ח ילך ויגדל ואף אחד מאתנו לא רוצה לראות את זה.

מירי רגב: בקרב נשים במגזר הערבי יש גידול בהיקף התעסוקה.

מירי רגב: נכון?

30803: יש גידול, אבל זה לא מספיק.

30803: 14% מקרב הגברים מובטלים ו-78% מקרב הנשים אין להן מקומות עבודה.

30803: האקדמאים הם בסופו של דבר אלה שיובילו אותנו כחברה, אבל כשאת רואה היום 14,000 מורים ומורות שאין להם תעסוקה, את רואה אלפי אקדמאים שלא מצליחים לשלב אותם בחברות או במשרדי ממשלה אז אלה שבסופו של דבר צריכים להוביל את הצעירים לדרך חדשה, אבל שהם בעצמם מובטלים ויושבים בבית בחיבוק ידיים, מה הם יסבירו?

30803: כראש רשות, שהאמינו בי שאני יכול לחולל שינוי בקדנציה שנייה ומסתכלים לי בעיניים, האמיני לי, אין לי תשובות.

30803: אין, לא חוללתי את השינוי לאותו צעיר.

30803: מצד אחד, אני רוצה להגיד לך, אף אחד מן ההנהגה הערבית לא רוצה באמת לזרוק בקבוק תבערה, או אבנים או לגרום לחסימת כבישים.

30803: אנחנו אלה שעומדים בחזית.

30803: אבל מצד שני, אני חושב שטוב שתרדו לרחוב ותרגישו מה הבעיה, מה המצוקות, ויש הרבה לחץ, הרבה מצוקות והרבה כאב.

30803: במקרה האחרון שאירע בכפר כנא שפכו שמן למדורה.

30803: עם כל הכאב בדברים שאני אומר, באו והוסיפו שמן למדורה.

30803: לכן אני מבקש מכבודך, המפגש הזה חשוב אבל צריכה להיות המשכיות למפגש הזה.

30803: אף אחד לא נגד משטרת ישראל.

30803: כל אחד רוצה להושיט יד ולעזור למשטרת ישראל על מנת לאסוף את כל הנשק הלא חוקי.

30803: תודה.

מירי רגב: תודה רבה.

מירי רגב: אתייחס לחלק מן הדברים שאמרת, כי באמת דיברת מדם לבך, על עניין העוני ועניין התעסוקה ועניין החשיבות של ההנהגה.

מירי רגב: אין לי ספק שצריך לפתור את הבעיות האלה, ובכלל את התסכול בקרב צעירים.

מירי רגב: אבל אני אומרת לך שאם ההנהגה הערבית – ויש לך פרטנרים, גם בממשלה הזאת, יש לך פרטנרים, וגם בליכוד יש לך פרטנרים – היתה באיזה מקום- - -

עפו אגבאריה: מה זה שייך לליכוד?

עפו אגבאריה: לא הבנתי.

עפו אגבאריה: רק בליכוד יש פרטנרים?

עפו אגבאריה: את מייצגת את הליכוד או את הממשלה?

מירי רגב: יש לך פרטנרים בממשלה הזאת, וגם בליכוד.

מירי רגב: אני אומרת לך חד וחלק, אילו היינו רואים בחלק מן המקרים את ההנהגה הערבית – ואני אומרת את זה לך – אם היתה כאן רצינות יותר גדולה של ההנהגה הערבית, ולא של חלק מן ההנהגה הערבית הבודדת- - -

מסעוד גנאים: חברי הכנסת הם חלק מהם?

מירי רגב: לא.

מירי רגב: כרגע אני מדברת על ראשי הרשויות המקומיות.

מסעוד גנאים: אני שואל שאלה עניינית.

מסעוד גנאים: חברי הכנסת הם לא הנהגה?

מירי רגב: אם היו לוקחים חלק מן הבעיות המהותיות שיש כרגע בתוך המגזר מול החברה היהודית אני חושבת שהיינו יכולים להיות במקום אחר.

מירי רגב: שוב, אני לא מטילה את זה רק עליכם או רק עלינו.

מירי רגב: זה מהלך שצריך לעשות.

מירי רגב: אבל המהלך הזה של אמון צריך להיות משני הצדדים לשני הצדדים.

מירי רגב: לצערי, משום שלא ראינו בחלק מן המקרים את ההנהגה הערבית – אני לא מדברת על חברי הכנסת, אני מדברת עליכם, על ראשי הערים הנבחרים על-ידי הציבור שמצפה מכם שתדאגו לרווחתו, לפרנסתו, לחינוכו, לתעסוקתו – אם ההנהגה הערבית היתה יוצאת ואומרת: חברים, במדינה הזאת צריך לחיות ביחד בשיתוף פעולה וצריך לעשות את הדברים אחרת, אני אומרת לך שהייתם מקבלים הרבה יותר תמיכה והבנה גם מהממסד.

מירי רגב: אבל אני אומרת שוב, זה דיון ראשון.

מירי רגב: בגלל שאמרת את הפתיח הזה הייתי חייבת להגיב עליו.

פואד עווד: אני חייב להגיב על דבריך.

פואד עווד: אני ראש המועצה המקומית מזרעה.

פואד עווד: אני מכהן בתפקיד שנה.

פואד עווד: כבר שנה אני מבקש לפגוע חלק מן השרים.

פואד עווד: הם קובעים פגישות ומבטלים אותן.

פואד עווד: אם ראש רשות מקומית לא מצליח לפגוש שר במדינת ישראל כדי לפתור את בעיות היישוב שלו אז הבעיה מתחילה ונגמרת בממסד ולא בראשי הרשויות המקומיות.

פואד עווד: אם יש לנו פער תהומי – היישוב שלי סמוך לנהריה.

פואד עווד: כאשר את יוצאת מנהריה ונכנסת למזרעה זה בדיוק כאילו את נכנסת לשטחים.

פואד עווד: אין מבנה ציבור אחד בישוב מזרעה.

פואד עווד: השר אורי אריאל קיבל עשרות מכתבים אך הוא לא מוכן להיפגש עם ראשי רשויות מקומיות.

מירי רגב: אני לא יודעת למה אתה אומר שהוא לא מוכן.

מירי רגב: בשבוע שעבר ביקרתי בפרדיס.

קריאה: אבל פרדיס היא עולם אחר כנראה.

מירי רגב: ביקרתי בפרדיס בשבוע שעבר.

מירי רגב: אמרו לי שאין שם מבני ציבור.

מירי רגב: התקשרתי בטלפון למנכ"ל משרד הבינוי ואמרתי לו: אני נמצאת בפרדיס, צריך לתת עכשיו טיפול ממוקד בכמה בעיות.

מירי רגב: אמר לי: יטופל.

מירי רגב: אני לא יודעת על מה אתה מדבר.

מירי רגב: אני אומרת שוב, שלא נשב פה בתמימות.

מירי רגב: יש כאן פערים גדולים בהבנה איך ניתן לחיות ביחד במדינה הזאת.

עפו אגבאריה: אבל את מיתממת.

עפו אגבאריה: האם יש אותן תשתיות בזכרון יעקב ובפרדיס?

מירי רגב: אי אפשר לבוא בטענות לממסד בלי שקודם כול אומרים מה אנחנו מחויבים למדינה הזאת.

מירי רגב: כשמתאמצים ביחד ועובדים ביחד הדברים נראים אחרת.

מירי רגב: אני לא רוצה לפתוח את זה.

מירי רגב: גם ביקשתם לא להעלות כמה סוגיות, שהן בעיני מאוד קריטיות להמשך הדיאלוג.

מירי רגב: לא אעלה את הדברים כי הבטחתי למאזן גנאים ולאחרים שלא אעלה אותם.

מירי רגב: אנחנו נקים צוות מצומצם יותר כדי לראות איך אנחנו מובילים את הסוגיות האלה.

מירי רגב: אני אומרת לכם שוב, זה לא יכול להיפתר באמירה כזאת או אחרת.

מירי רגב: צריך להבין, צריכה להבין ההנהגה הערבית, בדיוק כמו ההנהגה היהודית, שיש כאן חברה ישראלית שצריכה ללמוד לחיות ביחד, ערבים ויהודים כאחד, שיש חוק ואף אחד לא מעל החוק ושצריך לעבוד ביחד, לגרום לכך שכל אזרח במדינה הזאת, יהודי וערבי כאחד, יחיה כאן בשלום ובכבוד.

מירי רגב: איך עושים את זה?

מירי רגב: צריך לעשות את זה ביחד.

מירי רגב: שוב, זה לא קל, זה לא פשוט.

מירי רגב: יש חוסר אמון משני הצדדים לשני הצדדים.

מירי רגב: צריך לקרב את האמון.

מירי רגב: אני אומרת לך שוב, אפשר לקרב את האמון, אפשר לעשות את זה.

מירי רגב: אני מקווה שנצליח בדרך הזאת, היום במפגש הראשון לעשות את זה, גם לטפל בבעיה המערכתית וגם לטפל באותן נקודות שצריך לפתור אותן, כפי שאתה אומר פה אצלך פואד עווד, שאני לא מכירה את הבעיות אצלך כי גם לא ביקרתי אצלך וגם לא שמעתי על בעיות אצלך, אבל אפשר לקדם את הדברים.

מירי רגב: אני רוצה לעבור לנציג הבא שביקש לדבר, אריק ברמי מטייבה.

מירי רגב: חברי הכנסת, ביקשתם לדבר אחרי המוזמנים.

מירי רגב: אפשר להתחיל לשלב.

מירי רגב: אריק ברמי ולאחר מכך אתחיל לשלב חברי כנסת.

מירי רגב: משום שאנחנו רוצים להגיב על דברי המשטרה ואני רוצה לשמוע את מה שהמשטרה רוצה להגיד נעשה סבב קצר, לאחר מכן נעבור למשטרה, יגיבו אנשי המשטרה, יגידו את עמדתם לגבי איסוף הנשק הבלתי חוקי, לגבי החקירות ומידע כזה או אחר על חקירות רצח ועל אירועי סמים, מן הסוג שהצגתם פה, ואז נוכל להגיב גם לדברי המשטרה לאחר שהם יציגו אותם.

מירי רגב: רשות הדיבור לאריק ברמי ואחר-כך ראשון הדוברים מבין חברי הכנסת יהיה חנא סוייד.

אריק ברמי: קודם כול, אני מודה לך על הישיבה הזאת.

אריק ברמי: אני חושב שהיא חשובה מאוד.

אריק ברמי: אולי זה מסמן איזו תפנית.

אריק ברמי: אני מרגיש שלא מתייחסים לישוב שלי לפחות כפי שמתייחסים לישוב שלידי, כוכב יאיר למשל.

אריק ברמי: אציג דוגמאות.

אריק ברמי: השבוע היה צריך לבוא אלי מנהל מחוז מאחד המשרדים הממשלתיים.

אריק ברמי: יום לפני כן הוא הודיע לי שהוא לא יגיע.

אריק ברמי: שאלתי אותו למה הוא לא יגיע והוא אמר לי: קיבלתי הנחיה מהקב"ט לא להיכנס אליכם לטייבה כי יורים ואנחנו מפחדים.

אריק ברמי: אמרתי לו: תגיד, אתה- - -

מירי רגב: מי אמר שהוא מפחד?

אריק ברמי: אותו אחד.

אריק ברמי: הוא אמר לי: זו ההנחיה של הקב"ט.

אריק ברמי: מדובר על מנהל המחוז של המשרד להגנת הסביבה.

אריק ברמי: אלה המילים.

אריק ברמי: נראה לי לא הגיוני לבוא לכאן ולערוך ישיבות על איך שמתייחסים, ופה מנהל מחוז שם אותנו כאילו בכלל אנחנו לא מדינת ישראל, כאילו אנחנו בכלל אני לא יודע איפה.

אריק ברמי: זה קטע אחד שמפריע לי מאוד-מאוד.

אריק ברמי: קטע שני שגם אספר עליו היום, לפני 4-5 ימים היתה איזו תגרה בין שתי משפחות בטייבה.

אריק ברמי: משפחה אחת עם ארוס החליטה לבטל את האירוסין.

אריק ברמי: אנשי המשפחה של הארוסה שביטלו לה את האירוסין עלו על אוטו רעולי פנים עם 4 קלצ'ניקובים וירו אל תוך הבית.

אריק ברמי: המשפחה שספגה את היריות יצאה החוצה, עלתה על הגג וירתה חזרה.

אריק ברמי: מי התעסק בזה?

אריק ברמי: מי התערב בכלל שם?

אריק ברמי: אף אחד.

אריק ברמי: אף אחד.

אריק ברמי: למה?

אריק ברמי: זה לא אצלנו?

אריק ברמי: זה לא כאן?

אריק ברמי: זה לא פה?

אריק ברמי: קודם כול, אנחנו צריכים לשנות את התפיסה.

אריק ברמי: לפני שאנחנו עורכים כל מיני דיונים אנחנו צריכים לשנות את התפיסה אצלנו באוכלוסייה היהודית, איך אנחנו מתייחסים לישובים האלה.

אריק ברמי: אגיד לך עוד דבר אחד, ובזה אסיים.

אריק ברמי: היו הפגנות השבוע ובשבוע שעבר.

אריק ברמי: בהפגנות האלה השתתפו עשרות שב"חים, שוהים בלתי חוקיים, עשרות.

אריק ברמי: מה כתוב בעיתונים?

אריק ברמי: שתושבי טייבה יצאו להפגין.

אריק ברמי: למה?

אריק ברמי: קודם כול תעצרו את מי שהיו שם, הם שב"חים, ותוציאו אותם.

אריק ברמי: למה "להלביש" את הכול על תושבי טייבה?

מירי רגב: זה גם מה שאמרת לי אצלך.

אריק ברמי: פה לוקחים את העיר טייבה ומשרישים בה את הסטיגמה.

אריק ברמי: אומרים: אתם עיר של פשע, עיר של רצח, אתם כאלה.

אריק ברמי: הנה עוד פעם, והנה עוד פעם.

אריק ברמי: זה לא נכון.

אריק ברמי: דבר אחרון, אם רוצים להילחם בנשק הבלתי חוקי שנמצא בישובים האלה, ויש נשק בלתי חוקי בכל הישובים, אי אפשר בדיבורים להוציא אותו.

אריק ברמי: צריך לעשות פעולה בשביל לקחת את הנשק הזה.

אריק ברמי: אפילו שתי מכוניות כאלה כאשר אנשים ירו אחד על השני, אם היו נכנסים היו לוקחים את הנשק הזה.

אריק ברמי: אבל לא, הכול בפאתי העיר כדי לא לעשות, אבל עושים בדיוק את ההיפך.

אריק ברמי: אני חושב שפה אנחנו צריכים לעשות עבודה.

קריאה: הוא אומר את זה, והוא יהודי ולא ערבי.

מירי רגב: ברור.

מירי רגב: גם אני יהודייה.

מירי רגב: תודה רבה.

טלב אבו עראר: העדות שלו כשרה.

טלב אבו עראר: הוא גם לא חבר כנסת.

טלב אבו עראר: ..

חנא סוייד: אפשר להגיד שהוא מסתערב.

חנא סוייד: ..

מירי רגב: חבר הכנסת חנא סוייד, בבקשה.

חנא סוייד: גברתי, קודם כול אני רוצה לברך אותך על קיום הדיון הזה.

חנא סוייד: אני חושב שזו יוזמה נכונה, במקום הנכון, בזמן הנכון.

חנא סוייד: עצם הקמת ועדת המשנה – זה גם אמירה חשובה מאוד.

חנא סוייד: אני רוצה מאוד לקוות שבישיבה הזאת אנחנו נשמע בעיקר את האנשים בשטח שמתמודדים יום-יום עם התופעות של אלימות, בעיקר ראשי הערים.

חנא סוייד: הגיעו לכאן ראשי ערים, חלק מהם ממקומות מוכי אלימות וחלק מהם ממקומות כמו באדן באדן בגרמניה שאין להם ולא כלום עם אלימות.

חנא סוייד: זה בעצם מראה שלאנשים אכפת ושהם רוצים בסופו של דבר חברה נקייה ולא אלימה.

חנא סוייד: צריך להדגיש כאן, שלא יהיו סטיגמות.

חנא סוייד: נכון, יש אלימות בישובים הערביים, אבל אני בטוח ש-95% מהציבור הערבי, מהאוכלוסייה הערבית, רוצים שלום, רוצים לחיות בשלווה.

חנא סוייד: אנחנו מדברים על מיעוט קטן, נכון, לצערי הרב עם הנשק שבידו, ושהמשטרה לא דואגת מספיק על מנת לאסוף אותו.

חנא סוייד: הם בעצם גורמים לאווירה עכורה בכל הישובים.

חנא סוייד: אני מקווה מאוד, כפי שאמרתי, אני רוצה שבעיקר ראשי הערים ידברו, אבל עוד פעם אני מדגיש את החשיבות שכאן יתקבלו החלטות ושהמשטרה תדאג- - -

מירי רגב: איזה סוג של החלטות אתה מצפה שיתקבלו כאן?

חנא סוייד: אני לא יודע.

חנא סוייד: אלה לא החלטות אופרטיביות.

מירי רגב: מה אתה מצפה מהוועדה?

חנא סוייד: אני משאיר לראשי הערים שבעצם ייעצו לנו מה הדרכים הנכונות לטפל בעניין הזה.

חנא סוייד: אני רוצה לציין כאן עובדה.

חנא סוייד: אני שם את זה על השולחן באופן הכי ברור והכי ישר שניתן.

חנא סוייד: יש הנחת עבודה בקרב הציבור הערבי שהמשטרה יודעת על כל רובה, על כל אקדח שישנו בקרב הציבור, אך המשטרה לא עושה כלום על מנת לאסוף את כלי הנשק.

חנא סוייד: זו הנחת העבודה.

מירי רגב: זו הנחת העבודה.

מירי רגב: תיכף נציגי המשטרה ישיבו עליה.

חנא סוייד: כל מי שיגיד לך דבר אחר לא אומר אמת.

חנא סוייד: ודבר אחרון, אמר כאן ראש מועצת פרדיס ואמר גם ראש עיריית סח'נין שיש גורמים להתפשטות האלימות בקרב האוכלוסייה הערבית.

חנא סוייד: צעיר ומשפחה שאין להם איפה לגור בכבוד, שלא יכולים לבנות את הבית שלהם ואין להם מקום עבודה ובוודאי הם לא יכולים לבלות, הפתרון שלהם, ה-default שלהם הוא אלימות.

חנא סוייד: את יושבת במקום שיש לו השלכה על נושא התכנון ועל נושאים של דיור נאות ודיור בר-השגה.

חנא סוייד: בוודאי צריך "לתת גז" גם שם כי אלה כלים שלובים.

חנא סוייד: אם אנחנו מורידים את המצוקה כאן אז מורידים גם את האלימות כאן.

מירי רגב: תודה רבה.

מירי רגב: ראש מועצת ג'יסר א-זרקא נמצא פה?

מירי רגב: לא הגיע.

מירי רגב: עבאס תיתי, בבקשה.

עבאס תיתי: שלום לכולם.

עבאס תיתי: אני מברך על המפגש הזה.

עבאס תיתי: אני עומד בראש אחד הכפרים שבתקופה האחרונה, ב-7 השנים האחרונות היו בו 14 נרצחים.

עבאס תיתי: המוזר מכול הוא שעד היום מי שנרצח כבר עבר לעולם הבא אבל כל הרוצחים מסתובבים חופשי.

עבאס תיתי: שמעתי מהזקנים שבקום המדינה מי שהיו חושדים שיש לו נשק, מרוב הלחץ והרצון שהנשק הזה לא יישאר בידו היה אפילו קונה לו נשק מאיזה מקום על מנת לתת למשטרה, מרוב הלחץ שהיה מופעל עליו, על מנת שירדו ממנו.

עבאס תיתי: היום הדברים קורים ההיפך.

עבאס תיתי: צעירים רבים, אפילו בתוך הכפר, רוכשים נשק.

עבאס תיתי: היה אצלנו מקרה של מישהו שנסע ברכב.

עבאס תיתי: שאלתי אותו: מה אתה עושה?

עבאס תיתי: זה היה בחצר אצלי בתוך הכפר.

עבאס תיתי: הוא אמר: מי שרוצה באמת להפריע לי אני מפריע לו.

עבאס תיתי: הוא אמר את זה ישירות.

עבאס תיתי: אז הלכתי למשטרה, הוא נעצר ליומיים ואחר-כך שוחרר.

עבאס תיתי: יש הרבה דברים מדאיגים.

עפו אגבאריה: שוחרר בשל חוסר ראיות, למרות שהיה עם נשק ביד.

מירי רגב: זה גם עניין של הפרקליטות ובית-המשפט.

עבאס תיתי: לאחרונה הקימו אצלנו יחידה בשם "אורגן" שעובדת על הנושא הזה.

עבאס תיתי: יש שיפור, אבל לא משמעותי.

עבאס תיתי: צריך ללחוץ, צריך לעשות כל מה שניתן על מנת שיהיה באמת- - -

מירי רגב: מה אתה מציע?

מירי רגב: מה אתה מציע לוועדה לסכם בשלב הזה בעניין איסוף נשק בלתי חוקי מהישובים הערביים?

עבאס תיתי: אני מציע, אם תהיה ירייה אחת בתוך הכפר, באזור שבו היתה הירייה להפוך את הכפר על מנת להוציא את הנשק.

עבאס תיתי: אני אומר את זה ואני עומד על מה שאני אומר.

עבאס תיתי: אם זה יקרה פעם, פעמיים, תאמיני לי, הכול יירגע.

עבאס תיתי: צריך שהמשטרה תיכנס לאנשים המופרעים ותעשה כל מאמץ על מנת לתת לנו, לאנשים הטובים, לחיות בשקט.

עבאס תיתי: תודה רבה.

מירי רגב: תודה רבה לך.

מירי רגב: חבר הכנסת דב חנין, בבקשה.

דב חנין: תודה, גברתי יושבת-ראש הוועדה.

דב חנין: מכובדי ראשי הערים וראשי המועצות המקומיות, ברוכים הבאים.

דב חנין: גברתי יושבת-הראש, אני חושב שעוד לפני שהתחיל הדיון בוועדה הזאת יכולת לראות כאן מסביב לשולחן התייצבות מרשימה מאוד, גם של נציגי האוכלוסייה הערבית בכנסת מהמפלגות השונות, גם של ראשי האוכלוסייה הערבית, ראשי עיריות ומועצות מקומיות.

דב חנין: בעצם הישיבה הזאת, אני רוצה להזכיר, באה בעקבות, כפי שהזכרת, הביקור שלנו בטייבה, שבו אמרת:

דב חנין: אני מוכנה לגייס את ועדת הפנים למלחמה נגד הנשק הבלתי חוקי בציבור הערבי, אבל אני רוצה לראות את הנהגת האוכלוסייה הערבית מתייצבת ואומרת "אנחנו מוכנים ומתייצבים והולכים ביחד כדי להתמודד עם התופעה הזאת".

דב חנין: אז הדבר הזה קורה.

דב חנין: הדבר הזה קורה באופן ברור וחד-משמעי.

דב חנין: הנהגת האוכלוסייה הערבית, הוועד הארצי של ראשי הרשויות המקומיות, חברי הכנסת, המפלגות השונות, הכוחות הפוליטיים השונים – כולם מתייצבים באמירה ברורה וחד-משמעית: הציבור הערבי לא רוצה נשק.

דב חנין: הוא לא רוצה נשק.

דב חנין: זו האמירה הברורה.

דב חנין: והאמירה הזאת בעצם מטילה את האחריות על המדינה כי הציבור לא רוצה נשק.

דב חנין: השאלה היא האם גם המדינה לא רוצה שיהיה נשק בציבור.

דב חנין: אני מעלה את השאלה הזו, אני יודע שהשאלה נשמעת מוזר, אבל אני חייב להעלות את השאלה הזאת במלוא חומרתה.

דב חנין: אנחנו מדברים על ריכוזי נשק בהיקפים גדולים.

דב חנין: ראיתי את הסרטון מטייבה, מר ברמי.

דב חנין: זה באמת סרטון לא יאומן.

דב חנין: יוצאים אנשים מאיזה כלי רכב עם קלצ'ניקובים, אנשים אחרים עולים על הגג ויורים עליהם גם בקלצ'ניקובים.

דב חנין: אני שואל את עצמי: בכלל כך נראה ישוב שאזרחים גרים בו?

יונס מרעי: גם בפרדיס אותו דבר.

יונס מרעי: לא רק בטייבה.

דב חנין: זה לא יכול להיות, לא יכולים להיות דברים כאלה.

דב חנין: אני מתקשה להאמין שאין מה לעשות.

דב חנין: קודם כול, אני רואה את הסרט.

דב חנין: הרי האנשים הוסרטו, יש צילומים.

דב חנין: זה לא שאנחנו מדברים על סיפורים שאולי קרו ואולי לא קרו.

דב חנין: יש צילומים.

דב חנין: האם האנשים האלה שירו בקלצ'ניקובים אחד על השני נמצאים כולם במעצר?

דב חנין: אני שואל.

דב חנין: אם הם לא נמצאים במעצר, אם האנשים האלה שירו בקלצ'ניקובים לא נמצאים במעצר מישהו צריך לתת הסברים איך הדבר הזה קורה.

דב חנין: אני רוצה לשאול שאלה נוספת, ובכוונה אני מחדד את השאלות.

דב חנין: כאשר בציבור הערבי – זה קורה מעט מאוד אבל מידי פעם קורה – יש איזו התארגנות כדי לעשות משהו בתחום הביטחוני – זה נדיר אבל זה קורה – כל אימת שזה קורה מספיק ש-3 צעירים יושבים ביחד, עוד לפני שהספיקו לעשות משהו הם כבר נמצאים במעצר כי יש שירותי ביטחון ויש כל מיני גורמים שמטפלים ונלחמים ועושים ועוד לפני שהם הספיקו אפילו לעשות משהו הם כבר נמצאים במעצר.

דב חנין: איך זה מדינת ישראל, שיודעת בצורה כל-כך אפקטיבית למנוע עוד מראש לפני שקרה משהו דברים בתחום הביטחוני, איך היא לא יודעת למנוע דברים שנוגעים בתחום הביטחוני של ביטחון האנשים, האזרחים שחיים בישובים האלה?

דב חנין: איך יכול להיות שלא מונעים את זה?

דב חנין: אני רוצה להעלות עוד שאלה.

דב חנין: חתונות, אירועים פומביים, לא איזה אירוע שיושבים 3 אנשים בשקט ואף אחד לא יודע, מאות אנשים נמצאים ומגיע אדם ויורה באוויר.

דב חנין: זה לא דבר נדיר, יוצא דופן, שקורה פעם בשנתיים.

דב חנין: זה קורה.

יפעת קריב: זו תופעה יומיומית כל-כך.

דב חנין: איפה?

דב חנין: למה?

דב חנין: לא יודעים?

דב חנין: לא יכולים למצוא את האדם?

חנא סוייד: זה גם נשק חוקי.

יונס מרעי: בנשק החוקי הם מפחדים לירות.

דב חנין: הדברים האלה מעוררים- - -

מירי רגב: מה אתה מציע?

דב חנין: אני מייד מגיע להצעות.

יפעת קריב: דב חנין, למה אתה מגיע לאמירה הזאת?

יפעת קריב: אמרת לפני רגע שהרחוב הערבי לא רוצה נשק.

דב חנין: אני מסתכל על האולם הזה- - -

עפו אגבאריה: כולם אומרים את זה, גם חברי הכנסת, גם ראשי החמולות.

יפעת קריב: שמעתי שיש בתי מלאכה שמכינים נשק בישובים ערביים.

דב חנין: אני לא אומר שאין עבריינים.

עפו אגבאריה: הם לא צריכים להכין נשק.

עפו אגבאריה: מביאים להם את זה מהמשטרה ומהצבא.

דב חנין: יפעת קריב, השאלה שלך חשובה והתשובה נמצאת פה באולם הזה.

דב חנין: כשאת רואה את הנציגות המרשימה של כל הזרמים, כל הכוחות, כל הרשויות המקומיות – צפון, דרום, מרכז – כולם באים לכאן ואומרים: לא רוצים נשק, אנחנו רוצים לשתף פעולה בעניין הזה.

דב חנין: לכן אני אומר, משהו פה לא עובד באופן עמוק ואת הדבר הזה אפשר לשנות וצריך לשנות.

דב חנין: עכשיו אני מגיע לשאלה מה צריך לעשות.

דב חנין: צריך לעשות שני דברים.

דב חנין: דבר ראשון, במישור המיידי.

דב חנין: קראנו פעמים רבות – אני שמח שנמצאת פה נציגת השר לביטחון פנים – למשרד לביטחון פנים ליזום מהלך ביחד עם ראשי האוכלוסייה הערבית, עם ראשי המועצות המקומיות, של איסוף נשק שיטתי מכל הישובים הערביים.

דב חנין: אגב, מה זה כמויות הנשק החוקי?

דב חנין: אנחנו מדברים על נשק לא חוקי, אבל למה צריך כל-כך הרבה נשק חוקי?

דב חנין: מה קרה?

דב חנין: למה צריך כל-כך הרבה נשק?

דב חנין: למה הישובים האלה רוויים בנשק?

דב חנין: כשאני מדבר על נשק אתם חושבים שאני מדבר רק על אקדחים.

דב חנין: קלצ'ניקובים הם טילים.

דב חנין: טיל לאו בבית?

דב חנין: איפה נשמע כדבר הזה?

דב חנין: לכן חייב להתחיל מבצע ארצי שייעשה ביחד עם ראשי הרשויות המקומיות, ביחד עם מנהיגי הציבור, ביחד עם חברי הכנסת, ביחד עם המכובדים בישובים, עם ראשי המשפחות, לצאת ביחד למבצע שעובר ישוב-ישוב ומנקה את הישובים מנשק, כולל הסברה, כולל פעילות חינוכית, כולל כל הדברים האלה.

דב חנין: זה בטווח המיידי והממוקד.

דב חנין: בטווח הרוחבי, גברתי, אני מסכים מאוד לדבריו של מאזן גנאים, יושב-ראש הוועד הארצי של ראשי הרשויות המקומיות הערביות.

דב חנין: יש פה בעיות רוחב שחייבים להתחיל לטפל בהם: עוני, אבטלה, צעירים שמסתובבים ברחוב בלי מעש.

חנא סוייד: דיור, חיבורי חשמל לבתים.

דב חנין: דיור, היעדר תעסוקה, חיבורי חשמל.

דב חנין: יש איזו תזה – ובזה אני מסיים – של ראש עיריית ניו-יורק לשעבר ג'וליאני, תזת החלונות השבורים.

דב חנין: הוא אמר: אם החלונות שבורים ברחוב אז אנשים ברחוב הזה יתחילו להתפרע.

דב חנין: כשאתה מסתכל על הישוב הערבי, שביוב זורם ברחוב, שלאנשים אין פתרונות, שלנערים אין מה לעשות בחיים שלהם, שיש אבטלה, אז הכול נראה אזור של- - -

מירי רגב: זה קורה לא רק שם אלא גם בהרבה מאוד מקומות אחרים.

מירי רגב: גם בקרב היהודים יש אבטלה.

דב חנין: רע מאוד.

מסעוד גנאים: אבל יש עובדות על השיעור הגבוה של שימוש בנשק בישובים הערביים.

עפו אגבאריה: יש עובדות על כך שאין מה לעשות בישובים, אין מועדונים ואין חוגים.

עפו אגבאריה: את מתייחסת רק לעניין האבטלה אבל זה לא רק עניין האבטלה.

מירי רגב: אני מקבלת את כל מה שאמרת, רק שגם במגזר היהודי יש כאלה ולא זורקים אבנים.

דב חנין: גברתי יושבת-הראש, רמת המצוקה בישובים הערביים קיצונית.

דב חנין: לכן המצב הוא שבהרבה מאוד ישובים – ואמר כאן בצדק חבר הכנסת סוייד קודם: יש ישובים ערבים שנראים אחרת לגמרי.

דב חנין: בואו ננסה לחשוב למה הם נראים אחרת.

דב חנין: כי הישוב הוא יותר מטופח, הוא יותר מסודר.

חנא סוייד: יש קורלציה עם המצב הסוציו-אקונומי.

דב חנין: בדיוק.

דב חנין: לכן אני אומר, הקורלציה הזאת מוכחת.

דב חנין: לכן ברמה המעשית יש המון מה לעשות.

דב חנין: להבדיל מנושאים אחרים, את רואה פה מסביב לשולחן הזה המון-המון נכונות לעשות את הדברים ביחד.

דב חנין: תודה.

מירי רגב: תודה רבה לך.

מירי רגב: אנחנו עוברים לחוסיין אלהייב, ראש מועצת טובא זנגריה, בבקשה.

חוסיין אלהייב: גברתי היושבת-ראש, תודה רבה שהואלת והזמנת אותנו לישיבה הזאת.

חוסיין אלהייב: אני מודה גם לחברי הכנסת שנמצאים כאן ומעניין אותם מה שמתרחש היום במגזר הערבי.

חוסיין אלהייב: המציאות מאוד-מאוד קשה.

חוסיין אלהייב: שמתי לב שהערת בהערת ביניים לחבר הכנסת דב חנין ואמרת לו שגם במגזר היהודי יש אבטלה.

חוסיין אלהייב: נכון שבמגזר היהודי יש אבטלה אבל היא לא גואה ובמקביל יש מקומות בילוי, יש חינוך בלתי פורמלי, יש מגרשי כדורסל וכדורעף, יש מה לעשות אחרי הצהרים.

חוסיין אלהייב: שעות הפנאי במגזר הערבי – זה סיבה מאוד גדולה להתפרעויות וגם האבטלה הגואה במגזר תורמת להגדלת הלחץ.

חוסיין אלהייב: אבטלה וחוסר מקומות תעסוקה, והאקדמאים הערבים שאין להם מקומות תעסוקה.

חוסיין אלהייב: אני חושב שמה שקרה לאחרונה, למרות שאנחנו לא מצדיקים את הנער שבא לרכב המשטרתי עם סכין, אני לא מצדיק את זה, אבל במקביל השוטר שירה, מה שראינו, אני לא יודע אם זה נכון או לא, הוא ירה.

חוסיין אלהייב: קודם כול צריך לירות באוויר.

חוסיין אלהייב: יש הנחיות גם בצבא וגם במשטרה.

חוסיין אלהייב: אילו היו אומרים מפקד המחוז או השר לביטחון פנים שהשוטר הזה יושעה עד הודעה חדשה, עד לבירור, אני חושב שלא היינו רואים מה שהתרחש במגזר הערבי.

מירי רגב: אני חייבת פה להגן על השוטרים.

מירי רגב: בא מישהו עם סכין כזו לא סתם.

מירי רגב: זה לא מקובל עלי.

קריאות: - - -

דב חנין: אבל לפי הסרט יורים בו כאשר הוא בורח.

דב חנין: זאת היתה הבעיה.

חוסיין אלהייב: אמרתי שאני לא מצדיק את הנער.

עפו אגבאריה: בסוף התברר שזה לא היה סכין.

עפו אגבאריה: גם המשטרה לא מצאה סכין.

חוסיין אלהייב: אני לא מצדיק את זה אבל במקביל- - -

מירי רגב: הכול נמצא בבדיקה עכשיו במח"ש.

חוסיין אלהייב: אני חושב שאם אנחנו נשב ונדון היום בוועדה הזו, והואלת בטובך להזמין אותנו – ב"זבנג וגמרנו" זה לא ייגמר.

מירי רגב: ברור לי לחלוטין שב"זבנג וגמרנו" זה לא ייגמר.

חוסיין אלהייב: מהישיבה הזאת צריך לצאת עם ועדה מצומצמת מטעמך שתפקידה לטפל במיגור הבעיות במגזר הערבי.

חוסיין אלהייב: אצלי בטובא זנגריה, ישוב בדואי ערבי, ממטולה ועד בית-שאן רק אנחנו נמצאים שם בצפון, האמיני לי, אם אופניים נגנבות מקצרין ברמת הגולן או ממטולה, בגלל הסטיגמה אומרים שמי שגנב אותם הוא בוודאי מטובא זנגריה.

חוסיין אלהייב: לכן אני חושב שצריך לשנות גם את הסטיגמה.

חוסיין אלהייב: אני מודע לכך שעד האירוע של כפר כנא היתה הידברות טובה מאוד עם המשרד לביטחון פנים, עם המש"קים המקומיים.

חוסיין אלהייב: אנחנו נבחרנו כנציגי ציבור והאמיני לי שגם אנחנו נמצאים בחזית.

חוסיין אלהייב: אנחנו לפעמים מגנים על המשטרה.

חוסיין אלהייב: אנחנו בין הפטיש והסדן.

חוסיין אלהייב: לכן חשוב מאוד – אמר ראש מועצת מזרעה: כאשר אני פונה לשר כזה או אחר אין היענות.

חוסיין אלהייב: אני חושב שהגיע הזמן, וזה המבחן הדמוקרטי האמיתי למדינת ישראל, מדינה דמוקרטית שנמצאת במזרח התיכון, המבחן האמיתי לדמוקרטיה הישראלית הוא ליצור שוויון עם אזרחיה הערביים.

מירי רגב: אתה יודע, שוויון זה בכול.

חוסיין אלהייב: בוודאי.

מירי רגב: צבא, שירות אזרחי, נאמנות למדינה.

מירי רגב: שוויון זה הכול.

מירי רגב: שוויון זה שוויון.

עפו אגבאריה: גם בבריאות וחינוך.

עפו אגבאריה: למה לא הזכרת את זה?

מירי רגב: אמרתי ששוויון הוא בכול, בחובות ובזכויות.

עפו אגבאריה: - - -

חוסיין אלהייב: תעזבו פוליטיקה עכשיו.

מירי רגב: חוסיין אלהייב, אתה מבין את הבעיה?

מירי רגב: אם אתה היית בכנסת היינו יכולים להידבר יותר.

חוסיין אלהייב: הרבה נערים ונערות במגזר הלא יהודי היום, למרות התנגדויות כאלה ואחרות, נמצאים בשירות אזרחי.

חוסיין אלהייב: אני אחד האנשים שמאמין, על-פי השקפת עולמי שירות אזרחי הוא לטובת האוכלוסייה, הוא לא נגד האוכלוסייה.

מירי רגב: יישר כוח.

מסעוד גנאים: עכשיו עשית לה את היום.

מירי רגב: הוא עשה לי את היום, ותאמין לי שהוא עשה לו גם את השנה כי מרגע זה אני לוקחת אותו כפרויקט.

מירי רגב: אני לוקחת אנשים כאלה כפרויקט.

מירי רגב: מי שנאמן, מי שעובד, מי שמוכן- - -

חוסיין אלהייב: כולם נאמנים.

מירי רגב: מי שמוכן לתרום המדינה הזאת אני אלך ואדאג שהישוב שלו יקבל יותר.

מירי רגב: למה?

מירי רגב: ככה.

מירי רגב: אני לוקחת אותו כפרויקט.

חוסיין אלהייב: זכיתי לתוכנית "עיר ללא אלימות" וכאשר ביקשתי קיבלתי.

חוסיין אלהייב: היום הם עושים עבודה טובה.

חוסיין אלהייב: אבל במקביל – מי שלא עושה שירות לאומי או מי שלא עושה צבא הוא עובד בניין גם בחצור הגלילית וגם בתל-אביב, בפתח-תקווה ובבאר-שבע.

חוסיין אלהייב: מי שלא עושה צבא גם בונה את המדינה.

חוסיין אלהייב: לכן, היחס למיעוט הערבי – זו הדמוקרטיה האמיתית של מדינת ישראל ושל הממשלה.

מירי רגב: אני בעד.

חוסיין אלהייב: לכן אני חושב שצריכה להיות המשכיות.

חוסיין אלהייב: אנחנו רוצים לחיות ביחד.

חוסיין אלהייב: אין לנו מדינה אחרת.

חוסיין אלהייב: מי שעושה את הרעש במדינה הזו הם הגורמים הקיצוניים משני הצדדים, גם הקיצוניים שלנו וגם שלכם, גם הדאעש היהודי וגם הדאעש הערבי.

חוסיין אלהייב: צריך למגר אותם ולצאת לדרך.

מירי רגב: חוסיין אלהייב, אני לוקחת את כל האמירות שלך וחותמת עליהן עכשיו, לוחצת יד וחותמת עליהן.

חמד עמאר: תיזהרי לא לחתום.

מירי רגב: בעד הדמוקרטיה, שזה זכויות הרוב והמיעוט, בעד שוויון, הכול.

מירי רגב: חבר הכנסת טלב אבו עראר בבקשה ולאחר מכן מחמוד עאסי.

טלב אבו עראר: אני רוצה להתחיל במשפט שבו סיים חברי הבדואי מהצפון, שהוא בעד השירות האזרחי.

טלב אבו עראר: אני בדואי שגר בנגב ואני נגד השירות האזרחי, שיהיה ברור.

מירי רגב: זה ברור, אני יודעת מה תפקיד חברי הכנסת הערבים בכנסת.

טלב אבו עראר: תעשי לי טובה, אני רוצה להגיד כמה משפטים ברצף.

מירי רגב: בבקשה.

טלב אבו עראר: אנחנו יושבים כאן כדי לדון ולהתמקד בנושא אחד, שהוא איסוף הנשק הבלתי חוקי.

טלב אבו עראר: אני הייתי גם בעד איסוף הנשק החוקי.

טלב אבו עראר: אני לא רוצה שיישאר ערבי עם נשק, חוקי או בלתי חוקי, כולל המשת"פים וכולל גם החיילים שחוזרים לבתיהם עם נשקים.

טלב אבו עראר: הרי זה מסוכן לכולנו.

טלב אבו עראר: כאשר נפגע הביטחון האישי בראש ובראשונה זה פוגע בביטחון המדינה כולה.

טלב אבו עראר: לכן אנחנו בחברה הערבית איבדנו את הביטחון האישי.

טלב אבו עראר: מאז קום המדינה ועד היום כמה ועדות הוקמו?

טלב אבו עראר: בכמה ישיבות נדון עניין איסוף הנשק?

טלב אבו עראר: במשך עשרות שנים, ולמרות כל האירועים, למרות כל מקרי הרצח בחברה הערבית המשטרה לא עושה כלום.

טלב אבו עראר: חברי מאזן גנאים אומר שיש שתי סיבות לרכישת הנשק ולשימוש בו: העוני וחוסר התעסוקה.

טלב אבו עראר: אבל לפני שני האלמנטים האלה, הסיבה העיקרית היא המשטרה.

טלב אבו עראר: הרי המשטרה יודעת, היא יכולה להיכנס לכל ישוב.

טלב אבו עראר: אם אדם רק מזוהה בדעות שלו התומכות בארגון שפועל נגד מדינת ישראל באותו רגע תופסים אותו.

טלב אבו עראר: אם היו המשטרה והשב"כ יודעים שתושב ערבי מסתיר נשק או קונה נשק כדי להרוג בו אדם יהודי, באותו רגע היו תופסים אותו.

טלב אבו עראר: אבל כשאנחנו רואים את זה- - -

קריאה: עוד בשלבי התכנון.

מירי רגב: אתם בונים "סרטים".

טלב אבו עראר: מה את אומרת כיושבת-ראש ועדת הפנים על כך שאנחנו יכולים אולי להביא גם צילומים על נשקים משטרתיים?

טלב אבו עראר: המשטרה מוכרת נשק כדי שנהרוג אחד את השני.

טלב אבו עראר: זה כך בדיוק.

טלב אבו עראר: דב חנין דיבר על קלצ'ניקוב.

טלב אבו עראר: אני מדבר על 16M.

טלב אבו עראר: יש נשקים רבים כאלה במגזר הערבי, נשקים של המשטרה ושל הצבא.

טלב אבו עראר: מהבסיסים שלכם יוצאים הנשקים שבהם אנחנו נהרגים.

טלב אבו עראר: המשטרה לא עושה כלום.

טלב אבו עראר: גם אם נמשיך לשבת אלף שנים מהיום לא תעשו כלום כי המשטרה מתכוונת, בזדון ממש, רוצה להמשיך באותה מדיניות ולא לאסוף נשק.

טלב אבו עראר: למה?

טלב אבו עראר: כי היא יודעת בגדול שהנשק הזה נועד רק לשימוש של ערבים נגד ערבים.

טלב אבו עראר: תודה רבה.

טלב אבו עראר: להתראות.

מירי רגב: תודה רבה, טלב אבו עראר.

מירי רגב: אמרת את שלך, עשית את ההצגה בלי לקבל תשובות.

מירי רגב: זה ההבדל בינך ובין חנא סוייד.

מירי רגב: הוא נשאר לקבל תשובות ואילו אתה אומר והולך.

טלב אבו עראר: יש לי מה לעשות.

מירי רגב: אני אסכם את התשובות ואעביר לך.

מירי רגב: מחמוד עאסי, בבקשה, ולאחר מכן מסעוד גנאים.

מחמוד עאסי: שלום לכולם.

מחמוד עאסי: קודם כול למירי רגב, יישר כוח על היוזמה, תבורכי.

מחמוד עאסי: לדעתי זה דבר שהוא היום בסדר עדיפות ממדרגה ראשונה אצלנו בחברה הערבית.

מחמוד עאסי: אני רוצה לעשות פה קצת סדר.

מחמוד עאסי: כמובן לא אמעיט מכל הבעיות שהוצגו שאנחנו סובלים מהן ביישובינו, אבל אם נתרכז בכל מה שהוזכר פה הכול יתמסמס.

מחמוד עאסי: אני חושב שהנשק הבלתי חוקי והאלימות הגואה אצלנו ברחובות, בשכונות, בישובים הוא עניין שצריך להיות במקום גבוה בסדר העדיפויות שלנו לצד כל מה שאנחנו רואים שבו צריך לסגור פערים.

מחמוד עאסי: שמעתי כמה הערות.

מחמוד עאסי: אתחיל בהערות שלך, מירי רגב.

מחמוד עאסי: אבל רק לתת לך איזו טעימה.

מחמוד עאסי: לפני יומיים היה לי דיון בפייסבוק עם אחד התושבים שלי.

מחמוד עאסי: בקטע הזה אני רוצה להיות הוגן גם כלפי המשטרה.

מחמוד עאסי: אמנם יש ביקורת, אבל אם נזרוק הכול על המשטרה לא נפתור את הבעיה ואפילו לפעמים יימנע מאתנו להצליח למצוא את הנוסחה שיכולה להביא לנו פתרונות.

מחמוד עאסי: אמרתי לאותו תושב: "אתה מאשים את המשטרה.

מחמוד עאסי: זה לא המשטרה.

מחמוד עאסי: אנחנו גם צריכים לפעול".

מחמוד עאסי: הרי מול המשטרה אנחנו באים בטענות למשטרה, אבל מול התושבים שלנו אנחנו גם יודעים לבוא אליהם בטענות.

מחמוד עאסי: הוא ענה לי במשפט קצר שלמעשה השתיק אותי.

מחמוד עאסי: הוא כתב: עזוב, מה לשתף פעולה עם המשטרה ולתת אינפורמציה למשטרה?

מחמוד עאסי: כאשר שני צעירים זרקו אבנים תוך שעתיים נעצרו.

מירי רגב: הלוואי.

מחמוד עאסי: אבל זו עובדה.

מירי רגב: זו לא עובדה.

מירי רגב: הלוואי וזה היה קורה.

מחמוד עאסי: נעצרו ללא שום הוכחות וללא צורך בעדים.

מחמוד עאסי: אבל אנשים שיורים בנשק פתאום קשה להגיע אליהם.

מחמוד עאסי: מה אני רוצה להגיד פה?

מחמוד עאסי: אני הייתי קורבן וירו עלי, וירו על הבית שלי מכיוון שלא הייתי מוכן להיות סחיט, מכיוון שלא הייתי מוכן לחתום על מסמך בלתי חוקי.

מחמוד עאסי: כלומר, אני הייתי מאוים – או שאהיה סחיט ואחתום על דבר בלתי חוקי או שאעמוד על המשמר ואשמור חוק ואשמור על האינטרס הציבורי ולא אחתום על איזה מסמך שגוף מסוים איים שאם לא אחתום עליו הוא יירה בי.

מחמוד עאסי: לא ההוא ירה בי.

מחמוד עאסי: המשטרה פעלה, מה שהיה מוטל על המשטרה היא עשתה, היא עצרה את אותו אדם אבל ה"חיילים" שלו בתוך שעתיים התחילו לאיים עלי: "יש לך שעה וחצי שהמשטרה תשחרר אותו, אחרת אנחנו נתחשבן אתך".

מחמוד עאסי: אני מדבר על עצמי כראש רשות מקומית, אז תארו לכם מה עובר אזרח פשוט.

מחמוד עאסי: אני יכול לקבל הגנה אבל אזרח פשוט לא יכול אפילו להגיע לרמה שהוא יקבל הגנה במקרה דומה.

מחמוד עאסי: המשטרה עצרה אותו לשבוע ימים אבל היתה בעיה עם הפרקליטות.

מחמוד עאסי: כלומר, לא צריך להתמקד פה רק במשטרה.

מחמוד עאסי: צריך פה טיפול מערכתי.

מחמוד עאסי: יש פה מין "דלת מסתובבת".

מחמוד עאסי: כלומר, המשטרה מתאמצת, המשטרה עושה את העבודה לפעמים, עוצרת את העבריין והשופט קובע לו מעצר בית או נותן לו איזו הנחה.

מחמוד עאסי: אותו שוטר, רבותי, הוא אדם כמונו.

מחמוד עאסי: זה יוצר שחיקה.

מחמוד עאסי: הוא יעצור אותו פעמיים ובפעם השלישית כבר לא יעניין אותו כי באיזה מקום הוא חושב שזה יהיה מין משחק של חתול ועכבר.

מירי רגב: אתה אומר שגם בתי-המשפט צריכים להחמיר את הענישה כלפי העבריין.

מחמוד עאסי: לדעתי כן.

מחמוד עאסי: אם היום בחוק עונש המקסימום למי שמחזיק נשק בלתי חוקי הוא 7 שנים והמינימום הוא חודשיים, השופטים קובעים את המינימום וחודשיים מאסר משתלמים לעבריינים.

מחמוד עאסי: בינתיים אותו גוף עברייני משלם למשפחה שלו כסף.

מירי רגב: נמצא כאן נציג משרד המשפטים?

מירי רגב: לא.

מחמוד עאסי: לכן אני חושב שצריך להחמיר, ללכת על המקסימום בבתי-המשפט, שלא יהיה משתלם לאותו עבריין.

מחמוד עאסי: אותו עבריין כאשר הוא יוצא מבית-הסוהר מקבלים אותו בהילולות והוא הופך להיות מעין גיבור אצלנו ברחובות.

מחמוד עאסי: אני אומר לך, כראש רשות מקומית גם אני נשחקתי.

מחמוד עאסי: נכנסים אלי עבריינים ומדברים אלי בשפה של איומים ואני מנסה לפייס אותם בכוס קפה.

מחמוד עאסי: הגיע מישהו ואיים על המהנדס.

מחמוד עאסי: באתי לדבר אתו והוא אמר לי: אני מתרה בך, נראה שתעז להתקשר למשטרה.

מחמוד עאסי: הייתי גיבור, לקחתי את הטלפון והתקשרתי למשטרה והוא התחיל לאיים עלי.

מחמוד עאסי: החוקר ישב בלשכה שלי, לקח ממני עדות ו"החיילים" שלו נכנסו מול השוטר והתחילו לאיים עלי מול השוטר.

מחמוד עאסי: הוא שאל אותי: מה הם רוצים ממך?

מחמוד עאסי: אמרתי לו: אתה לא שומע?

מחמוד עאסי: הם מאיימים.

מחמוד עאסי: לא ויתרתי אך עובדה שאחרי שעתיים אותו אדם שוחרר.

מחמוד עאסי: התקשרו אלי תושבים לשאול מה שלומי, אמרתי: לא נורא, העבריין נעצר.

מחמוד עאסי: אמרו לי: איזה נעצר, הנה הוא מסתובב ברחוב.

מירי רגב: זה "הדלת המסתובבת".

מחמוד עאסי: מירי רגב, אם כבר התחלת, וזה ייזקף לזכותך, תמשיכי במהלך הזה.

מירי רגב: לא נמצא פה נציג משרד המשפטים.

מירי רגב: נעשה את זה עם השר בישיבה הבאה.

מחמוד עאסי: אני אבנה 4 בתי-ספר ואסלול כבישים ואעשה הכול, אבל אם לא יהיה ביטחון ברחובות כאילו לא עשיתי כלום.

מחמוד עאסי: אם התושב שלי מאוים, אם האמא לא יכולה להיות בטוחה שהבן שלה יחזור הביתה בשלום – לא עשינו כלום.

באסל גטאס: מה אתה מציע?

מחמוד עאסי: אני מציע שילוב מערכות בין בתי-המשפט ובין המשטרה וכולנו.

מחמוד עאסי: כפי שאמר עמיתי חוסיין אלהייב, אנחנו נשתף פעולה עד תום.

מחמוד עאסי: חובתנו להביא שקט לישובים שלנו.

מחמוד עאסי: לכן אני מוכן לדבר על זה בגבורה בפייסבוק ולצאת בקריאות.

מחמוד עאסי: אמרתי להם שאני מוכן אישית להתנדב במשטרה כדי להראות לאנשים שאני הדוגמה.

מחמוד עאסי: אני מוכן להיות בסיירת הורים ולהתנדב למשטרה בעניין של ביטחון התושבים שלי.

מחמוד עאסי: להתחיל עכשיו לדבר על איסוף נשק חוקי ולא חוקי – אם נתחיל לדבר על כל-כך הרבה רעיונות נמסמס את הדבר העיקרי.

מירי רגב: את הדבר העיקרי, את הביטחון האישי.

מחמוד עאסי: את הדבר העיקרי שהוא הצורך המיידי, להתחיל לפעול נגד אלימות במגזר הערבי.

מחמוד עאסי: אם לא נעשה את זה ונחכה עד שיהיו לנו בתי-ספר ועד שנסגור פערים אנחנו אולי כבר לא נהיה בחיים.

מחמוד עאסי: מילה אחרונה, אני חייב להתייחס לשיתוף הפעולה עם המשטרה.

מחמוד עאסי: בקטע הזה לדעתי יש איזו אי-הבנה.

מחמוד עאסי: עדים רבים העידו נגד עבריינים.

מחמוד עאסי: היום הם מתחת לאדמה.

מחמוד עאסי: יום לפני המשפט הם נרצחו.

מחמוד עאסי: אני יכול להציג לך שמות ומקומות.

מחמוד עאסי: בערב לפני שהאדם היה אמור להתייצב מול השופט, לעמוד על הדוכן ולהשלים את העדות שלו מול השופט הוא פשוט נרצח בדם קר כדי שהוא לא יגיע לתת עדות.

מחמוד עאסי: זאת אומרת, זה מפחיד.

מחמוד עאסי: אנחנו לא בנתניה, שם אדם גר בקומה עשירית באיזה מקום.

מירי רגב: נתת דווקא דוגמה לא טובה.

מירי רגב: יש הרבה פשע בנתניה.

מחמוד עאסי: להגיע לאזרח ערבי בתוך הישוב שלו לוקח 5 דקות.

מחמוד עאסי: כל מי שיעיד קל מאוד לאתר אותו ולהתחשבן אתו.

מחמוד עאסי: לכן אזרח פשוט ערבי, גם אילו רצה לא יעז, וזה לא עניין של אי רצון לשתף פעולה, פשוט אנשים לא מעזים.

מחמוד עאסי: יש פחד בקטע הזה ואי אפשר לתת לאדם הגנה.

מחמוד עאסי: אם יתנו לו הגנה אז הבן שלו מאוים, אשתו מאוימת, אח שלו מאוים.

מחמוד עאסי: זה פשוט נוסחה שאי אפשר למצוא לה פתרון.

מחמוד עאסי: המשטרה צריכה למצוא איזו נוסחה שתוכל להיות מקובלת על כל הצדדים.

מחמוד עאסי: תודה רבה.

מירי רגב: תודה רבה.

מירי רגב: חבר הכנסת מסעוד גנאים, בבקשה.

מסעוד גנאים: תודה.

מסעוד גנאים: תחילה אני מברך את כל ראש הרשויות המקומיות, מברך את מאזן גנאים ראש הוועד הארצי לראשי הרשויות, מברך את כל הנוכחים ומברך אותך על עצם קיום הדיון הזה.

מסעוד גנאים: לא אכנס לעולם המושגים המיוחד שלך, גברתי היושבת-ראש, מה זה הנהגה סוג א' וסוג ב', שהנהגה סוג א' זה ראשי הרשויות והנהגה סוג ב' זה חברי כנסת.

מסעוד גנאים: לא אכנס לזה.

באסל גטאס: היא קבעה וחילקה את התעודות האלה?

מסעוד גנאים: היא אומרת כן.

מסעוד גנאים: פספסת.

מסעוד גנאים: בכלל יש עולם טרמינולוגיה מיוחד בוועדה, אתה יודע.

מסעוד גנאים: לענייננו.

מסעוד גנאים: אנחנו מתייחסים בכל הרצינות ובכל אחריות לעניין הנשק הבלתי חוקי המשתולל בכפרים ובערים שלנו.

מסעוד גנאים: מעבר לכל מחלוקת פוליטית, מעבר לכל אינטרס מפלגתי של בחירות ודברים כאלה, מדובר בהצלת חיי אדם.

מסעוד גנאים: הסטטיסטיקה שהציג מאזן גנאים חמורה.

מסעוד גנאים: אנחנו מדברים על עשרות הרוגים, על כך שהשיעור הגבוה ביותר של נרצחים הוא מהחברה הערבית, מהערים והכפרים הערביים.

מסעוד גנאים: זה דבר אחד.

מסעוד גנאים: דבר שני, בקשר לשיתוף הפעולה עם המשטרה, צריך להגדיר מה זה שיתוף פעולה.

מסעוד גנאים: אנחנו אמרנו, כמדומני כל חברי הכנסת, לפחות אני מעיד על עצמי, בפניו של השר לביטחון פנים יצחק אהרונוביץ: אנחנו מוכנים לשיתוף פעולה בכל הנוגע לפשע ולרצח ולנשק הבלתי חוקי.

מסעוד גנאים: יש מצב של אי-אמון, נכון.

מסעוד גנאים: יש קרע בין הציבור הערבי ובין המשטרה, ובצדק, משום שעדיין רואים אותנו כ"תיק ביטחוני" ולא אזרחי ולא מתייחסים אלינו כאזרחים שרוצים שירות מינימלי, לשמור על החיים שלהם.

מסעוד גנאים: אבל אני וכולנו אמרנו, ככל שהמשטרה תפגין כנות ורצינות ונחישות לטפל באמת בכל התופעות שהזכרתי הם יראו מאתנו שיתוף פעולה מלא.

מסעוד גנאים: לא כדי שידם תהיה קלה על ההדק בהרג צעיר ערבי אלא כדי שיהיו נחושים באמת באיסוף הנשק הבלתי חוקי ובמיגור הרצח.

מסעוד גנאים: ולבסוף, הצעה קונקרטית.

מסעוד גנאים: אני מציע להקים ועדת מעקב פרלמנטרית שתעסוק בכל עניין הנשק הבלתי חוקי.

מסעוד גנאים: הוועדה הזו תעקוב אחרי הנושא מול המשטרה, מול הפרקליטות, מול ראשי הרשויות המקומיות, מול כולם.

מסעוד גנאים: אני מוכן להתגייס.

מסעוד גנאים: יש לי גם שדולה למיגור האלימות בחברה הערבית.

מירי רגב: הקמנו כבר ועדת משנה, והצביעו עליה בוועדה, לנושא איסוף הנשק הבלתי חוקי, שחברים בה דוד צור, טלב אבו עראר ודב חנין.

מסעוד גנאים: יופי.

מסעוד גנאים: אפשר להרחיב אותה.

מסעוד גנאים: אפשר להקים ועדה פרלמנטרית, ועדת מעקב פרלמנטרית שתפקידה לעקוב אחר עניין הנשק הבלתי חוקי.

מסעוד גנאים: אני גם מקווה שיהיו עוד מפגשים בקשר לנושא הזה.

מסעוד גנאים: תודה.

מירי רגב: תודה רבה.

מירי רגב: עו"ד רדא ג'אבר, בבקשה, ולאחר מכן חבר הכנסת זחאלקה.

רדא ג'אבר: גברתי, אני חושב שאנחנו הולכים סחור-סחור מסביב לנקודה המרכזית: האם יש פה החלטה פוליטית של הממשלה למגר את התופעה הזאת ולטפל בנושא האלימות בחברה הערבית.

רדא ג'אבר: השאלה היא שאלה פוליטית ולא עניין אם המשטרה תעשה איזו פעולה פה ושם.

רדא ג'אבר: זאת בעיה, המבצעים הם בעיה.

רדא ג'אבר: לעשות מבצע ולשבת בתחנה ולא להמשיך, לא לעשות את זה בחשיבה של 5 שנים או 10 שנים קדימה זה בעיה רצינית מאוד.

רדא ג'אבר: אין פה משאבים.

רדא ג'אבר: צריך להשקיע פה משאבים אדירים של כסף, בחינוך ובדברים כאלה, וזו החלטה פוליטית.

רדא ג'אבר: בהחלטה הפוליטית הממשלה נפלה.

רדא ג'אבר: אין פה החלטה פוליטית.

רדא ג'אבר: יש הצהרות, יש ישיבות.

רדא ג'אבר: אלף ישיבות כאלה לא יעזרו.

רדא ג'אבר: לכן מה שמצופה מהוועדה הזאת הוא ללחוץ על הממשלה לקבל החלטה אמיתית להשקיע את המשאבים הדרושים ולשנות את תפיסת העולם של כל משרדי הממשלה כלפי החברה הערבית, דווקא בנושא הזה של אלימות.

רדא ג'אבר: מה שאמר ראש הוועדה הממונה בטייבה, שאני לא מסכים אתו בדברים אחרים, אבל דווקא בנושא הזה, את זה צריך לעשות: שינוי תפיסת עולם.

רדא ג'אבר: הממשלה עדיין תופסת אותנו כאילו אנחנו מחוץ לגדר, גם בעניין האלימות וגם בעניין השיטור.

רדא ג'אבר: השוטר הבודד בקצה רואה אותי כאיום ולא רואה אותי כאזרח שהוא צריך לתת לו שירות.

רדא ג'אבר: את הדברים האלה הוא שומע מהמערכת הפוליטית שלו, הוא לא שומע אותם רק ממפקד התחנה שלו.

רדא ג'אבר: אני בעצמי הגשתי שתי תלונות בנושאים אחרים לגמרי, לא בעניין של אלימות.

רדא ג'אבר: אף פעם לא טופלה הפנייה שלי למרות שאני עוסק בזה מול המשטרה בצורה אינטנסיבית.

רדא ג'אבר: לכן יש אי-אמון בסיסי כלפי המשטרה, כלפי המערכת כולה.

רדא ג'אבר: את האמון הזה אפשר לבנות אם מלמעלה תהיה החלטה אמיתית לשנות את התפיסה, להשקיע את המשאבים, ובכנות, דברו אתנו בכנות ולא רק בסיסמאות כי כל מה שאנחנו שומעים בנושאים האלה, של אלימות, נשק ודברים כאלה, זה סיסמאות בלי כיסוי.

רדא ג'אבר: תודה.

מירי רגב: תודה רבה לך.

מירי רגב: חבר הכנסת זחאלקה.

מירי רגב: לאחר מכן לא נרשמו יותר אזרחים ולכן אנחנו עוברים לרצף של חברי כנסת והמשטרה צריכה לענות.

מירי רגב: חבר הכנסת זחאלקה ולאחר מכן חברת הכנסת יפעת קריב.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שהנושא של נשק ואלימות בישובים הערביים ובחברה הערבית הוא נושא שבוער יותר ויותר ונעשה מסוכן יותר ויותר מידי יום.

ג'מאל זחאלקה: הפעילות המשטרתית בקושי מדביקה את קצב הגידול של התופעה והיא לא מצמצמת אותה ולא ממגרת אותה.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שלחץ חשוב מאוד.

ג'מאל זחאלקה: בישיבה היום חשוב מאוד ללחוץ על המשטרה.

ג'מאל זחאלקה: הבעיה, כפי שאני מבין אותה, כפי שאני תופס אותה, שהמשטרה, כמו כל הגופים הממלכתיים בארץ, נוקטת במדיניות של אפליה.

ג'מאל זחאלקה: כלומר, אם אנחנו מופלים על-ידי משרד החינוך, על-ידי משרד הפנים, על-ידי כל המוסדות במדינה, גם המשטרה נוקטת במדיניות של אפליה.

ג'מאל זחאלקה: הייתי אומר אפילו יותר מכך, זה לא מדיניות, זה משטר של אפליה, זה מבנה של אפליה.

ג'מאל זחאלקה: המשטרה לא מטפלת במקרי רצח ברעננה כפי שהיא מטפלת במקרי רצח באום אלפאחם, גם מבחינת כוח אדם, גם מבחינת השקעה, גם מבחינת מודיעין, מכל הבחינות.

ג'מאל זחאלקה: השר לביטחון פנים בפגישות שהיו אתו לפני שנה וחצי אמר לי שהוא בא לראש הממשלה עם הצעה, לאחר שבדק את התופעה, שהוא צריך 500 מיליון שקל כדי לטפל בתופעה, והוא דרש את זה.

ג'מאל זחאלקה: אולם הוא לא הפעיל את המשקל הפוליטי שלו.

ג'מאל זחאלקה: במקרים אחרים הוא מוכן להפעיל את משקלו ולהפוך עולמות ולאיים במשבר בממשלה, אבל לא כשמדובר בערבים, לא כשמדובר באזרחים הערבים.

ג'מאל זחאלקה: הוא אפילו אמר דבר שלא חוזרים עליו כאן.

ג'מאל זחאלקה: הוא אמר שהוא ניסה לשכנע את ראש הממשלה ואמר לו שעניין הנשק והאלימות הפך לעניין של ביטחון המדינה, הפך לדבר שמאיים על הביטחון.

ג'מאל זחאלקה: הוא אמר שיש מקומות בארץ שהמשטרה לא נכנסת אליהם.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו יודעים שיש מקומות שהמשטרה אומרת: "לא".

ג'מאל זחאלקה: הייתי באחד הישובים, אמרו: "המשטרה אצלנו לא נוגעת, אפילו לא בעניין של עבירות תנועה".

ג'מאל זחאלקה: אנחנו לא רוצים שכך יהיה.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו רוצים לפתור את הבעיה.

ג'מאל זחאלקה: אני מזכיר לכם מקרה בודד, של העבריינות והירי והנשק בנתניה.

ג'מאל זחאלקה: התקבלה החלטה ממשלתית למגר את הפשע ואת האלימות ואת הרצח בנתניה, הוקצו לכך תקציבים, נעשה מאמץ ממוקד והפשע מוגר לגמרי.

ג'מאל זחאלקה: אני תושב האזור.

ג'מאל זחאלקה: היתה תקופה שאנשים פחדו לנסוע לנתניה.

ג'מאל זחאלקה: היום נתניה היא אחת הערים הבטוחות ביותר בארץ.

ג'מאל זחאלקה: היא לא מופיעה בחדשות, יחסית לְמה שהיה לפני 10 שנים.

עפו אגבאריה: שיעשו את זה גם בטייבה.

ג'מאל זחאלקה: יש גם בעיה בשל ההצלחה.

ג'מאל זחאלקה: בואו נשים דברים על השולחן.

ג'מאל זחאלקה: יש בעיה בשל הצלחה.

ג'מאל זחאלקה: המשטרה הצליחה לצמצם ולדכא אלימות ופשע במגזר היהודי.

ג'מאל זחאלקה: זה פַתָח פֶתַח לקבוצות של עבריינים ולארגוני פשיעה ערבים לשגשג.

ג'מאל זחאלקה: אגיד לכם "דוגרי", יש מקומות בארץ שארגוני הפשע הערבים לא נכנסו אליהם בגלל ששלטו שם על שוק הסמים ועל שוק העבריינות ועל הפשיעה ועל ה"פרוטקשן" ארגונים יהודיים.

ג'מאל זחאלקה: עכשיו המשטרה דיכאה את הארגונים היהודיים אז נכנסו הארגונים הערביים.

עפו אגבאריה: נתנו להם.

ג'מאל זחאלקה: לא נתנו.

ג'מאל זחאלקה: עזוב.

מירי רגב: לא משנה.

מירי רגב: נו, בכול אנחנו אשמים, זה ברור...

ג'מאל זחאלקה: לא כך אמרתי.

מירי רגב: המשטרה גרמה לשגשוג העבריינים הערבים?

מירי רגב: נו, באמת.

עפו אגבאריה: רק על העבריינים.

ג'מאל זחאלקה: אל תדברי אתי בסטריאוטיפים.

ג'מאל זחאלקה: אני אומר דברים מדויקים מאוד, ממש במידה.

מירי רגב: אז תגיד מה אתה מציע.

ג'מאל זחאלקה: אמרתי שדיכאו את ארגוני הפשע היהודיים.

ג'מאל זחאלקה: אני רוצה שתדכאו את ארגוני הפשיעה הערביים.

ג'מאל זחאלקה: אני רוצה שתטפלו בהם בכל מקום, אל תיתנו הנחות לאף אחד.

ג'מאל זחאלקה: אני רוצה שיאספו גם את הנשק החוקי.

ג'מאל זחאלקה: יש נשק חוקי שגם בו יורים.

ג'מאל זחאלקה: להשאיר את הנשק לעניינים של הגנה עצמית קיצונית ביותר, לא שכל משת"פ של המשטרה או של השב"כ יסתובב עם נשק בכיס.

ג'מאל זחאלקה: בשביל מה?

ג'מאל זחאלקה: זה לא נחוץ, אין בכך צורך, לא צריך את הנשק.

ג'מאל זחאלקה: גם בנשק החוקי צריך לטפל.

ג'מאל זחאלקה: אנשים רבים נהרגו על-ידי נשק חוקי.

ג'מאל זחאלקה: אתם יודעים את זה, המשטרה מכירה את זה.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שצריך לטפל בנושא הזה בסדר עדיפות גבוה.

ג'מאל זחאלקה: העניין של לבוא לציבור הערבי ולהגיד לו "אתם לא משתפים פעולה" – מה זאת אומרת?

ג'מאל זחאלקה: "אתם מפחדים להעיד".

ג'מאל זחאלקה: תביאי לי מקרה אחד, אזרח אחד מנתניה שהעיד נגד ארגוני הפשע ומשפחות הפשע בנתניה, שהעז לעשות את זה.

ג'מאל זחאלקה: למשטרה יש שיטות אחרות.

ג'מאל זחאלקה: זו אשמה של המשטרה שהאנשים מפחדים לדבר.

ג'מאל זחאלקה: המשטרה לא מספקת להם הגנה אז הם מפחדים.

ג'מאל זחאלקה: בנתניה ידעו לעקוף את הבעיה הזאת.

ג'מאל זחאלקה: האם מישהו מעיד נגד משפחות הפשע הגדולות בציבור היהודי?

ג'מאל זחאלקה: למה אתם באים לערבים בטענות?

ג'מאל זחאלקה: זה אותו דבר אצל כולם.

ג'מאל זחאלקה: אני גם מבין.

ג'מאל זחאלקה: תביאו לי מקרה אחד של אזרח בנתניה שהעיד נגד משפחות הפשע ונשאר בחיים.

ג'מאל זחאלקה: תודה רבה.

מירי רגב: תודה רבה לך.

מירי רגב: חברת הכנסת יפעת קריב ולאחר מכן עפו אגבאריה.

מירי רגב: אני מבקשת להתמקד ולקצר את הדברים כי אנחנו צריכים לשמוע גם את תשובות המשטרה.

מירי רגב: חשבתי באמצע הישיבה לעצור, לשמוע את המשטרה ואז נגיב.

מירי רגב: כדי לא להגיד שלא אפשרתי לכם לדבר אני נותנת לכם לדבר.

יפעת קריב: אהיה עניינית, ובכל זאת חשוב לי להעביר פה כמה מסרים.

יפעת קריב: קודם כול, הנושא הראשון, לגבי ועדת המשנה שאיתה פתחנו את הדיון.

יפעת קריב: אני חושבת שאם אנחנו רוצים לחבר את הדיון הזה לדיון שקיימנו פה על מקרי הרצח ברמלה ועל המצב ברמלה-לוד ועל מצב הנשים במשפחות, על מצב הרציחות של הנשים, ודיברנו על זה רק לפני שבוע כאן בוועדה, אני ממש חושבת שקודם כול בוועדה שהקמת חייבת לשבת אישה.

יפעת קריב: אני חושבת שאנחנו צריכים להגיע לדבר גם עם הנשים בחברה הערבית ולא להשאיר את זה רק לאוכלוסיות של ארגוני פשע וכדומה.

יפעת קריב: יש הרבה מאוד נשים שנפגעות וצריך להיכנס ולדבר איתן.

יפעת קריב: אני משערת שהוועדה שהקמת לא יכולה להיכנס ולדבר עם הנשים, באמת להיפתח בפניהן ולדבר איתן.

יפעת קריב: לכן, ראשית, אני מבקשת שתצטרף אישה לוועדה.

יפעת קריב: דבר נוסף, מעבר לכך שזה לא רק שאלה של גברים ונשים- - -

ג'מאל זחאלקה: צריך לציין שנשים לא שותפות לפשע, כמעט בכלל לא, אלא רק כקורבנות.

יפעת קריב: אבל הן נפגעות, קורבנות.

ג'מאל זחאלקה: אין כמעט בכלל פשיעה של נשים.

ג'מאל זחאלקה: אני רוצה להגיע לשוויון בין נשים וגברים בפשיעה, שהגברים יהיו כמו הנשים.

ג'מאל זחאלקה: גם בחינוך.

יפעת קריב: אנחנו מוצאים שנשים הן הקורבנות.

יפעת קריב: כמובן אני מתנדבת להצטרף לוועדה.

יפעת קריב: דבר נוסף, יושב פה רוב גברי ואנחנו מדברים על נושא רק של הגברים.

יפעת קריב: אמרתי שזה נושא גברי, אבל זה לא נושא רק של החברה הערבית.

יפעת קריב: אני חושבת שזה בהחלט נושא של כל החברה הישראלית, יהודים וערבים כאחד.

יפעת קריב: אין פה בעיה שצריך לפתור כי הגבול דק מאוד.

יפעת קריב: אנחנו קצת מיתממים בדיון מלדבר על זה.

יפעת קריב: הגבול מאוד-מאוד דק בין בעיה חברתית ובין בעיה שהופכת להיות בעיה ביטחונית.

יפעת קריב: אנחנו רואים איך כל הזמן יש מצב של מצוקה חברתית, של עוני, של חוסר מעש, של שעמום, הזכירו כאן מחסור במתנ"סים, שלצעירים אין מה לעשות, אין מה לעשות בנושאים של תעסוקה, רעבים לפת לחם.

יפעת קריב: מהר מאוד ברגע שיש לך נשק ואתה מחפש מה לעשות אתה הופך להיות מה שנקרא גיבור ושאהיד ואתה עושה פעולה שהיא פעולה ביטחונית.

יפעת קריב: הגבול מאוד-מאוד דק בין החברתי ובין הביטחוני.

יפעת קריב: אני חושבת שאנחנו לא צריכים להדיר את זה מהשיח פה בחדר, כי זה לא הוזכר.

יפעת קריב: זה דבר שאנחנו צריכים להיזהר ולשים לב אליו.

יפעת קריב: דבר נוסף שאני רוצה להתייחס אליו, על-פי נתונים של משטרת ישראל אנחנו רואים ש-40% ממבצעי הרצח בישראל ו-36% ממבצעי ניסיונות הרצח הם ערבים, בעוד שחלקם באוכלוסייה עומד רק על 17%, דבר שצריך באמת להתייחס אליו ולתת לו פתרונות מאוד מעשיים, וכבר אגיד שתי הצעות לפתרונות.

יפעת קריב: דבר נוסף, במגזר הערבי בשנה האחרונה אירעו לא פחות מ-9,000 תקריות ירי.

יפעת קריב: כשהתחלתי לקרוא כדי להתכונן לדיון ראיתי ילדה בת 8 שנפגעה בראשה, ילד שנפגע ביד שלו, ילד שנהרג, ילדה שנהרגה.

יפעת קריב: אני חושבת שאנחנו צריכים לשים על השולחן הזה לא רק את הנשים אלא גם את הילדים.

יפעת קריב: כשכדור מתעופף לו בכפר הוא בסוף פוגע במישהו, ופעמים רבות הוא פוגע בילדים.

יפעת קריב: השיח חייב להתייחס אליהם כי הפגיעה היא פגיעה קשה וחריפה.

יפעת קריב: צריך להכניס לפה לא רק את משטרת ישראל אלא גם את ארגוני החינוך ואת ארגוני הרווחה ולראות איך אנחנו באמת מסייעים.

יפעת קריב: המצב רק הולך ומחריף.

יפעת קריב: אני רוצה לסיים בכמה פתרונות, שגם עליהם קראתי.

יפעת קריב: דבר ראשון, מספר חברי כנסת הזכירו פה את הנושא של – אני לא רוצה לקרוא לזה "מלשינון", אני צריכה למצוא לזה שם אחר – בעצם איזה קו טלפון אנונימי שבו אפשר לדווח על נשק.

יפעת קריב: אני שוב מדברת על נשים וילדים, כאשר אישה רוצה לדווח: בעלי, השכן, האבא, מישהו מחזיק נשק.

יפעת קריב: משהו אנונימי לחלוטין שבו אפשר לדווח בלי שצריך לתת מידע ובלי שצריך לתת פרטים, חס וחלילה שמי שמדווח לא יוכל להיפגע.

יפעת קריב: שיהיה קו טלפון, שתהיה כתובת, שיהיה משהו במשטרה, שגם לא צריך לבוא ולהזדהות.

יפעת קריב: דבר נוסף הוא נושא איסוף נשק מרצון.

יפעת קריב: מצאתי שבשנה האחרונה 200 כלי נשק לא חוקיים נאספו מרצון ביוזמת הבעלים שנתנו אותם, שהחזירו אותם למשטרה.

יפעת קריב: האם המשטרה בכלל עושה מהלכים לאיסוף נשק מרצון?

יפעת קריב: והדבר האחרון שאתו אסיים, אנחנו מדברים על שלושה מקורות שמהם מגיע הנשק: הברחות מצה"ל; בתי המלאכה, שגם עליהם אני מבקשת מהמשטרה התייחסות, האם אתם מגיעים לבתי המלאכה בנצרת, בכפר קאסם, שם אנחנו מוצאים בתי מלאכה שמייצרים בהם נשק; והברחות מסיני.

יפעת קריב: הלא ירדנו בצורה משמעותית מאוד בכלל מהברחות מסיני.

יפעת קריב: האם זה מגיע גם לנושא הנשק?

מירי רגב: תודה רבה.

מירי רגב: חבר הכנסת עפו אגבאריה ולאחר מכן חבר הכנסת עמאר.

עפו אגבאריה: עצם נוכחות ראשי הרשויות המקומיות וחברי הכנסת בדיון הזה מעידה על כך שכנראה הבעיה מאוד-מאוד כואבת לנו.

עפו אגבאריה: אני חושב שאף אחד מאתנו לא חסך מעצמו להופיע גם במקום מגוריו או במגזר שהוא חי בו, אם זה בבתי-ספר ואם זה במועדונים או במתנ"סים ולדבר נגד תופעת האלימות.

עפו אגבאריה: אני מסכים עם כל מה שנאמר פה, מה שחברי אמרו קודם.

עפו אגבאריה: אני גם חושב שיש לנו קצת ביקורת עצמית, שאנחנו צריכים גם להתחיל את זה מן הבית, לא רק מן החוץ אלא מן הבית, לחנך את האנשים נגד האלימות.

עפו אגבאריה: אבל בשביל להגיע למצב כזה אני חושב שצריך להגיע לעניין הנגישות לנשק.

עפו אגבאריה: מדוע בתקופה האחרונה, או בשנים האחרונות יש אפשרות להגיע כל-כך בקלות לנשק?

עפו אגבאריה: כל אחד יכול לקנות נשק מתי שהוא רוצה, ולא משנה באיזה ישוב ובאיזו שעה.

עפו אגבאריה: לפעמים בישובים מסוימים אפשר לקנות בלילה אקדח אבל אי אפשר לקנות שקית חלב לילד.

עפו אגבאריה: זה דבר נורא.

עפו אגבאריה: עוד פעם, מה שקורה, אנחנו גם הקורבן ואנחנו גם האשמים.

עפו אגבאריה: האשמה שלנו, שאנחנו צריכים גם לטפל בזה.

עפו אגבאריה: אבל אם נסתכל על המדיניות אז כנראה שמישהו מרוויח מזה.

עפו אגבאריה: מישהו טוב לו עם התופעה הזאת, שהערבים יהרגו אחד את השני, כפי שהתבטא אפילו פעם ראש הממשלה, שהאויבים שלנו בסוריה ובמצרים – לא אכפת לנו, שיירצחו שני הצדדים.

עפו אגבאריה: כנראה המדיניות הזו גם כן מחלחלת לאיזה מקום.

עפו אגבאריה: כולם דיברו על כך שיש הבדל קטן או גבול קטן שמפריד בין פלילי ובין ביטחוני.

עפו אגבאריה: אני מבטיח לכם, ברגע שזה יעבור להיות ביטחוני תמוגר התופעה ולא תהיה, כי בעניין הביטחוני תמיד אנחנו שומעים על התארגנות של קבוצת אנשים שרצו לפגוע בקיבוץ הזה או בישוב הזה או איזו התארגנות בלתי חוקית.

עפו אגבאריה: על זה שומעים עוד לפני שהאלימות יוצאת לפועל.

עפו אגבאריה: אבל משום מה כאשר זה פלילי אף אחד לא רואה את זה.

עפו אגבאריה: כשיורים באנשים – ונהרגו אנשים – אם אתם זוכרים את הכנס הגדול שעשה ראש הממשלה עם השר לביטחון פנים ועם מפכ"ל המשטרה כאשר נרצחו 3 אנשים באום אל פחם, אבא ושני ילדיו, ראש הממשלה אמר לאישה: אנחנו נמצא את הרוצחים, אך לא מצאו אותם עד היום, וחלפו כבר 4 שנים.

עפו אגבאריה: אז מה אתם חושבים המשפחה תעשה?

עפו אגבאריה: אם היא לא קיבלה את מה שהיא צריכה לקבל מן המשטרה, את ההגנה של המשטרה – רצחו לה 3 אנשים – ועד היום הרוצח מסתובב חופשי ולא יכולים למצוא אותו בשל חוסר ראיות, אז מה הם יעשו כאשר המשטרה לא מגנה עליהם?

עפו אגבאריה: אז הם חוזרים למשפחה, לחמולה, למישהו שיגן עליהם.

עפו אגבאריה: מישהו כנראה דוחף לכיוון הזה.

עפו אגבאריה: מסתובב נשק בכמויות אדירות.

עפו אגבאריה: אמרת ש-200 הסגירו את הנשק שלהם, זה מספר קטן מאוד.

עפו אגבאריה: הרי בכל כפר, למשל בבענה או בכפר קאסם, יש אלפי כלי נשק.

עפו אגבאריה: אני לא חושב שמשטרת ישראל פחות חזקה מהרשות הפלסטינית, וברשות הפלסטינית כאשר רצו אז תוך 3 חודשים הצליחו לאסוף אולי 60% מכלי הנשק שהיו בידי האנשים בתיאום עם משטרת ישראל.

עפו אגבאריה: אז מדוע משטרת ישראל לא יכולה לעשות את המבצע הזה באוכלוסייה הערבית?

עפו אגבאריה: אנחנו צועקים שאנחנו לא רוצים את הנשק הזה, לא הבלתי חוקי וגם לא החוקי.

עפו אגבאריה: אני לא מבין למה צריך להיות במגזר הערבי נשק חוקי בעשרות.

עפו אגבאריה: בשביל מה?

מירי רגב: תודה רבה.

מירי רגב: באסל גטאס, בבקשה.

באסל גטאס: אני מצטרף לדברי חברי, גם בברכות לכל ראשי המועצות ולמי שמצא לנכון להשתתף בישיבה.

באסל גטאס: אני ממש משתוקק לשמוע את דברי המשטרה ולכן אקצר בדברי.

באסל גטאס: את השאלה הזאת עוררנו אין-ספור פעמים, גם מעל הדוכן, גם בשאילתות ישירות לשר לביטחון פנים, בכל הזדמנות.

באסל גטאס: ככל שיש מקרי רצח חדשים אנחנו שוב מעלים את זה.

באסל גטאס: אני חושב שמקור הפשיעה בכלל במגזר הערבי לרוב זה משפחות הפשע, או הפשע המאורגן, אבל תתפלאו שילדים מסתובבים עם אקדחים.

באסל גטאס: אני זוכר שלפני שנה באעבלין אדם ירה בשכנו, ושניהם חברים, בני 19 ו-20, ואחד ירה בשני.

באסל גטאס: לך תדע למה, על מה רבו או אם היו תחת השפעה של משהו, לא יודע.

באסל גטאס: אבל למה בחור צעיר מסתובב עם אקדח בנגישות כזאת?

באסל גטאס: שאלו אותי השבוע שאלה פרובוקטיבית, כתוצאה מעניין הכאפייה: "מתי בפעם הבאה תבוא עם אקדח?

באסל גטאס: " שאלה מאוד לא לגיטימית.

מסעוד גנאים: חבל שלא הבאת כאפייה למירי רגב.

מסעוד גנאים: ..

באסל גטאס: אמרתי למראיין בערוץ 2: אני חבר כנסת, היום בן 58.

באסל גטאס: מעולם לא ראיתי אקדח, מעולם לא נגעתי באקדח או בכדור אקדח.

באסל גטאס: איך היום, ריבונו של עולם, בכל בית יש נשק וכולם יודעים?

באסל גטאס: בקשר למשטרה, ובזה אסיים, אני, אולי בטעות, זכיתי לראות דוח פנימי של המשטרה באזור הצפון.

באסל גטאס: אני רוצה להאמין שזה לא היה בטעות, אבל נשלח אלי דוח שמציג נתונים, השוואה בתפיסת נשק בלתי חוקי בין שנת 2012 לשנת 2013.

באסל גטאס: רואים שם שיש עלייה של 50% בתפיסת נשק בלתי חוקי כי מחוז הצפון של המשטרה שם לו בשנה שעברה כיעד את העניין הזה.

באסל גטאס: כלומר, אם יש החלטה פוליטית או החלטה תקציבית ומישהו שם את זה בראש סולם העדיפויות זה קורה.

באסל גטאס: עובדה שלא היה נשק כזה במגזר הערבי במשך עשרות שנים.

באסל גטאס: אם מחליטים שזו בעיה שרוצים לפתור אותה הם יודעים מי הסוחרים, יודעים מאיפה זה בא.

באסל גטאס: מה, אתם לא יודעים מה מקורות הנשק הזה?

באסל גטאס: ונקודה אחרונה היא עניין המשת"פים שפיזרו אותם בעיקר בחיפה וגם במקומות אחרים.

באסל גטאס: הם מסתובבים עם נשק.

באסל גטאס: אני לא יודע אם זה חוקי או לא ולא אכפת לי אם זה חוקי או לא.

באסל גטאס: כשמישהו מרגיש מוגן מהמשטרה ומשתמש בנשק הזה כפי שהיה בשני מקרי הרצח האחרונים בחיפה, מישהו ממשפחת דיאב שנהרג וגם מחרוס זבידאת שנהרג לפני שנה – הם חושבים שהם מעל החוק, ויש להם את הנשק ואת האמצעים.

באסל גטאס: אני אומר לכם, פעם זה יתפרץ ותהיה פה מלחמת אזרחים.

באסל גטאס: יגרשו אנשים מהבתים שלהם, ישרפו את הבתים, ולא כולם גרועים, לא כולם מסתובבים עם נשק, לא כולם קרימינלים.

מירי רגב: תודה רבה.

מירי רגב: חבר הכנסת עמאר, בבקשה, אחרון הדוברים לפני משטרת ישראל.

חמד עמאר: גם אני אקצר, לא אדבר הרבה.

חמד עמאר: קודם כול, אני רוצה להודות לך על קיום הדיון החשוב הזה.

חמד עמאר: אני חושב שהוא דיון מאוד-מאוד חשוב.

חמד עמאר: אבל גם צריך להבהיר כמה דברים, שחבר הכנסת באסל גטאס התייחס אליהם, בנושא כניסה וחיפוש נשק בלתי חוקי במגזר הערבי.

חמד עמאר: אני חושב שהשר לביטחון פנים לקח את הנושא לידיים.

חמד עמאר: הוא אחד השרים היחידים בשנים האחרונות שלקח את הנושא הזה לידיו ונכנס לישובים ערביים.

חמד עמאר: ביצעו חיפושים ומצאו הרבה נשק.

חמד עמאר: אני רוצה לראות עוד פירות כאלה ועוד חיפושים כאלה בשביל להוציא את כל הנשק הבלתי חוקי מהישובים הערביים.

חמד עמאר: לא צריך להסתובב נשק בלתי חוקי ולא צריכה להיות יכולת להשיג נשק בלתי חוקי.

חמד עמאר: אם לכל אזרח יש את היכולת להשיג נשק – וזה דבר חשוב מאוד למשטרה – סימן שהוא יודע מי מוכר את הנשק, ואם הוא יודע מי מוכר את הנשק בטח המשטרה צריכה לדעת מי מוכר את הנשק.

חמד עמאר: לכן גם בנקודה הזאת אני מבקש שאתם תיכנסו לנושא ותעשו עבודה בתחום עצירת מכירת הנשק.

מירי רגב: תעלה את זה גם בישיבת סיעה שלכם.

חמד עמאר: בישיבת הסיעה אנחנו מדברים.

חמד עמאר: אני חושב שהשר היחיד שהצליח עד עכשיו למצוא ולהוציא נשק בלתי חוקי מהמגזר הערבי הוא השר אהרונוביץ, והוא היחיד.

מירי רגב: אני לא יודעת עד כמה הוא הצליח.

מירי רגב: צריך פה לעשות פעולה כירורגית הרבה יותר מקיפה בעניין הוצאת הנשק.

חמד עמאר: הוא היחיד שנכנס אל תוך הישובים הערביים והוציא משם נשק, והוציא הרבה נשק.

חמד עמאר: לגבי נושא השוטרים, הבנתי שיש 7 אורגנים שאישרו אותם עכשיו בצפון והם מתחילים לעבוד, ורובם במגזר הערבי.

חמד עמאר: כל אורגן כזה כולל 70 שוטרים.

דני שחר: זה רק במגזר הערבי.

חמד עמאר: רק במגזר הערבי.

חמד עמאר: תכפילו 70 ב-7, אנחנו מדברים על כמעט 500 שוטרים שהם כוח אדם נוסף למגזר הערבי.

חמד עמאר: הנושא השלישי, "עיר ללא אלימות".

חמד עמאר: אני רב עם השר שלי בגלל שאין "עיר ללא אלימות" בכל המגזר הדרוזי.

חמד עמאר: אני יודע שהולכים עכשיו לקבוע שבכל הישובים הערביים יפעלו התוכניות "עיר ללא אלימות" ו"מלחמה בסמים".

חמד עמאר: שני הארגונים האלה יכנסו לכל המגזר הערבי, כך הבנתי מהשר.

חמד עמאר: שמעתי את ראש מועצת טובא זנגריה שאמר כי גם בעירו פועלת "עיר ללא אלימות".

חמד עמאר: רוב הישובים שראשי הרשויות שלהם יושבים כאן פועלת בהם תוכנית "עיר ללא אלימות".

חמד עמאר: אני חושב שתוכנית "עיר ללא אלימות" יכולה לקדם ולעזור להפחית את האלימות, גם עם הסברה נכונה.

מירי רגב: התוכנית חשובה, אבל זה לא מספיק.

מחמוד עאסי: בתקציב קטן.

מירי רגב: בגלל המאצ'ינג.

מירי רגב: צריך להוריד לכם את המאצ'ינג.

מירי רגב: במגזר הערבי צריך להוריד את המאצ'ינג של "עיר ללא אלימות", חד וחלק.

מירי רגב: אתם רוצים לקדם את המאבק באלימות במגזר הערבי – תורידו את המאצ'ינג של הרשויות המקומיות.

מירי רגב: גם כך הן רשויות מקומיות עניות.

מירי רגב: לקבוע להן מאצ'ינג כדי לטפל בנושא אלימות, שזה תפקיד המשטרה, זה פשוט בושה.

דני שחר: אתייחס לזה.

חמד עמאר: לכן גם על הנושא הזה רציתי לדבר.

חמד עמאר: אם כבר הזכרת אותו לא ארחיב בדיבור.

חמד עמאר: שמעתי כאן על הנשק החוקי.

חמד עמאר: אני חושב שאני לא שומע על הרבה רציחות בנשק חוקי.

חמד עמאר: להיפך.

מירי רגב: אל תדאג, אתם תמשיכו לצוד.

חמד עמאר: לא מדובר כאן על רובי ציד ואף אחד לא מתכוון לרובי ציד.

חמד עמאר: לכן נושא רובי הציד לא עלה בדיון כאן.

חמד עמאר: אני מחזק את ידי המשטרה, שתמשיך לעשות את העבודה שלה כפי שצריך.

מירי רגב: תודה רבה.

מירי רגב: קודם כול, אני רוצה להעיר לטובת הפרוטוקול ולומר למשרד לביטחון פנים ולמפכ"ל, היה צריך להיות כאן סמפכ"ל לפחות.

מירי רגב: זה דיון מספיק חשוב כדי שיגיע לכאן מישהו בכיר.

טליה אברבוך: יום שני הוא באופן קבוע בעייתי.

מירי רגב: מה לעשות, יום שני הוא גם יום כנסת.

מירי רגב: אז הייתם אומרים מראש שיש לכם בעיה כאשר הדיון מתקיים ביום שני ואז היינו מעבירים אותו ליום רביעי.

מירי רגב: אבל אי אפשר בדיון כל-כך חשוב עם ההנהגה הערבית לא להגיע.

מירי רגב: הדיון הבא יהיה עם השר, אני כבר מודיעה.

מירי רגב: זה גם יהיה סיכום הדיון שלי.

מירי רגב: צריך להיות כאן מישהו בכיר.

מירי רגב: זה נושא מספיק חשוב כדי שנטפל בו.

מירי רגב: בבקשה, דני שחר.

דני שחר: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, ראשי הרשויות, באמת אדבר בקצרה.

מירי רגב: לא בקצרה.

מירי רגב: תענה תשובות.

מירי רגב: אני לא רוצה שתדבר בקצרה.

מירי רגב: תדבר בקצרה ולעניין, לגבי זה אין לי בעיה.

מירי רגב: אתה צריך להגיד למה יש כל-כך הרבה נשק בלתי חוקי.

מירי רגב: דני שחר אחראי על תוכנית "עיר ללא אלימות" במשרד לביטחון פנים, מנהל הפרויקט.

מירי רגב: ראשית, למה יש כל-כך הרבה נשק בלתי חוקי במגזר הערבי?

מירי רגב: האם אתם יודעים איפה קיים הנשק הבלתי חוקי במגזר הערבי?

מירי רגב: מדוע לא אוספים את הנשק הבלתי חוקי במגזר הערבי?

מירי רגב: מה עושים כדי למגר את האלימות הזאת?

מסעוד גנאים: אולי שיתייחס, כדי שלא אקטע אותו, יש לכם איזו סטטיסטיקה, יש לכם דוח בו הערכתם כמה באמת הפרויקט הפחית מהאלימות בישובים שבהם הוא פועל?

דני שחר: ברשותך, אענה תשובה.

דני שחר: קודם כול, אדבר על שני מאמצים שבהם עוסקת המשטרה.

דני שחר: אני, מטבע הדברים, אדבר יותר על המאמץ האזרחי ונציגי המשטרה ידברו על איסוף הנשק.

דני שחר: קודם כול, בנושא המאמץ האזרחי יש אפליה מתקנת לטובת המגזר הלא יהודי.

דני שחר: 40% מכל התוכניות "עיר ללא אלימות", "שיטור עירוני", "הרשות למלחמה בסמים" ו"מצילה" הן בתוך המגזר הלא יהודי.

דני שחר: בסך הכול הם 17% ממדינת ישראל.

דני שחר: כך שיש אפליה מתקנת.

דני שחר: יותר מזה, אני חושב שהקשב של המשרד לביטחון פנים – אני לא מדבר על משרדי הממשלה האחרים – לרשויות המקומיות הערביות, אני לא מכיר שום משרדים אחרים שיש להם את הקשב הזה.

דני שחר: כדוגמה, היום אהיה בפרדיס עם כל הצוות שלי ונכניס אותם ל"שיטור העירוני".

דני שחר: אפילו אמרו לי לא לאכול כי אני אוכל אצלך ארוחת ערב.

יונס מרעי: אהלן וסהלן.

דני שחר: מחר עם "השיטור העירוני" אהיה בקלנסואה ואחרי זה- - -

מירי רגב: כשהייתי אצלו קיבלתי בקושי קפה והוא רק הציע לי להיות האישה השנייה שלו...

מירי רגב: הוא אמר את זה בנוכחות אשתו הראשונה, דרך אגב.

מירי רגב: ..

דני שחר: גברתי, קודם כול את מוזמנת.

דני שחר: האירוע הזה של ההגעה של כל הצוות לעיר, שמים את כל הבעיות – אני מדבר על אלימות – שקשורות גם לחינוך, רווחה וכדומה על השולחן עם כל הרשות.

דני שחר: בעצם היום אנחנו מתחילים בתהליך להכניס אותם לתוכנית, כולל טכנולוגיה, מצלמות וכולי.

דני שחר: כך שהקשב של המשרד לביטחון פנים לרשויות המקומיות – יושבת כאן נציגת השר והיא יודעת כמה השר נמצא ברשויות המקומיות.

דני שחר: אני אישית הייתי אצלך פעמיים עם השר.

מירי רגב: עזוב עכשיו, אתם לא הולכים לקבל צל"ש.

מירי רגב: הבנתי, אתם נמצאים המון.

מירי רגב: מה שעושים זה יפה.

מירי רגב: השאלה איך מפה מתקדמים קדימה בסוגיה שלגביה נפגשנו: הורדת סף האלימות, איסוף הנשק מהמגזר הערבי.

מירי רגב: בואו נדבר על זה.

מירי רגב: אתם טובים ומצוינים.

מירי רגב: מעולה.

דני שחר: אמרתי, אני מדבר בעיקר על נושא האלימות וכולי.

דני שחר: קודם כול, אנחנו עכשיו עושים מספר דברים שלדעתי בתקופה הקרובה ישפיעו.

דני שחר: למשל, אנחנו בונים, בתהליך שנמצא לקראת סיום, אשכולות טכנולוגיים.

דני שחר: בכל אזור שיש מתחם, אורגן, ויש כאלה שבעה, יהיה גם אשכול טכנולוגי.

דני שחר: אנחנו בונים גם מערך מצלמות לכל הישובים סביב אותו אשכול.

דני שחר: יושב כאן ראש עיריית טייבה.

דני שחר: במהלך החודש הקרוב הם יתחברו לאשכול שאנחנו מקימים בכפר יונה.

דני שחר: אגב, כל הדברים האלה, גברתי, זה תקציב בלי מאצ'ינג.

דני שחר: מה שאני מדבר כרגע זה בלי מאצ'ינג.

מירי רגב: גם לא צריך מאצ'ינג.

מירי רגב: "עיר ללא אלימות" במגזר הערבי צריכה להיות ללא מאצ'ינג.

מירי רגב: זה עבודה של המשטרה.

מירי רגב: זה שלמשטרה אין מספיק שוטרים לטפל באלימות ואחר-כך זה יגלוש, זה בעיה של המשטרה.

מירי רגב: לכן היא צריכה לעודד "שיטור עירוני" אבל שזה יהיה בלי מאצ'ינג.

מירי רגב: גם פותרים למשטרה בעיות וגם הם צריכים לשלם עבור זה?

דני שחר: מייד אגיע לנושא "השיטור העירוני".

דני שחר: אני אומר שחלק גדול מהתקציבים הם ללא מאצ'ינג.

דני שחר: מצאנו פטנט, של פיילוטים וכולי, וכך אנחנו עושים את זה.

דני שחר: אגב, בגלל אלימות במשפחה, בכל מתחם כזה, ויש כבר כמה כאלה, אנחנו מכניסים עובד סוציאלי שיושב בתוך תחנת המשטרה.

דני שחר: זה, שוב פעם, ללא מאצ'ינג.

מירי רגב: מצוין.

דני שחר: לגבי המאצ'ינג, ב-2015 אנחנו הולכים ליישר קו.

דני שחר: המאצ'ינג המינימלי הוא 20%.

דני שחר: אנחנו הולכים ליישר קו עם זה וכל הרשויות הערביות ששותפות ביותר מ-20%, למשל דבורייה – הייתי כבר בכל הערים האלה – שם הם משתתפים ב-40% – אגב, זה מאצ'ינג שראש הרשות הכניס – אנחנו ניישר שם קו.

דני שחר: לגבי "השיטור העירוני", הייתי באותו מפגש שמאזן גנאים דיבר עליו, עם השר והשלטון המקומי.

דני שחר: הולכים לבחון אפשרות של שיתוף פעולה בין משרד הפנים למשרד לביטחון פנים על מנת להוריד את המאצ'ינג בשיטור העירוני.

מירי רגב: זה נושא שאעלה אותו גם בפגישה.

חוסיין אלהייב: דני שחר, אתה עושה עבודה נפלאה.

חוסיין אלהייב: אני מרגיש את תוצאות "השיטור העירוני" בישוב שלי.

חוסיין אלהייב: אתה עושה עבודה טובה מאוד.

חוסיין אלהייב: אני מרגיש את זה.

דני שחר: תודה רבה.

מירי רגב: לגבי "השיטור העירוני" ו"עיר ללא אלימות" הבנתי, קיבלתי תשובות.

מירי רגב: עכשיו אני מבקשת לשמוע את המשטרה לגבי האיסוף של הנשק הבלתי חוקי.

מירי רגב: ראשית, האם יש לכם רישום של כל הנשק הבלתי חוקי?

מירי רגב: שנית, מה אתם עושים כדי לאסוף את הנשק הבלתי חוקי?

ליטל אברהמי: אני ראש חוליית אלימות ואמל"ח במחלקת המחקר בחטיבת המודיעין במשטרה.

ליטל אברהמי: אני עוסקת בשגרה במחקר של עבירות אלימות ואמל"ח בכלל האוכלוסייה במדינת ישראל.

ליטל אברהמי: ביקשתי לבוא ולדבר אתכם קצת על נושא אמל"ח לא חוקי במגזר הערבי.

ליטל אברהמי: קודם כול, אני שמחה מאוד על הדיון, שמחה על החשיפה, על הימצאות ראשי רשויות מקומיות.

ליטל אברהמי: אני מגיעה לדיונים במשרד לביטחון פנים.

ליטל אברהמי: אין ספק שהתופעה הזאת רווחת, היא תופעה מאוד-מאוד חמורה.

ליטל אברהמי: משטרת ישראל מכירה בתופעה.

ליטל אברהמי: היא עושה מידי יום – ותיכף אתייחס גם לפעולות קונקרטיות לטיפול התופעה ולמיגורה.

ליטל אברהמי: צריך קודם כול להגיד שכאשר אנחנו בוחנים את עבירות האמל"ח והאלימות אנחנו באמת רואים שהתיקים הם פנים-מגזריים, כלומר בתוך החברה עצמה.

ליטל אברהמי: באשר לעבירות אמל"ח במגזר הערבי, בחנו את מספר כתבי האישום בשנת 2012 מול שנת 2013 ואנחנו רואים עלייה של 74% במספר כתבי האישום בשנת 2013 ביחס לשנת 2012.

ליטל אברהמי: קודם כול, אני שמחה על שיתוף הפעולה שראשי הרשויות המקומיות מפגינים פה.

ליטל אברהמי: הלוואי שיד ביד גם ראשי רשויות מקומיות וגם משטרת ישראל וכל הגורמים הרלוונטיים יצעדו יחד בשיתוף פעולה ונצליח למגר את התופעה החמורה הזאת.

מירי רגב: זה הכול טוב ויפה.

מירי רגב: מה אתם עושים כרגע כדי לאסוף נשק בלתי חוקי מהמגזר?

ליטל אברהמי: מייד אכנס לזה.

ליטל אברהמי: מבחינת עבירות אלימות, יש לנו עלייה של 21% במספר כתבי האישום.

ליטל אברהמי: ברשותך, אכנס לפעולות קונקרטיות שעוסקות בתופעה הזאת.

ליטל אברהמי: לגבי היעדים, שהעלה חבר הכנסת עמאר, גם בשנת 2014 וגם בשנת 2015 מפכ"ל המשטרה הציב יעדים בנושא אמל"ח, כלומר תפיסות אמל"ח על-ידי יחידות המשטרה.

מירי רגב: לא מעניין אותי מה היעדים של המפכ"ל.

מירי רגב: משך הכהונה שלו כבר הוארך עכשיו.

מירי רגב: אני שואלת אותך עכשיו שאלה ברורה: מה עושים כדי לאסוף את הנשק הבלתי חוקי במגזר הערבי?

מירי רגב: תעני על זה.

ליטל אברהמי: בשגרה משטרת ישראל נערכת למבצעי אמל"ח.

מירי רגב: כמה מבצעי אמל"ח היו בחודש האחרון כדי להוציא נשק בלתי חוקי מישובים ערביים?

ליטל אברהמי: אנחנו עושים מבצעים בשגרה.

מירי רגב: בשגרה – זה ברור.

מירי רגב: מתי היה המבצע האחרון במטרה לאסוף נשק בלתי חוקי במגזר הערבי, ואיפה?

מירי רגב: אל תגידי לי "בשגרה".

מירי רגב: מתי היה המבצע האחרון?

קריאה: לא שמענו על זה.

ליטל אברהמי: כל הזמן יש לנו מבצעים.

מירי רגב: אל תגידי "כל הזמן".

מירי רגב: מתי היה מבצע?

מירי רגב: איפה היה המבצע האחרון?

שבתי גרברצ'יק: זה לא מבצע אחד.

מירי רגב: אל תגיד כמה.

מירי רגב: תגיד אחד.

ליטל אברהמי: אנחנו עושים מבצעים.

ליטל אברהמי: יש יעדים למשטרת ישראל והם מחולקים.

ליטל אברהמי: אנחנו לא מדברים רק על נשק קל, דרך אגב.

ליטל אברהמי: אנחנו מדברים גם על דברים נוספים, על תחמושת, על מטעני חבלה בכפרים.

מירי רגב: מתי זה נעשה?

מירי רגב: מתי בפעם האחרונה היה מבצע להוציא מטעני חבלה, נשק לאו, נשקים בלתי חוקיים במגזר הערבי?

שבתי גרברצ'יק: זה לא עובד כמבצע.

שבתי גרברצ'יק: זה עובד כיעדים שהמחוזות קיבלו, והיעדים האלה מבוצעים כל הזמן.

שבתי גרברצ'יק: ברגע שמגיע מידע- - -

מירי רגב: הבנתי, זה יעד, יום-יום.

מירי רגב: מה נתפס בשבוע האחרון?

שבתי גרברצ'יק: קרל גוסטבים נתפסו בשבוע האחרון, למשל, במגזר הערבי.

מירי רגב: איפה במגזר הערבי?

מירי רגב: איפה נתפסו במגזר הערבי?

ליטל אברהמי: לגבי נתונים ספציפיים נשמח- - -

מירי רגב: אני מצטערת להגיד לכם, אנשי המשטרה, הדיון פה מבזה.

מירי רגב: זאת פעם אחרונה שמגיעים אלי כך לא מוכנים לדיון, פעם אחרונה.

מירי רגב: אחרת, בכל דיון יגיע המפכ"ל.

מירי רגב: שיתייחסו בכבוד לכנסת.

מירי רגב: אתם תבואו לפה עם נתונים: כמה אספתם במגזר הערבי, מתי היה האיסוף והיכן.

שבתי גרברצ'יק: יש לנו נתונים.

מירי רגב: אז תגידו אותם.

מירי רגב: אתם מדברים על יעדים.

מירי רגב: תגידו מה המבצע, מתי אספתם נשק בלתי חוקי ומהיכן.

מירי רגב: עכשיו תגידו לי.

דוד כהן: בשבוע שעבר בטובא זנגריה נתפסו אקדח אחד, שני קרל גוסטבים ושני רימוני הלם.

מירי רגב: מה עוד חוץ מטובא זנגריה?

דוד כהן: אני מדבר רק על מחוז צפון כדוגמה.

דוד כהן: החל מתחילת השנה הנוכחית, אני מדבר רק על 2014 בשלב זה- -

מירי רגב: שנת 2014 עוד מעט מסתיימת.

דוד כהן: - -נתפסו 87 אקדחים, 86 רובים, 106 רימונים מכל הסוגים, 21 מטענים, 18 לבנות חבלה ו-22 בקת"בים שהיו מוכנים להפעלה.

דוד כהן: רק במחוז צפון ורק בשנה האחרונה.

מירי רגב: עד נובמבר, ב-11 חודשים.

מירי רגב: אם אתה מדבר על 80 ב-11 חודשים- - -

עבאס תיתי: מה עם 2013?

מירי רגב: קודם כול, כמה זה יחסית לשנת 2013?

מירי רגב: יחסית לכמות הנשק שקיימת במגזר זה לא רציני, חד וחלק.

מירי רגב: זה מתאים לשכונה אחת.

מירי רגב: כמה היה בשנת 2013?

דוד כהן: אדבר רק על אקדחים, כדי שיהיה איזשהו אומדן מספרי, ורק במחוז צפון:

דוד כהן: בשנת 2011 נתפסו 66, ב-2012 נתפסו 54, בשנת 2013 נתפסו 62 וב-2014 עד כה נתפסו 87.

מירי רגב: יש גידול בשיעור התפיסה אבל שוב, זה לא מספיק לעומת מה שקורה.

מירי רגב: לדיונים כאלה אני רוצה שיהיה כאן

מירי רגב: לא רק גורם אג"מי אלא גם גורם אג"מי וגם גורם מבצעי.

טליה אברבוך: יש כאן גורם מבצעי.

מירי רגב: אני רוצה שיבוא לוועדה גורם מבצעי ברמה יותר גבוהה.

מירי רגב: וכדי שלא יהיו להם תירוצים למה לא באים, הדיונים עם המשטרה יהיו תמיד בימי שלישי ורביעי, זאת ההנחיה שלי, ואז יבוא גם המפכ"ל והסמפכ"ל וממ"זים וכל הגורמים הרלוונטיים, בלי תירוצים שיש להם ישיבות מפכ"ל כל היום וספ"קים.

מירי רגב: צריך להיות פה אדם שאומר אמירה ברורה: שיש כוונה לעשות עם זה יותר ולטפל בזה יותר.

מירי רגב: כפי שהבאתם את דני שחר צריך להביא לפה מישהו בכיר מהמשטרה, שיגיד: אנחנו מודעים לבעיה ואנחנו רוצים לטפל בה.

מירי רגב: אם לא יבוא מישהו שיודע להסביר את זה, ולא רק לקבל פקודות מלמעלה, אז יבוא לפה המפכ"ל בכל שני וחמישי ויסביר את זה.

מירי רגב: אי אפשר לא להביא לפה אלופי פיקוד ואז להיות מושווים לצבא.

מירי רגב: תתייחסו ברצינות, כפי שהצבא מתייחס לוועדת החוץ והביטחון, אז יתייחסו פה ברצינות למשטרה.

מירי רגב: תביאו לפה אנשים רציניים שיוכלו לענות תשובות לוועדה הזאת.

מירי רגב: זה לא הולך כך.

מירי רגב: נו"ן גדול למשטרה.

מירי רגב: זה ייאמר גם בסיכום, חד וחלק.

דוד אזולאי: גברתי היושבת-ראש, אני רוצה קודם כול להודות לך על עצם הדיון הזה.

דוד אזולאי: אני מודה גם לחברי הכנסת שיזמו את הדיון הזה.

דוד אזולאי: אני חושב שזה דיון חשוב שמתבקש כבר זמן רב.

דוד אזולאי: אני חייב להגיד, ייאמר לזכותם גם של חברי הכנסת וגם של ראשי הערים, לא פעם הם התחננו לעשות מעשה ולגרום לכך שיהיה איסוף נשק בכפרים הערביים.

דוד אזולאי: שמעתי כאן עכשיו חלק מן הנתונים.

דוד אזולאי: להגיד לכם את האמת, אני לא יודע כמה יש, ואף אחד מאתנו לא יודע, אבל מדובר על כמויות שמזעזע אם רק במבצע אחד בתקופה מסוימת מוציאים כל-כך הרבה נשק.

דוד אזולאי: הגיע הזמן שהמשטרה תיתן לנושא הזה קדימות, לצאת לשטח, להתחיל לעסוק באיסוף נשק.

דוד אזולאי: יש רצון עז בקרב ראשי הרשויות המקומיות הערביות.

דוד אזולאי: הם מבינים שהנשק הזה בסופו של יום עלול גם להתהפך נגדם, ואנחנו יודעים על כמה ראשי רשויות מקומיות שנפגעו מאותו נשק.

דוד אזולאי: לכן, גברתי היושבת-ראש, אני מציע לך, אם אפשר, שבסיכום שלך ייאמר שאנחנו מבקשים לקיים דיון נוסף בתוך זמן קצר, כאשר עד אז אנחנו רוצים לשמוע מהמשטרה מה עשתה בתקופה הזאת, מהיום ועד הדיון הבא, ושתביא לנו נתונים.

מירי רגב: אני רוצה לסכם את הדיון.

מירי רגב: אנחנו מדברים כרגע רק על נושא הביטחון האישי במגזר הערבי, אבל כפי שאמרתי, שיתוף הפעולה בין ההנהגה הערבית והוועדה הזאת צריך להיות על הרבה יותר נושאים.

מירי רגב: נראה איך נקדם אותו.

מירי רגב: התחלנו היום בנושא הזה.

מירי רגב: מצב הביטחון האישי במגזר הערבי בעייתי.

מירי רגב: צודקים כאן גם ראשי המועצות וגם חברי הכנסת, היהודים והערבים כאחד.

מירי רגב: זו לא בעיה שתישאר במגזר הערבי.

מירי רגב: זו בעיה שתגלוש מהמגזר הערבי למגזר היהודי ובעצם תחליש את החברה כולה.

מירי רגב: לכן התפקיד שלנו לטפל בהפחתת האלימות ובמיגור האלימות במגזר הערבי ובאיסוף הנשק הבלתי חוקי שהוא זמין.

מירי רגב: ברגע שיש נשק בלתי חוקי זמין אז משתמשים בו בצורה שמשתמשים בו.

מירי רגב: השר והמפכ"ל אמרו שיש להם כוונה כזאת.

מירי רגב: מהמספרים שנאמרו כאן אני עוד לא רואה שהכוונה הזאת רצינית.

מירי רגב: אני מצטערת, לא נראה שזה רציני.

מירי רגב: לכן צריכה להיות פעולה כירורגית רצינית של המשרד לביטחון פנים ושל משטרת ישראל לטפל בבעיה הזאת של איסוף הנשק.

מירי רגב: 80 נשקים בשנה – זה לא רציני.

מירי רגב: מה לעשות, זה לא רציני.

מירי רגב: זה אפילו לא עובר את המפכ"ל.

מירי רגב: אני לא יודעת אם זה עובר את הממ"ז בצפון אבל בוודאי לא את המפכ"ל.

קריאה: יש 8,000.

מירי רגב: יש הרבה יותר.

מירי רגב: לכן אני מבקשת שהדיון הבא ייערך עם השר, בעוד חודש.

מירי רגב: הדיון עם השר ועם המפכ"ל לא יהיה ביום שני כדי שהמפכ"ל יוכל להשתתף, שלא יהיה לו איזה תירוץ.

מירי רגב: נודיע לו כבר מראש כדי שלא יקיים איזה סיור בדיוק באותו יום במגזר הערבי חס וחלילה, אז נודיע מראש את מועד הדיון למפכ"ל ולשר ואני מבקשת שתהיה השתתפות גם של משרד המשפטים.

מירי רגב: אנחנו מבקשים שיבואו עם נתונים כמה נשק בלתי חוקי יש, תעבדו על זה כבר מעכשיו לעוד חודש, שיהיו לכם כבר הנתונים, כמה הצלחנו לאסוף ומה המשטרה עושה כדי לטפל באיסוף הנשק.

מירי רגב: אנחנו מבקשים לשאול את משרד המשפטים כמה כתבי אישום הוגשו, שלא תהיה כאן "דלת מסתובבת", שתופסים אותם ומייד משחררים אותם.

מירי רגב: הדבר הרביעי, לגבי "השיטור העירוני", אני רוצה שהוא יהיה ללא מאצ'ינג.

מירי רגב: אעצור את כל "השיטור העירוני", למרות שאישרתי כבר את 2015, אבל נראה מה אנחנו יכולים לעשות.

עידו בן יצחק: מה שכבר אושר, אושר.

מחמוד עאסי: צריך לשאול את משרד המשפטים לא רק על כתבי האישום אלא גם על העונשים, המינימום והמקסימום.

מירי רגב: אני מבקשת לקבל ממשרד המשפטים נתונים גם על כתבי האישום וגם על פסקי-הדין.

מירי רגב: לדיון הבא אני רוצה שיהיה כאן רז נזרי, שיהיו בכירים במשרד המשפטים, שיבואו עם השר.

מירי רגב: נראה מה אנחנו עושים עם "שיטור עירוני".

מירי רגב: בכל מקרה, בלי שום קשר לכך יהיה מכתב בנפרד על המאצ'ינג ב"שיטור העירוני", בלי קשר לסיכום פה.

מירי רגב: זה יהיה גם בסיכום וגם ייצא מכתב נפרד למשרד הפנים ולמשרד לביטחון פנים ומשרד האוצר, שלא יהיה מאצ'ינג בעניין "השיטור העירוני".

מירי רגב: גם כך הן רשויות מקומיות חלשות אז צריך לראות איך אנחנו מסייעים בעניין הזה.

מירי רגב: דבר נוסף, אני מבקשת שנוסיף אישה לוועדת המשנה שהוקמה.

מירי רגב: אחליט מי ואנחנו נודיע על כך.

מירי רגב: אני מבקשת שוועדת המשנה תתחיל את העבודה שלה.

מירי רגב: חיכינו לישיבה הזאת.

מירי רגב: ועדת המשנה תתחיל את העבודה שלה ותבוא עם מסקנות ראשונות בעוד 3 חודשים, כיצד הם חושבים שצריך לטפל באיסוף הנשק הבלתי חוקי במגזר הערבי.

מירי רגב: אני לא רוצה להיכנס לבעיות שעות הפנאי במגזר הערבי.

מירי רגב: אין ספק שצריך לטפל בבעיות הרוחביות במגזר הערבי.

מירי רגב: אני אומרת לך, מאזן גנאים, אם לא יהיה כאן שיתוף פעולה אמיתי בין המנהיגים, שמבינים שיש כאן מדינה שחיים בה ביחד יהודים וערבים כאחד, לא נגיע לשום מקום.

מירי רגב: נגיע רק לתסיסה משני הכיוונים ולא נגיע לשום מקום.

מירי רגב: בסוף מי שייפגע זה רק האזרחים.

מירי רגב: בסופו של דבר, מה לעשות, הרשויות המקומיות, ראשי המועצות צריכים להבין שהם חלק מן המדינה הזאת.

מירי רגב: הם מקבלים סיוע מן המדינה הזאת וצריכים לעבוד ביחד על-פי הערכים והנורמות של המדינה הזאת.

מירי רגב: אף אחד לא עומד מעל החוק, לא יהודים ולא ערבים.

מירי רגב: קיצונים משני הצדדים לא צריכים להיות.

מירי רגב: אבל כשאנחנו נדבר בהסתה, תחזור ההסתה, יחזור האי-אמון.

מירי רגב: כאשר אנחנו נדבר באמון, נצליח לקרב בין הלבבות.

מירי רגב: אני מאמינה בזה.

מירי רגב: אני מאמינה שאפשר לקרב בין הלבבות.

מירי רגב: אני מאמינה שאפשר לחיות פה יחד, ערבים ויהודים כאחד.

מירי רגב: אני מאמינה שהתפקיד של אלה שנבחרו, בוודאי לרשויות המקומיות, שנבחרו כדי לשפר את הרווחה של האנשים, התעסוקה שלהם, הלימודים של האנשים, כדי שזה יהיה טוב יותר נצטרך לחיות פה ביחד.

מירי רגב: כאשר אמר פה חוסיין אלהייב "אני בעד שירות לאומי" סתם לו את הפה עפו אגבאריה.

מירי רגב: זאת הבעיה, שחברי הכנסת הערבים, לצערי, קיצוניים יותר.

מסעוד גנאים: הוא לא סתם לו את הפה.

מירי רגב: הוא סתם לו את הפה.

מירי רגב: עזוב.

מירי רגב: אפשר לקרוא את הפרוטוקול.

מירי רגב: זה לא מכובד.

מירי רגב: אתם לוקחים את המגזר הערבי למקום לא טוב.

מירי רגב: אנחנו רוצים לחיות פה בשלום ואתם לוקחים אותו למקום לא טוב.

מירי רגב: אתם לא מייצגים אותו.

מירי רגב: אז אין לי בעיה, החלטתם שאתם לא מייצגים אותו.

מסעוד גנאים: אנחנו מייצגים אותו נאמנה בכנסת.

מירי רגב: אתם לא מייצגים אותו.

מירי רגב: אתם מנסים לייצג אותו בקיצוניות, וזה חבל.

מירי רגב: אני אומרת לכם, זו חבית חומר נפץ.

מירי רגב: מי שחזק יותר זה המדינה.

מירי רגב: המדינה תמיד תהיה יותר חזקה, לא יעזור כלום.

מסעוד גנאים: אנחנו רוצים שהמדינה באמת תמגר את האלימות הזאת.

מירי רגב: המדינה יותר חזקה, וכדי לעבוד בשיתוף פעולה צריך ליצור אמון בין שני המגזרים, ואפשר לעשות את זה.

מירי רגב: אפשר לעשות את זה עם רצון טוב של כולם.

מירי רגב: אפשר לעשות את זה לא בקיצוניות, לא של הצד הזה ולא של הצד הזה.

מירי רגב: בדרך של היגיון, של לחיות פה ביחד, ערבים ויהודים כאחד במדינה הזאת ביחד.

מירי רגב: כולנו שומרי חוק.

מירי רגב: את מה שאני רוצה לבן שלי גם הם רוצים לבן שלהם, שילמד כפי שצריך, שיתחתן, שתהיה לו משפחה טובה, שיהיה לו מקצוע טוב.

מירי רגב: זה מה שאנחנו רוצים, כולנו רוצים את זה לילדים היהודים והערבים כאחד.

מירי רגב: אני אומרת לך, מסעוד גנאים, שאם היינו משתפים פעולה בדרך הזאת היינו מגיעים להישגים הרבה יותר טובים מאשר מה שקורה היום.

מירי רגב: תודה רבה לכולם.

מירי רגב: תודה רבה, מאזן גנאים, על שיתוף הפעולה.