הוועדה לענייני ביקורת המדינה, כנסת 19, פרוטוקול מספר 159, 2014-11-17 09:00

אמנון כהן: בוקר טוב לכולם ושבוע טוב.

אמנון כהן: אני פותח את הדיון של הוועדה לענייני ביקורת המדינה.

אמנון כהן: על סדר היום בקרת מפעל הפיס על שימוש במבני ציבור – דוח מבקר המדינה 64ג', עמוד 1349.

אמנון כהן: אנחנו דנים בבקרת מפעל הפיס על שימוש במבני ציבור שאת הקמתם הוא מימן.

אמנון כהן: למעשה מפעל הפיס, יש לו על פי חוק היתר לקיים הימורים כאשר חלק מהתקציב עובר בגדול לשלטון המקומי לשיפוץ בתי ספר, מבני ציבור, תחומים של חינוך, רווחה ובריאות.

אמנון כהן: למעשה הוא נאמן של הציבור ומופקד על כספי ציבור.

אמנון כהן: כמובן יש לו דירקטוריון שמכין תכנית עבודה ומחלקים תקציבים לכל עיר ועיר על פי תכניות.

אמנון כהן: בדוח ראיתי שמשרד מבקר המדינה – ואני מודה להם על כך – אומר שיש כאן כמה ליקויים לגבי השימוש לאחר מכן.

אמנון כהן: זאת אומרת, יש בעיה.

אמנון כהן: יש רשויות מקומיות חזקות ויש חלשות ולא תמיד הן עומדות ביעדים.

אמנון כהן: למעשה יש כאלה בהם מבנים נבנו ולא הסתיימה בנייתם עד הסוף או שיש בעיית בטיחות או שיש כל מיני בעיות אחרות.

אמנון כהן: בגדול יש גם דברים שקשה להם האחזקה.

אמנון כהן: זאת אומרת, ההסכם בין מפעל הפיס לבין אותה רשות מקומית שזכתה בתקציב לאחר שעברה את כל ההליך, אבל לפעמים אחרי שנה, שנתיים, שלוש שנים יש לה קושי להחזיק את המבנים האלה ולפעמים, אולי בגלל הקושי הזה, יש מבנים שהושכרו לאנשים פרטיים או הוסבו לדברים אחרים בעיר שזה כמובן לא עומד באותו תנאי שקבע מפעל הפיס.

אמנון כהן: למעשה צריך לבקר את הדברים האלה ולראות איך אנחנו באמת מייעדים תקציב למבנה מסוים וליעד מסוים ושהוא לא יזלוג לדברים אחרים.

אמנון כהן: כאן היה חסר הנושא של הפיקוח, הנושא של הענישה או התניה לפעם הבאה כך שאותה רשות לא תקבל תקציב נוסף אם היא לא תתקן את הליקויים.

אמנון כהן: הייתי בשלטון המקומי ואני מבין שלפעמים יש אילוצים כאלה ואחרים.

אמנון כהן: יש את המגזר הערבי, שם יש קושי להחזיק את המבנים האלה.

אמנון כהן: לא פעם יש ונדליזם כמו בכל מקום.

אמנון כהן: הנושא הזה לא פשוט.

אמנון כהן: אנחנו נלמד את הנושא הזה ובעקבות הדוח אני מאמין שמפעל הפיס כבר יודע איך לטפל בדברים.

אמנון כהן: אולי היו דברים שנפלו בין הכיסאות.

אמנון כהן: נשמע את המבוקרים ונראה מה אנחנו מחליטים בסוף הדיון.

אמנון כהן: נמצא אתנו מנכ"ל מפעל הפיס, אלי דדון, ונמצאים כאן אנשים מהמנגנון המקצועי.

אמנון כהן: נמצאים נציגי השלטון המקומי וכמובן חברי הכנסת.

אמנון כהן: בשלב הזה אני מבקש ממשרד מבקר המדינה להציג בקצרה את עיקרי הממצאים ולהדגיש את הנקודות החשובות שגיליתם בדוח שהכנתם.

<חנה יזרעאלוביץ: בוקר טוב.

<חנה יזרעאלוביץ: מפעל הפיס מעביר סכומים ניכרים לרשויות המקומיות.

<חנה יזרעאלוביץ: אחרי תשלום הפרסים, כמחצית מהסכום הוא מעניק לרשויות מקומיות לצורך הקמת מבני ציבור.

<חנה יזרעאלוביץ: אלה סכומים שנעים בין 350 ל-450 מיליון שקלים בשנה.

<חנה יזרעאלוביץ: הבעיה היא שחלק מהרשויות המקומיות, בעיקר הרשויות המקומיות החלשות יותר, מתקשות לתחזק את המבנים האלה.

<חנה יזרעאלוביץ: חלקן לא מצליחות לסיים את הבנייה, חלקן לא מצליחות אפילו להתחיל את הבנייה וחלקן לא מצליחות לתחזק את המבנים האלה.

<חנה יזרעאלוביץ: לעניין הזה כמובן שהאחזקה של מבני הציבור היא באחריות הרשויות המקומיות אבל אם הן לא יכולות, מפעל הפיס לא יכול לרחוץ בניקיון כפיו שזאת אחריות הרשויות המקומיות והוא צריך להתערב ולעשות משהו או לתת את הדעת על כך לפני כן.

<חנה יזרעאלוביץ: מיקה תפרט קצת את הממצאים ואחר כך אני אסכם אותם.

<מיקה רפפורט: בוקר טוב.

<מיקה רפפורט: הדברים כבר נאמרו בגדול ואני אפרט עוד קצת בקצרה.

<מיקה רפפורט: מפעל הפיס ערך בשנת 2009 סקר מבנים.

<מיקה רפפורט: הסקר העלה ליקויים שקשורים במבנים שננטשו ואינם פעילים, לעתים בעיות חמורות בנושאים של אחזקה ובטיחות של המבנים, רטיבות, סדקים בקירות, מראות חשמל שלא פועלות.

<מיקה רפפורט: הסקר הסתיים ב-2009.

<מיקה רפפורט: מפעל הפיס פעל אל מול הרשויות המקומיות כדי שהן יתקנו את הליקויים.

<מיקה רפפורט: האחריות על התיקון היא כאמור על הרשויות המקומיות.

<מיקה רפפורט: אני אוסיף ואומר שהוא גם נתן במקרים רבים מענקי שיפוץ לרשויות המקומיות כדי לסייע להן לתקן את הליקויים.

אמנון כהן: באותם המבנים.

<מיקה רפפורט: מענקים לשיפוץ כדי שהרשויות המקומיות, אלה שלא יכולות לממן מהמשאבים שלהן, תוכלנה לתקן את הליקויים.

<מיקה רפפורט: אנחנו מצאנו אחרי כמעט ארבע שנים, בסיום הסקר, שעדיין יש רשויות שהמבנים שהן הקימו אינם פעילים, שעדיין יש ליקויי בטיחות ואחזקה וגם מבנים שבעצם לא חזרו לייעודם המקורי.

<מיקה רפפורט: הפיס לא בכל מקרה קיים בקרה מאוד אינטנסיבית ודאג לכך שהליקויים האלה יתוקנו בפרק זמן סביר ושזה לא ייקח ארבע שנים.

<מיקה רפפורט: במקרים מסוימים הוא הפעיל באמת את אמצעי האכיפה שיש לו והתנה מתן מענקים עתידיים בתיקון הליקויים.

<מיקה רפפורט: עדיין חלק מהתיקונים, אחרי ארבע שנים, לא תוקנו.

<מיקה רפפורט: נושא נוסף הוא מבנים שהבנייה שלהם נמשכת הרבה זמן מעבר לתקופה שהרשויות מחויבות לסיים את הליכי הבנייה.

<מיקה רפפורט: עת אנחנו בדקנו דובר על בערך 190 מבנים עבורם אישר הפיס מענקים בסדר גודל של 730 מיליון שקלים.

<מיקה רפפורט: הוא שילם רק חצי מסכום המענקים בשלב זה.

<מיקה רפפורט: חלק מהמענקים האלה הם מענקים שאושרו לפני עשר שנים ויותר ועדיין הבנייה לא הסתיימה.

<מיקה רפפורט: חלק מהמבנים האלה מצויים ברשויות מקומיות חלשות, חלקם מצויים בעיכובים, זאת אומרת שהחשבון שמיועד לטובת המבנים האלה מעוקל והרשויות בעצם תקועות עם המבנים.

<מיקה רפפורט: אני יודעת שהפיס גם הוא ער לבעיה וגם ניסה לפתור אותה אבל הבעיה לא נפתרה עד עצם היום הזה.

<מיקה רפפורט: אנחנו הצענו לפיס בדוח שלנו, עם משרד האוצר ועם משרד הפנים לבדוק מה הפעולות הנדרשות באמת כדי לפתור את הבעיה.

<חנה יזרעאלוביץ: אני רוצה להוסיף עוד משפט אחד כדי לסכם את הנושא.

<חנה יזרעאלוביץ: כמו שאמרתי קודם, יעדי הסיוע של הפיס הם מבנים לתרבות, לחינוך וספורט.

<חנה יזרעאלוביץ: נוכח הקשיים האלה שעלו והמאמצים של מפעל הפיס להתמודד עם הקשיים האלה, יכול להיות שצריך לחשוב מחדש על יעדי הסיוע.

<חנה יזרעאלוביץ: אולי יעדי הסיוע צריכים להיות גם לפעילות ולא רק למבנים פיזיים.

<יעקב בנבניסטי: יש יעדים.

<חנה יזרעאלוביץ: אולי להרחיב אותם.

<חנה יזרעאלוביץ: אולי להרחיב את היקף הסיוע.

<חנה יזרעאלוביץ: אולי לשקול לשריין מענק תחזוקה למבנים מסוימים או לכל המבנים ואולי אפילו לשקול הקמה עצמית של המבנים האלה.

<חנה יזרעאלוביץ: כמובן יש דירקטוריון לפיס, הוא מודע לבעיות האלה, לא תמיד דן בהן בזמן, אבל אולי כדאי לשקול לשנות קצת את יעדי הסיוע.

אמנון כהן: לפני שאני נותן את רשות הדיבור למפעל הפיס, בעקבות הדוח נראה שיש מקרים דומים והם יהיו.

אמנון כהן: לכן חייבים לא להמשיך באותה תזה כמו שגם אומר משרד מבקר המדינה אלא צריך למצוא איזשהו מנגנון אחר מול השלטון המקומי, משרד הפנים ואולי עוד גוף כדי לראות אם יש רשויות שהן חלשות ומבחינה ציבורית אנחנו רוצים לתת לה לפעולות רווחה, חינוך, בריאות וכולי אבל אלה רשויות חלשות באמת שלא תמיד זוכות למצ'ינג.

אמנון כהן: לפעמים כדי לבנות כיכר, כאשר בא משרד התחבורה ואומר לרשות שהיא תקבל 75 אחוזים והיא תיתן 25 אחוזים, אין לרשות את ה-25 אחוזים האלה.

אמנון כהן: אנחנו רואים שהציבור בסופו של דבר סובל כי אין לו את ה-25 אחוזים האלה והכיכר לכן לא נבנית.

אמנון כהן: גם כאן כנראה בדברים האלה יש רשויות חלשות וראש העיר לא שילם את המשכורת אבל כאן יש לו את הכסף של מפעל הפיס שהגיע לבנייה, וההתלבטות היא האם לשלם את המשכורות או לבנות.

אמנון כהן: אמנם זה פלילי ואסור כי זה מיועד לבנייה, אבל יחד עם זאת, זה תקוע כי אומרים לו שכל עוד הוא לא יעשה, הכסף לא ישוחרר.

אמנון כהן: עשיתם איזושהי מחשבה בשלטון המקומי, מר קבלו?

אמנון כהן: תכף יבוא מנכ"ל השלטון המקומי.

<פיני קבלו: זה לא רק לגבי מבני מפעל הפיס.

<פיני קבלו: אני חושב שברשויות מקומיות רבות שמקבלות למשל דרך משרד התחבורה או ששכונות מוקמות והקבלן יוצא לאחר הפיתוח ומשאיר לעירייה, אם אלה מזרקות או גני משחקים, ושם מתחילים הקשיים בתחזוקה כי היא מאוד מאוד קשה.

<פיני קבלו: מפעל הפיס עושה מלאכת קודש והוא באמת מסייע לאותם ישובים, אבל כדי לתחזק אותם, אלה מענקי איזון.

אמנון כהן: זה בדיוק מה שאני שואל, מה קורה?

אמנון כהן: עשיתם איזושהי עבודת מטה?

אמנון כהן: בדקתם?

אמנון כהן: בחנתם?

<פיני קבלו: אני מציע שנשמע את הדברים.

אמנון כהן: אל תציע.

אמנון כהן: תגיד לי מה עושה השלטון המקומי.

אמנון כהן: על ההצעות אני יודע.

אמנון כהן: השלטון המקומי עשה איזושהי עבודת מטה יחד עם מפעל הפיס, עם משרד הפנים ואולי עם עוד גורם?

אמנון כהן: ירושלים ותל אביב לא צריכים כי הם יודעים לעשות את העבודה, אבל יש רשויות מקומיות אחרות.

אמנון כהן: היה לפחות דיון ראשון?

<פיני קבלו: בדירקטוריון מפעל הפיס יושבים גם ראשי רשויות והראיה לכך היא שמנכ"ל מפעל הפיס הוא ראש רשות לשעבר שעשה הסבה.

אמנון כהן: אני מכיר את הכול.

<פיני קבלו: הדברים עולים ומציגים אותם.

<פיני קבלו: מפעל הפיס, יחד עם האוצר, בעניין הזה שהוא מקצה בעיקר למבנים, לכיתות לימוד והיום הרשויות המקומיות פחות שולטות בנעשה במפעל הפיס.

אמנון כהן: לא שולטות.

אמנון כהן: אני ממקד אותך.

אמנון כהן: אני מכיר את כל התהליכים.

אמנון כהן: הייתי גם בשלטון המקומי.

אמנון כהן: אני שואל, לאחר שיש הרבה ליקויים ויש ערים שנהנות ואז גם אוכלוסיית העיר נהנית, אבל יש ערים שבגלל שהן חלשות, לא הן נהנות וגם לא האוכלוסייה שלהן נהנית.

אמנון כהן: האם בשלטון המקומי כגוף מאסדר, כגוף שבאמת מציג את הדברים מול האוצר, מול משרדי הממשלה, מול משרד הפנים, האם עשיתם עבודת מטה יחד אתם כדי לראות איך אפשר לתת פתרון לאחזקה השוטפת או למבנים שלא הסתיימו?

אמנון כהן: אולי עיר חזקה תעזור לעיר חלשה.

אמנון כהן: היה דיון כזה?

<פיני קבלו: יש דיונים כאלה.

<פיני קבלו: יש עבודת מטה משותפת והדברים עולים מול משרד הפנים בשולחן העגול.

<פיני קבלו: הנושאים מאוד כואבים ועולים מהשטח.

<פיני קבלו: אנחנו מסיירים ואנחנו יושבים מול ראשי רשויות, מטה מול מטה.

<פיני קבלו: אנחנו שומעים את הדברים.

<פיני קבלו: אנחנו מעבירים את הדברים.

<פיני קבלו: לצערנו אנחנו יודעים שכדי לתחזק את העיר, צריך להגדיל את מענקי האיזון לאותם ישובים ועל זה בעצם הכסף ניתן כי ראש הרשות בעיקר כבול כמעט בשמונים אחוזים מהתקציב שניתן לו ברווחה ובחינוך, כך שאין לו הרבה משחק.

<פיני קבלו: לכן הנושא של תקציב פיתוח ותקציבי איזון, הם אלה שבעצם ניתנים.

<פיני קבלו: הדברים עולים.

<פיני קבלו: לצערנו אנחנו מכירים את זה וגם אדוני היושב ראש מכיר את זה בתפקידים הקודמים שלך.

<פיני קבלו: אתה יודע בדיוק את המצוקות ואת הזעקות שאנחנו משמיעים ולא רק בתחזוקת מבנים אלא בכל הנושא של המצ'ינג, של אי ניצול תקציב בהרבה מאוד תחומים בגלל שאין מצ'ינג.

<פיני קבלו: לכן אנחנו מדברים הרבה מאוד שנים.

<פיני קבלו: אולי בתקציב 2015 תבוא בשורה קצת יותר גדולה כך שיהיה תקציב תחזוקה, מה שנקרא תקציב פיתוח, ויהיה גם תקציב מענקי איזון שיגדל.

אמנון כהן: בשלב הזה אני פונה למנכ"ל מפעל הפיס.

אמנון כהן: מה שחשוב לנו זה האם בעקבות הדוח חשבתם אולי להסית נושא מסוים ואולי לא להיות תקועים בנושא מסוים.

אמנון כהן: האם אתם אומרים שעבדנו עשור, פעלנו, בחנו את עצמנו ואנחנו רוצים לחשוב על כניסה ליעדים אחרים ולהציב מטרות אחרות שהן יותר פעילות ופחות למבנים.

אמנון כהן: או לגבי אותן רשויות שהן חלשות ביותר, אולי יהיה תקציב מסוים כדי שהמבנה לא יעמוד כאבן שאין לה הופכין והיא תוכל לטפל בדברים האלה.

אמנון כהן: עוד נושא שהביקורת העלתה הוא נושא של תחנות הפיס לבריאות השן.

אמנון כהן: על פניו זה נראה פרויקט דגל, פרויקט חשוב, פרויקט יפה אבל אם בסופו של דבר רשות מקומית לא יכולה להחזיק את הרופא ואת הציוד המתכלה ולא יכולה להפעיל את המקום, אולי צריך לחשוב אחרת.

אמנון כהן: אולי גופים מקצועיים ינהלו את זה.

אמנון כהן: גם כאן הייתי רוצה לדעת אם עשיתם איזושהי מחשבה כי על פניו נראה לי שזה נכשל לעומת מה שרצינו.

אמנון כהן: כמטרה זה נכשל כי לרשויות מקומיות קשה לשים שם רופא, לשלם לו או אולי לקבוע איזשהו גוף שיפעיל את זה.

אמנון כהן: משהו כאן לא עובד.

אמנון כהן: לפני מפעל הפיס, אני נותן את רשות הדיבור לחבר הכנסת אוחיון, כך שתוכל להתייחס לכל הדברים ביחד.

שמעון אוחיון: רציתי רק לחדד את זה ואולי באמת המנכ"ל גם יוכל לענות אבל קודם כל למבקר.

שמעון אוחיון: כדי לקבל איזושהי תמונה כוללת, כשאתם אומרים רק עשרים אחוזים מן המבנים עומדים ברמת בטיחות של שמונים אחוזים בלבד, הייתי רוצה לקבל איזושהי השוואה.

שמעון אוחיון: אם הייתי מגלה בסופו של דבר שזה בגלל שמדובר במוסד ציבורי, יש חלילה זלזול או חוסר פיקוח או שזאת האופנה וזה מה שקיים במדינה.

<חנה יזרעאלוביץ: אני לא מבינה את השאלה שלך.

שמעון אוחיון: את מצביעה על מצא.

<חנה יזרעאלוביץ: אני לא מצביעה.

<חנה יזרעאלוביץ: הסקר שלכם מצביע.

אמנון כהן: הסקר שלכם מצביע.

שמעון אוחיון: הסקר.

שמעון אוחיון: האם לנו ידוע באמת מהו קנה המידה המקובל, מהי המציאות המקובלת בכלל בבנייה של מבנים או מוסדות ציבור, האם מדובר רק בעשרים אחוזים שעומדים ברמת בטיחות טובה של שמונים אחוזים בלבד?

שמעון אוחיון: או אולי בגלל שאומרים שמפעל הפיס בונה, אז שהוא ישבור את הראש.

שמעון אוחיון: מפעל הפיס נותן את הכסף.

שמעון אוחיון: אני רוצה להתחבר לנקודה שהיא בעיני חמורה והיא של ארבעים מבנים שרשויות מקומיות עושות בהן שימוש חריג כאשר רק בכמה מקרים בודדים, בשני מקרים, מבקש ועושה מפעל הפיס קיזוז.

שמעון אוחיון: השתמשת במבנה, השכרת אותו למישהו אחר, אתה משתמש בו לשימוש אחר שזה לא ייעודו, אני הולך לקזז לך.

שמעון אוחיון: הוא עושה זאת רק בשני מבנים מתוך ארבעים בהם נמצא שימוש חריג.

שמעון אוחיון: זה כמובן יוביל אותנו לסוגיה של היעדים.

שמעון אוחיון: אם מפעל הפיס רוצה להמשיך לבנות מבנים למען הציבור ולמען הרשויות המקומיות, וכדי שלא יהיו מצבים שזה נופל בין הכיסאות, הוא יצטרך בעצמו לטפל ולפקח ולוודא איכות תחזוקה של המבנים שהוא הקים, וגם רמת בטיחות נאותה במבנים להם הוא נתן את הכסף שייבנו.

שמעון אוחיון: או לומר שמאחר ואין לי אפשרות לוודא פיקוח כמו שצריך ולקבל איכות גבוהה, יתכן מאוד שאני צריך לשנות את היעדים ואולי לתמוך בפעילות או בתחזוקה ולא בבניית מבנים כשאין לי את האפשרות לפקח ולהבטיח לא רמת בטיחות ולא שימוש נכון.

שמעון אוחיון: או כמו שקרה כאן שמבנים ננטשו ונבזזו.

שמעון אוחיון: עוד לא שמעתי מושג כזה.

שמעון אוחיון: מפעל הבית שם כסף והבניין נבזז.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: אלי דדון, מנכ"ל מפעל הפיס, בבקשה.

<אלי דדון: לגבי הפרטים המדוקדקים, המספרים וכולי, קובי בנבניסטי, מנהל אגף השקעות, יתייחס.

<יעקב בנבניסטי: לפני כן הערה.

<יעקב בנבניסטי: אין גוף שעושה בקרה.

<אלי דדון: אחר כך אתה תרד לפרטים.

<אלי דדון: ברשותכם, אני אעשה את זה קצת מסודר.

<אלי דדון: מפעל הפיס פועל על פי היתר שמתקבל מאת משרד האוצר.

<אלי דדון: הוא פועל לא בחלל ריק אלא על פי היתר.

<אלי דדון: ההיתר מחייב את מפעל הפיס לחלק את הרווחים – שבשנים האחרונות הם כמיליארד וחצי שקלים לשנה – באופן הבא: 46 ורבע אחוזים לבניית כיתות לימוד וגני ילדים, 46 ורבע אחוזים לפי אמות מידה לרשויות המקומיות ושבעה וחצי אחוזים לתרבות, מלגות וכל דבר אחר שיוסכם בין האוצר לבין מפעל הפיס.

<אלי דדון: רוב השבעה וחצי אחוזים – שזה כ-110 מיליון שקלים לשנה – הולכים כאמור למלגות ותרבות.

<אלי דדון: מפעל הפיס הוא גורם מתקצב.

<אלי דדון: הוא לא גורם מבצע.

<אלי דדון: הוא גורם שעל פי אמות המידה מעביר כספים לפי שלבי ביצוע של פרויקטים לרשויות המקומיות וכמובן גם כאשר הם בונים כיתות, לפי ההחלטות של משרד החינוך.

<אלי דדון: ברוב המקרים הכספים עוברים לפי שיטת עבודה בין מפעל הפיס לבין הרשויות המקומיות שמבצעות גם את בניית הכיתות.

אמנון כהן: אני רוצה להבין.

אמנון כהן: אם עירייה קיבלה מכם שמונה כיתות והיא קיבלה ממשרד החינוך עוד שמונה כיתות.

אמנון כהן: כלומר, 16 כיתות.

אמנון כהן: המסלול הוא אותו מסלול?

<אלי דדון: אם אלה שמונה כיתות מטעם משרד החינוך וזה בהקצבה ישירה של מפעל הפיס, זה מסלול אחד.

<אלי דדון: המדינה בונה כאלפיים כיתות בשנה ואנחנו מתקצבים כ-600 עד 700 כיתות לשנה.

<אלי דדון: ב-700 שלנו אנחנו בפעולה ישירה מול הרשויות המקומיות.

<אלי דדון: מה שהמדינה בונה באופן ישיר מתקציבה, היא פועלת מול הרשויות המקומיות.

<אלי דדון: אני מעריך שזה באותו מסלול, אבל אני לא רוצה להיכנס לזה.

<אלי דדון: הייתי פעם ראש רשות ולכן אני מכיר.

אמנון כהן: למה צריך שני מנגנונים?

אמנון כהן: אם אני כמדינה רוצה שמפעל הפיס יסייע בידי לבנות כך וכך כיתות, שיביא את זה לפול של בניית כיתות של משרד החינוך ומשרד החינוך יפרוס את זה.

אמנון כהן: למה אני צריך פעמיים שני מנגנונים?

אמנון כהן: אתם באמת גוף שמעביר כסף אבל בסוף אתה לא יכול לפקח איך נבנה בית הספר, האם הבטיחות בסדר, האם הכיתות בסדר, האם החצר בסדר וכולי.

<אלי דדון: לא.

<אלי דדון: ממש לא.

<אלי דדון: הבנייה, עד שמקבלים את טופס 4 וכל מה שקשור בכך, יש לאגף ההקצאה בקרה ושליטה על כל התהליך.

רינה פרנקל: אני מבינה שאתה מדבר על בקרה ושליטה של מפעל הפיס.

אמנון כהן: בדקתם את זה?

<חנה יזרעאלוביץ: לא.

<אלי דדון: אני דיברתי על בקרה ושליטה עד לשלב 4.

<אלי דדון: הרי יש ארבעה שלבים בתהליך בניית פרויקט.

<אלי דדון: עד שלב 4 יש תהליך של בקרה ושליטה מושלם של מפעל הפיס.

<אלי דדון: מפעל הפיס, מעבר לזה שהוא גורם מתקצב, אני חושב שהוא הגורם המתקצב היחיד – אני לא רוצה לחטוא אבל אני מעריך שהוא הגורם המתקצב היחיד – שקיים בין משרדי הממשלה שגם בשנת 2009 החליט לייצר איזושהי פלטפורמה נוספת ולעשות סקר והוא אכן עשה סקר מאוד רחב על כאלף פרויקטים בשלטון המקומי.

<אלי דדון: זה על מנת לייצר פלטפורמה שמאפשרת לרשויות המקומיות ולומר להם שבמבנה כזה וכזה אלה ואלה הפגמים ויש לתקן אותם.

<אלי דדון: לא רק שהוא עשה את הסקר ולא רק שהוא פנה לרשויות המקומיות אלא הוא תיקן – לשאלת יעדי הסיוע – כי הרי כל רשות מקומית יכולה לבקש הקצבה לפי הסיוע המאושר במפעל הפיס, וכאלה יש כשבעים.

<אלי דדון: בשנת 2009, מיד עם תום הסקר, מפעל הפיס הוסיף יעד סיוע שנקרא שיפוץ מבני פיס.

<אלי דדון: כלומר, כדי לאפשר לרשויות מקומיות.

<אלי דדון: בשנת 2012 התווסף יעד סיוע נוסף שנקרא תחזוקת מבני פיס.

<אלי דדון: אנחנו מאפשרים בכל המבנים של הפיס לרשות מקומית לקחת כשלושים אחוזים מהפול שלה, של מה שנקרא אמת המידה שלה, לצורך השיפוצים.

<אלי דדון: שיפוצים שהם תוצאות של סקר ויש להם ענייני בטיחות, אף אם הדבר יגלוש מעבר לשלושים אחוזים, אנחנו מאפשרים את העניין.

<אלי דדון: הדבר הנוסף.

<אלי דדון: אנחנו בהחלט יצרנו גם מהלך של סנקציות.

<אלי דדון: כלומר, ב-2009 נעשה הסקר, ב-2010 נשלחו לרשויות המקומיות הממצאים כדי לאשש אותם וכדי שהן יגידו לנו באיזה מסלול הן בוחרות, כי יש רשויות חזקות כפי שאמר היושב ראש שהן אומרות מתקציבן והן לא צריכות את מפעל הפיס אלא יש להן יכולות והן עושות את התחזוקה ואת השיפוצים לבד.

<אלי דדון: יש כאלה שלא יכולות בלעדינו ולכן אנחנו העברנו להן.

<אלי דדון: שנת 2011 הייתה שנת הביצוע ומ-2012 כל רשות מקומית שלא עמדה ביעדים של השיפוצים, התחזוקה וכמובן הדבר החמור ביותר, כפי שאמר חבר הכנסת אוחיון, שינויי ייעוד - יש לפעמים שינויי ייעוד שהם ברמות שאי אפשר לדמיין – כמובן שהסנקציה החזקה ביותר שאנחנו מפעילים כלפי רשות מקומית, היא לא הראשונה אבל היא באמת החזקה ביותר, שאנחנו פשוט מעכבים מענקים לרשות עד אשר היא תעמוד בזה.

שמעון אוחיון: לפי הממצאים קיזזתם.

<אלי דדון: על הקיזוז קובי ידבר.

<אלי דדון: זה לא קיזוז.

<אלי דדון: על פי אמות המידה, אתה לא יכול סתם לקזז אבל יש מקרים וקובי ידבר עליהם.

<אלי דדון: אני מדבר ברמת הגלובלי.

<אלי דדון: אנחנו בהחלט מייצרים מצב שלא מעבירים מענקים עד אשר יתקנו את הליקויים או יחזירו מצב לקדמותו מבחינת שינויי ייעוד בפרויקטים.

אמנון כהן: אבל אם אין לו את התקציב?

אמנון כהן: הוא סובל פעמיים.

אמנון כהן: פעם אחת היא שהוא לא יכול כרגע לתקן, ופעם שנייה היא שהוא מפסיד תקציבים נוספים.

<אלי דדון: יש לו.

<אלי דדון: מפעל הפיס הוא הגורם היחיד, אני חושב, שאיננו מחייב מצ'ינג.

<אלי דדון: אנחנו מאפשרים לרשות מקומית בתקציב שלנו לבצע את מלוא הפרויקט, אם יש לו כמובן באמות המידה, בלי שנחייב אותו כפורמט לעשות את זה במצ'ינג.

<אלי דדון: רוב הרשויות בישראל, אין להן בעיה.

<אלי דדון: אני תכף אדבר על הרשויות המעוקלות שהן מאוד מאובחנות וזאת באמת בעיה ותכף נדבר עליה.

<אלי דדון: לפני כן, רוב הרשויות – ואני מדבר מתוך 265 רשויות על כ-250 רשויות – אין להן בעיה והן לא מעוקלות.

<אלי דדון: הן בהחלט יכולות, ברגע שיש להן קשיים של שיפוצים או תחזוקה, לבקש את זה ממפעל הפיס לגבי אותם מבנים.

<אלי דדון: אם הן לא עושות את זה, אנחנו פשוט מעכבים מענקים.

<אלי דדון: אם הן לא עושות החזרת ייעוד, אנחנו מעכבים מענקים וזה עובד.

<אלי דדון: תכף תראו את המספרים מול מה שהממצאים של הביקורת העלו מול מה שקרה בשטח בינתיים כתוצאה מהפעילות שלנו.

<אלי דדון: אני עובר לעניין שהוא מאוד מאוד בעייתי ומאוד מאוד קשה ומאוד מאוד מאובחן.

<אלי דדון: אותן רשויות שהמכנה המשותף שלהן הוא שהן מהמגזר הלא יהודי, ואלה או דרוזים או צ'רקסים או ערבים והן פשוט מעוקלות.

<אלי דדון: מפעל הפיס לא יכול להיכנס ולא ייכנס כגורם בונה או משפץ באותו ישיר.

<אלי דדון: הוא לא יעשה זאת.

<אלי דדון: זאת החלטת דירקטוריון ולדעתי – אני לא דירקטור – כראש רשות לשעבר, זאת החלטה נכונה.

<אלי דדון: מפעל הפיס איננו יכול להיכנס.

<אלי דדון: בעבר, כאשר הוא בנה, היו תקופות שמפעל הפיס נכנס בפרויקטים ייחודיים כמו למשל - יושב כאן ראש עיריית בית שאן לשעבר – המבנה הסיעודי בבית שאן שנבנה על ידי מפעל הפיס באופן ישיר ועד היום יש לנו התדיינויות משפטיות.

<אלי דדון: זה נבנה לפני 14-15 שנים.

<אלי דדון: מפעל הפיס הוא לא גורם שבונה והוא לא גורם שפיתח מיומנויות לבנייה והוא גם לא צריך לבנות.

<אלי דדון: הוא צריך לתקצב.

<אלי דדון: מה אנחנו כן מציעים במפעל הפיס.

<אלי דדון: עוד לפני הגעתי למפעל הפיס, פנה מפעל הפיס למשרד האוצר בעניין של הרשויות בהצעה שגם מפעל הפיס ייכנס לגדר של מה שהמדינה אישרה בחוק יסודות התקציב לגבי כספים של המדינה.

<אלי דדון: הרי בפרויקטים שהמדינה מממנת נניח על ידי משרד החינוך, יש הגנה על הכספים, על התכלית של הכסף כי באמת התכלית של הכסף היא לא שילך לזכאים שהם זכאים והם דורשים בדין, אבל התכלית של הכסף של מפעל הפיס היא בדיוק כמו הפרויקטים של משרד החינוך.

אמנון כהן: הגעתם לזה?

<אלי דדון: לא.

<אלי דדון: עדיין לא הגיעו.

<אלי דדון: זאת לא התנגדות של האוצר דווקא.

<אלי דדון: לדעתי צריך לפנות למשרד המשפטים.

<אלי דדון: אני חושב שדווקא משרד האוצר לא בדעה שלילית בעניין הזה.

<ענת לינדנבאום: אנחנו כאן.

<ענת לינדנבאום: אנחנו נתייחס לזה.

<אלי דדון: אולי אני יכול לייצג את משרד האוצר.

<אלי דדון: משרד האוצר לא בעמדה שלילית.

<אלי דדון: אני חושב שיש לזה דווקא היבטים משפטיים ואחרים.

אמנון כהן: אתה אומר שהכסף שלך מעוקל בעיר.

<אלי דדון: הוא לא מעוקל.

<אלי דדון: העירייה מעדיפה לא לבקש את הכסף כי אין לה הגנה עליו.

<אלי דדון: בעניין הזה יש מרוץ סמכויות.

<אלי דדון: כלומר, אם אנחנו פותחים חשבון ייעודי לפרויקטים לפני שעוקלה הרשות, הכסף מוגן.

<אלי דדון: אבל אם היא כבר עוקלה, הרשות יודעת שהכסף בפיס הוא בטוח ולכן היא לא נוגעת בו.

אמנון כהן: אחרי שהשנה הסתיימה והוא לא ניצל, אתה משאיר את הכסף לשנה הבאה.

<אלי דדון: כן.

<אלי דדון: זה לפי אמות המידה שנקבעו בזמנו על ידי ועדה מאוד נכבדה בראשותו של כבוד נשיא בית המשפט העליון מאיר שמגר.

<אלי דדון: הכסף שמור לה.

אמנון כהן: לכמה זמן?

<אלי דדון: לכל החיים.

<אלי דדון: זאת הגישה של אמות המידה.

<אלי דדון: אפשר לבקר את זה, אבל זאת הגישה.

<אלי דדון: לכן היא מעדיפה בכלל לא לבקש את הכסף.

<אלי דדון: לכן אנחנו חושבים שבאמת אותן רשויות בהן מדובר – ואנחנו מכירים את הרשימות, ואני חושב שמדובר בכ-10 רשויות או ב-12 רשויות שכולן מהמגזר הלא יהודי – מעוקלות ובאמת כאן צריך לעשות איזו חשיבה.

<אלי דדון: לאור הביקורת שהועברה אלינו, פניתי במאי 2014 למשרד האוצר כדי לעשות פגישה, כדי שנוכל לשבת אנחנו, משרד האוצר ומשרד הפנים כדי למצוא איזשהו מוצא על מנת לעזור לאותן רשויות שממש ממש תקועות ברמות שאי אפשר לדמיין.

<ענת לינדנבאום: אני אשמח להתייחס רק לנקודה הזאת.

<ענת לינדנבאום: אני ממשרד האוצר.

<ענת לינדנבאום: הפנייה הראשונה הועברה אלינו ב-2012 על ידי משרד ראש הממשלה.

<ענת לינדנבאום: היא הגיעה למשרד ראש הממשלה בבקשה לשנות את חוק יסודות התקציב.

<יעקב בנבניסטי: זאת הדרישה של מפעל הפיס ממשרד ראש הממשלה שפנה אליכם.

<ענת לינדנבאום: כן.

<ענת לינדנבאום: הפיס פנה למשרד ראש הממשלה ומשרד ראש הממשלה פנה אלינו וביקש לשקול את הבקשה של הפיס לשינוי חוק יסודות התקציב.

<ענת לינדנבאום: באותה עת היינו בדיונים על היתר חדש שנכנס לתוקף בפברואר 2012.

<ענת לינדנבאום: לאחר שסיימנו את העבודה על ההיתר החדש, אנחנו ביקשנו ממפעל הפיס לקבל את הנתונים.

<ענת לינדנבאום: כאשר קיבלנו את הנתונים וראינו שהמספרים משתנים – פעם זה היה 15, ירד לעשר, עלה ל-12, ירד לשבע – ובוא נגיד שהמספרים הם לא מאוד גדולים.

<ענת לינדנבאום: , נערך דיון ולצורך העניין אין דעה שונה למשרד המשפטים ממשרד האוצר.

<ענת לינדנבאום: ההחלטה באותו דיון הייתה שלא נמצא צידוק לשנות חקיקה ראשית בשביל הפתרון של שבע-שמונה רשויות אלה.

<ענת לינדנבאום: אנחנו פנינו לאחר אותו דיון והשבנו לפיס שאין בכוונתנו לשנות את חוק יסודות התקציב ולכן אנחנו מבקשים לשקול פתרונות חלופיים.

<ענת לינדנבאום: הצענו באותה תכתובת כמה פתרונות ואמרנו שאנחנו מוכנים לשבת ולדון בהם ולסייע ככל שניתן.

אמנון כהן: ועדת חריגים או משהו.

אמנון כהן: לגופו של עניין, כל פעם רשות אחרת, לבחון את ההכנסות וההוצאות.

<ענת לינדנבאום: בדיוק.

<ענת לינדנבאום: כל מקרה לגופו.

אמנון כהן: אבל אני צריך פתרון.

אמנון כהן: את מדברת על 2012 ואנחנו כבר ב-2015.

שמעון אוחיון: את יכולה להצביע על דוגמה לפתרון חלופי?

<יעקב בנבניסטי: גם אנחנו רוצים להציע.

אמנון כהן: עד עכשיו לא עשית.

אמנון כהן: מה אתה עושה ארבע שנים?

<ענת לינדנבאום: למשל פרויקט של מחשוב בתי הספר.

<ענת לינדנבאום: אנחנו לא מצאנו צידוק לשנות את חוק יסודות התקציב.

אמנון כהן: מה יכולה להיות הבעיה?

אמנון כהן: למה לא?

אמנון כהן: כמו שאנחנו יודעים שתקציב מסוים בא מסומן לפרויקט א', ואנחנו לא רוצים שהתקציב הזה יזלוג לדברים אחרים אלא מיועד וממוקד מטרה לנושא המסוים.

אמנון כהן: מה יכול להפריע

<ענת לינדנבאום: באותו דיון עלו טיעונים רבים מקשת רחבה של משרדים שהשתתפו בו.

<ענת לינדנבאום: אני יכולה רק לציין בראשי תיבות.

<ענת לינדנבאום: הדיון הזה היה לפני שנתיים והפרטים שלו הובאו למפעל הפיס.

<ענת לינדנבאום: מפעל הפיס פועל מכוח היתר שמתחדש אחת לחמש שנים, הוא יכול להתחדש לשנתיים, הוא יכול להתחדש לשלוש שנים והוא יכול להתחדש לארבע שנים.

<ענת לינדנבאום: אין מקום ל - - -

אמנון כהן: מי קבע שאין מקום?

<ענת לינדנבאום: התקיים דיון עם משרד המשפטים.

אמנון כהן: מה יקרה אם עכשיו יבוא שר התחבורה ואומר שבמקום מסוים צריכה לקום כיכר בגלל תאונות הדרכים במקום?

אמנון כהן: הוא מעביר מיליון שקלים לעירייה כדי שתבנה את הכיכר אבל ראש העיר אומר שהוא רוצה לשלם עכשיו משכורות כי אין לו איך לשלם משכורות ואז אין כיכר כי הוא שילם משכורות.

אמנון כהן: למה אני לא יכול לצבוע את הכסף?

אמנון כהן: אני כראש עיר צריך לבנות 12 כיתות, אני בא למשרד החינוך, בודקים את הדברים ואומרים לי שאכן מגיע לי בגלל ריבוי טבעי.

אמנון כהן: ראש הרשות מקבל את הכסף, חמישה מיליון שקלים לבניית כיתות, אבל עכשיו פתאום צץ לו משהו, יש לו חור באיזה פרויקט אחר ולכן אין כיתות כי הוא מעביר לשם את הכסף שקיבל.

אמנון כהן: חייב להיות יעד לכל דבר.

אמנון כהן: מה הבעיה כאן?

רינה פרנקל: צריך להיות פיקוח ויש כסף צבוע.

רינה פרנקל: ברור שכסף צבוע הולך לפרויקט מסוים.

<טלי ארפי: קודם כל, חוק יסודות התקציב הוא באחריות שר האוצר.

<טלי ארפי: החשש שלנו הוא מפני השלכות רוחב ואני אסביר.

<טלי ארפי: היום אלה הכספים שמפעל הפיס מקצה לרשויות מקומיות אבל יכול להיות שמחר תהיה בקשה שכספי התמיכות שאנחנו מעבירים לכל מיני בתי חולים או ארגונים כאלה ואחרים, שזה גם למטרות רווחה ובריאות, גם עליהם צריך להגן מפני עיקול כי הם עושים דברים מאוד מאוד חשובים.

אמנון כהן: למה זה קשור לתמיכות?

אמנון כהן: זה לא קשור לתמיכות.

<טלי ארפי: לא.

<טלי ארפי: אני נותנת דוגמה.

<טלי ארפי: הרי הרצון לבוא ולעשות החרגה לכספים מסוימים, היום אתה עושה את זה למפעל הפיס ומחר יכולה לבוא טענה שגם אתה יהיה לנו קשה להתמודד, שגם כספים אחרים שמופנים לטובת מטרות חשובות וראויות, גם עליהן צריך לתת הגנה מפני עיקול.

אמנון כהן: תנו הגנה.

אמנון כהן: מה הבעיה לתת הגנה?

<טלי ארפי: הבעיה היא שבסופו של דבר מדובר בגוף שצריך להתנהל בצורה יעילה ותקינה.

אמנון כהן: אבל יש מקומות שזה לא עובד.

<טלי ארפי: אבל צריך לשאול את עצמנו למה זה לא עובד והאם בעצם העובדה שאנחנו מקדמים תיקון חקיקה כזה, האם בעצם אנחנו לא יכולים לבוא ולגרום לרשות לתמריץ שלילי לנסות להתייעל ולנסות לפעול לטובת שיפור מצבה כי היא יודעת שהכספים האלה ממילא מוגנים.

<טלי ארפי: בסופו של דבר צריך להסתכל על הרשות עצמה ואנחנו, בגלל שאנחנו מסתכלים על החוק הזה, החריג הזה היה באמת חריג יחיד במינו ואני יכולה להגיד לך שחדשות לבקרים מגיעות לוועדת שרים לענייני חקיקה הצעות חוק שמבקשות להחריג כספים ואנחנו חושבים שאין לזה הצדקה, במיוחד שיש פתרונות אחרים שאפשר ללכת אליהם.

אמנון כהן: מה הפתרון?

שמעון אוחיון: אם מפעל הפיס יבנה בעצמו.

<טלי ארפי: פתרון אחד.

<ענת לינדנבאום: אנחנו בזמנו הצענו אפשרות שהפיס יעביר דרך משרד הפנים, דרך הקצבות שהוא עושה למשרד החינוך.

אמנון כהן: אבל אם הכסף מעוקל, מה זה יעזור?

רינה פרנקל: זה לא יעזור.

<יעקב בנבניסטי: יש כאן בעיה של העדפת נושים.

<יעקב בנבניסטי: אנחנו קיבלנו חוות דעת ויש בעיה של העדפת נושים.

<יעקב בנבניסטי: ברגע שיש חשבון מעוקל ומבצעים את זה, זה מעין העדפת נושים ואסור לעשות את זה.

<יעקב בנבניסטי: זה לא פתרון שהפיס יכול לכת בו.

<יעקב בנבניסטי: אתם מציעים אבל תבדקו את זה משפטית, אם אפשר לעשות את זה.

<יעקב בנבניסטי: את באה וזורקת סיסמאות שלא נבדקו.

אמנון כהן: בסוף הכסף הולך לנושים ולא לעיר.

<יעקב בנבניסטי: נכון.

<יעקב בנבניסטי: זאת העדפת נושים.

<יעקב בנבניסטי: אי אפשר לעשות את זה ברגע שרשות מעוקלת.

<טלי ארפי: מה שמציעים, למעשה התיקון הזה, בסופו של דבר הוא העדפת נושים.

<יעקב בנבניסטי: זאת לא העדפת נושים.

<טלי ארפי: זאת העדפה בחסות תיקון חקיקה.

<טלי ארפי: אני לא ראיתי ניסיון אמיתי וכנה, וצר לי לומר את זה, מצד מפעל הפיס לבוא ולנסות למצוא פתרונות אחרים מעבר לזרוק את הרעיון של תיקון חקיקה.

<יעקב בנבניסטי: אנחנו מציעים פתרונות ואני אתן דוגמה לפתרון.

<ענת לינדנבאום: כן, כי זה הפתרון הכי קל אבל יש עוד.

<יעקב בנבניסטי: יש לנו פתרון.

אמנון כהן: נשמע ובסוף נחליט.

<יעקב בנבניסטי: חשבון הפיתוח שאתם עושים הוא בעצם העדפת נושים.

<יעקב בנבניסטי: למה אתם עושים את זה?

<אלי דדון: נכון.

<אלי דדון: למה זה לא פותח את המפולת לגבי כספי תמיכות?

<אלי דדון: מה של המדינה, זה שונה?

<אלי דדון: אני רוצה לומר שמפעל הפיס מבחינת בניית מבני ציבור, הוא גורם מוביל בחברה הישראלית ואני חושב שהוא לא כזה גורם שצריך לחשוב בצורה אחרת.

<אלי דדון: אני פניתי אליכם ועד היום לא הייתה ישיבה.

<אלי דדון: פניתי בשני מכתבים, גם במכתב ישיר וגם במכתב שני במאי 2014 כתוצאה מהמלצת הביקורת אבל עד היום לא זכינו לישיבה משותפת.

אמנון כהן: אתה מתכוון לאוצר?

<אלי דדון: כן.

אמנון כהן: הוא עסוק במע"מ אפס.

אמנון כהן: חכה, עוד מעט הוא יחזור אליך.

<אלי דדון: אפילו לא זכינו לישיבה המשותפת בינינו לבינכם ולבין משרד הפנים שאני ביקשתי אותו.

<אלי דדון: פניתי באופן ישיר וגם במכתב תזכורת ועדיין לא הייתה ישיבה.

<אלי דדון: הדבר השני שאני רוצה לומר לפני שאני אבקש את קובי לרדת למספרים שנשאלו כאן, לגבי הימשכות פרויקט.

<אלי דדון: אני רוצה להעיר גם מתוך ניסיוני כראש רשות וגם מתוך הניסיון הפרקטי של מפעל הפיס.

<אלי דדון: לא אחת, בגלל כל מיני בעיות שיש לרשות המקומית, אנחנו עושים הבחנה מאוד ברורה.

<אלי דדון: כלומר, אם נמשך הפרויקט והוא לא התחיל בכלל, זה סיפור אחד אבל כאשר רשות מקומית, אמנם הוא נמשך, כבר בעיצומו של פרויקט והיא חורגת נניח מהמסגרת של ארבעים החודשים שחתמנו אתה, אנחנו לא נפסיק את ההקצבה כשאתה רואה שהיא כבר בשלבים מאוד מתקדמים.

<אלי דדון: נכון שבשלבים ראשונים הם התעכבו עם זה, ביישור הקרקע או בהליכי תכנון וכיוצא באלה אבל אנחנו לא מפסיקים.

אמנון כהן: בריאות השן.

אמנון כהן: תתייחס לזה.

אמנון כהן: זה נושא חשוב לי.

אמנון כהן: עשיתם דיון מחודש בדירקטוריון?

<אלי דדון: עשינו דיון מחודש בדירקטוריון באפריל 2014 ואחרי דיון עם משרד הבריאות הבאנו לדירקטוריון את הבקשה לסגור את יעד הסיוע הזה שנקרא מרפאות שיניים בקהילה.

אמנון כהן: למה?

אמנון כהן: זה יעד חשוב.

<אלי דדון: דקה.

<אלי דדון: העניין נפתר על ידי המדינה כי בסל הבריאות כל נושא טיפולי השיניים נכנס באופן ישיר ולכן הרשויות לא מבקשים לבנות נקודות כאלה.

אמנון כהן: מה קורה עם מה שבניתם?

<אלי דדון: מה שבנינו, מי שמכיר את תחנות בריאות השן, לדוגמה בית דגן, אלה תחנות מאוד קטנות והפכנו אותן בהסכמה ובאישור של הפיס – עוד בהיותי ראש רשות – לנקודת שיטור בבית דגן, שזה גם עניין ציבורי.

<אלי דדון: לכן מהבחינה הזאת אנחנו בודקים.

אמנון כהן: מי בסוף מטפל בשיניים של הילדים?

<אלי דדון: זה נכנס לסל הבריאות.

<אלי דדון: המדינה מטפלת.

<אלי דדון: דבר אחרון.

<אלי דדון: אנחנו עשינו סקר מבנים נוסף בשנת 2012-2013.

אמנון כהן: הוא עוד לא הסתיים.

<אלי דדון: הסתיים.

<אלי דדון: ב-27 בנובמבר מתקיימת ישיבת דירקטוריון והוא יעלה.

אמנון כהן: מה רואים בו לעומת 2009?

אמנון כהן: יש שיפור?

<אלי דדון: אני חייב לומר שגם כאן יש בעיות והפנינו את זה גם ליושב ראש מרכז השלטון המקומי וגם ליושב ראש המועצות האזוריות.

<אלי דדון: כתוצאה מעבודת מטה שאנחנו עושים במקביל כדי שגם השלטון המקומי שהוא מאוד מאוד פעיל בעניין הזה יהיה מעורב עם הרשויות המקומיות וב-27 לחודש בישיבת הדירקטוריון הנושא הזה יידון עם כל המלצות ההנהלה.

<אלי דדון: גם אז הוא נדון.

אמנון כהן: לפני קובי, הייתה לי שאלה לשלטון מקומי ופיני קבלו אמר שהמנכ"ל ייתן את התשובות.

אמנון כהן: אני מברך אותך אדוני שלמה דולברג, מנכ"ל מרכז השלטון המקומי.

אמנון כהן: אתם מייצגים את כל השלטון המקומי, בכל אופן משתדלים לייצג את הרוב.

אמנון כהן: יש רשויות חלשות, כאלה שמתקשות לבנות או שהון בונות אבל קשה להן לתחזק, או כאלה שבנו את המבנה לא באופן מושלם ויש בו בעיות בטיחותיות.

אמנון כהן: הבנתי ממנכ"ל מפעל הפיס שהם נותנים כסף לשיפוצים ולתחזוקה וכי הם פתחו את היריעה שלהם כך שאחוז מסוים מהתקציב יכול לשמש גם לשיפוץ וגם לתחזוקה.

אמנון כהן: הבנתי שהרשויות החלשות האלה לא יכולות לקבל תקציב חדש כי יש עליהן עיקולים כאלה ואחרים.

אמנון כהן: דיברנו עם האוצר על כך.

אמנון כהן: מבחינתי כחבר כנסת, כמחוקק, אני חושב שכאשר מדינה מתקצבת משהו, או גוף שעבר בחינה ואמר שלפרויקט מסוים הוא מוכן לתת כסף, אני רוצה שהכסף ילך ליעדו ולא ילך לנושה א' או לנושה ב'.

אמנון כהן: הכול צריך להיות צבוע והכול צריך להיות מתועד.

אמנון כהן: מבחינתי זה ניהול תקין.

אמנון כהן: כסף של שכר הולך לשכר ואז אותו ראש עיר יגבה ארנונה כדי לשלם את השכר ולא ייקח את הכסף שקיבל עבור בניית כיכר ויקצה אותו לשכר.

אמנון כהן: אם אתה אומר לו שהוא לא יכול להשתמש בזה כי זה פלילי, זה לא יהיה.

אמנון כהן: כך גם כאן.

אמנון כהן: אמנם זה גוף שאוצר המדינה נהנה ממנו.

אמנון כהן: אם מעל ארבעים אחוזים מהכסף הולכים לבניית כיתות והמדינה בונה כיתות, הרי שיש שני מנגנונים ואמרתי שאם אתה רוצה לעזור למדינה, תעביר את הכסף לפול הזה של משרד החינוך של מדינת ישראל, לו יש את המנגנון, יש לו את המהנדסים וכולי.

אמנון כהן: אם רוצים לבנות מבני ציבור, המנגנון קיים במשרד הפנים.

אמנון כהן: אני שואל למה צריך עשרה גופים ולא מקום אחד?

אמנון כהן: גם סטנדרטים משתנים, הבטיחות משתנה, הוא צריך להחזיק כאן סוללה של מפקחים דבר שעולה הרבה כסף ויש לו הוצאות.

אמנון כהן: בסוף אתה צריך לתת עוד כסף לשיפוצים כי אין לו את הכסף לכך.

אמנון כהן: איך אתה רואה את הדברים האלה?

<שלמה דולברג: תודה.

<שלמה דולברג: אני מתנצל על האיחור.

<שלמה דולברג: מכובדי, אני חושב שהדוח בהחלט עשוי בצורה מקצועית ויש הרבה מה ללמוד ממנו.

<שלמה דולברג: אני בהחלט חושב שגם אנחנו וגם מפעל הפיס כבר מתחילים להסיק מסקנות ולתקן בהתאם להמלצות הדוח.

<שלמה דולברג: המדינה לא בונה שום דבר.

<שלמה דולברג: מי שבונה אלה הן הרשויות המקומיות.

<שלמה דולברג: גם חמישים אחוזים בערך שעוברים דרך המדינה או בבקרת משרד החינוך בדרך כלל, הכול נבנה על ידי הרשויות המקומיות ואני חושב שזה גם נכון.

<שלמה דולברג: אני רוצה שנסתכל בראייה קצת יותר רחבה כי כולנו זוכרים את הימים, וגם אדוני היה יושב ראש ועדת הפנים, בהם היו עשרות רשויות שלא שילמו משכורת, בהם היו עשרות רשויות מעוקלות.

<שלמה דולברג: אנחנו לא נמצאים היום בעולם הזה.

<שלמה דולברג: אנחנו נמצאים בתהליך מתמיד של שיפור ברשויות המקומיות.

<שלמה דולברג: תכף נדבר על החריגים אבל אנחנו נמצאים בתהליך של שיפור.

אמנון כהן: היו שרי פנים טובים שסידרו את המאזן.

<שלמה דולברג: המערכת השתפרה.

<שלמה דולברג: גם הבקרה על הרשויות המקומיות השתפרה וגם הרשויות המקומיות עצמן נמצאות בשיפור ניהולי מתמיד.

<שלמה דולברג: יש לנו מאה ראשי רשויות חדשים החל מנובמבר 2013, אנשים אינטליגנטים, אני רואה כאן גם בחדר את ראש מועצת טורען, שלום אדוני.

אמנון כהן: לפני כן לא היו אינטליגנטים?

<שלמה דולברג: התהליך הוא של דור צעיר ואינטליגנטי ונמרץ שנכנס והוא תהליך מאוד חיובי.

<שלמה דולברג: אני רואה את זה ואני בטוח שגם אדוני רואה את זה ואני חושב שגם אנשי מבקר המדינה רואים את זה.

אמנון כהן: גם בכנסת יש הרבה אינטליגנטים.

<שלמה דולברג: זה תמיד היה.

<שלמה דולברג: הייתי רוצה לומר שאנחנו בתהליך של שיפור.

<שלמה דולברג: אני חושב שהפיס פעל בסדר גמור.

<שלמה דולברג: הוא בעצם נקט באכיפה רכה וזה דבר נכון.

<שלמה דולברג: אם לא הייתה ברירה, הוא אכן יצר את הקיזוז הזה ואני חושב שהוא עשה את זה נכון.

<שלמה דולברג: לצערי במספר קטן של רשויות מקומיות לפעמים צריך להחליט, במצב של משבר, מה יותר דחוף ואתם מבינים שהרבה פעמים באופן טבעי עלול להיות מצב שהדחוף מקדים אחזקה או שיפור או שיפוץ מבנים ואפילו לפעמים גם שימושים שהם לא ראויים.

<שלמה דולברג: מה שאנחנו מציעים זה צוות של מעקב וחניכה שבעצם יעסוק באופן צמוד בשיתוף של הנהלת מפעל הפיס ואנחנו.

<שלמה דולברג: אנחנו גם נציע את זה בישיבת הדירקטוריון שזומנה להמשך.

<שלמה דולברג: הצוות הזה יעבוד על פחות מעשר רשויות מקומיות שעדיין נמצאות בתהליך שצריך להסדיר אותו.

<שלמה דולברג: אנחנו באמת חושבים שצריך להסדיר אותו ואנחנו בהחלט נשתף פעולה.

<שלמה דולברג: אגב, אנחנו הקמנו בחודשים האחרונים צוות שעוסק אצלנו במעקב אחר ניצול ותגבור הניצול של תקציבי הפיס ויש רשויות שלא לגמרי מנצלות ולא מספיק מנצלות.

<שלמה דולברג: צוות דומה שנציע בדירקטוריון יהיה צוות של מעקב וחניכה, של אותן רשויות שצריך בהחלט להסדיר את הטיפול במבנים כפי שמבקר המדינה מציע.

<שלמה דולברג: אני לא מציע שינויי חקיקה.

<שלמה דולברג: אני לא חושב שזה נכון.

<שלמה דולברג: אני חושב שצוות מהסוג הזה בשיתוף של מרכז שלטון מקומי שהוא בעצם רוב בדירקטוריון של הפיס וכמובן הנהלת הפיס - - -

אמנון כהן: מה אתה יכול להציע לאותו צוות?

אמנון כהן: מה הוא יציע כאשר רשות מסוימת, יש עליה עיקול וכבר שנתיים הכסף מתגלגל אצלם והם מעבירים אותו משנה לשנה.

אמנון כהן: בינתיים הציבור סובל כי יש כאן החלטה לבנות מבנה מסוים, בבחירות בחרו ראש רשות לא מספיק טוב ולא מספיק אינטליגנטי ולכן הוא לא מסדיר את הדברים, שנתיים הנושא מתגלגל, הכסף מעוקל, יש בעיה עם המשכורות ויש בעיות נוספות.

אמנון כהן: מה אתם יכולים להציע?

<שלמה דולברג: למשל, יש לנו זרוע כלכלית מאוד טובה, החברה למשק וכלכלה שעוסק בבניית כיתות ובבניית בתי ספר.

<שלמה דולברג: במקרה חריג מאוד, בהחלט הצוות הזה יכול להטיל על מוסדות של השלטון המקומי, כדוגמת החברה הזאת, לבצע באופן חריג דברים דחופים שהצוות מנחה אותו.

<שלמה דולברג: אני חושב שאפשר למצוא דרכים גם של מוסדות השלטון המקומי וגם של חניכה ובקרה של הרשות עצמה.

<שלמה דולברג: בסופו של דבר זה יסתדר.

אמנון כהן: מפעל הפיס יוכל להיכנס לחברה למשק וכלכלה?

<אלי דדון: זה לא יגן מפני העיקול.

<אלי דדון: אתה מכיר את ההסכם המשולש.

<שלמה דולברג: אני מכיר אבל לפי דעתי אפשר.

<שלמה דולברג: צוות כזה יכול למצוא פתרונות.

<שלמה דולברג: בהחלט יכול.

<אלי דדון: הלוואי.

אמנון כהן: אני יודע לחוקק.

אמנון כהן: אם לא יהיה פתרון, בסוף נצטרך ללכת לחקיקה ועבור שבע או עשר רשויות נצטרך לתקן את כל החוק.

אמנון כהן: אני לא בעד.

אמנון כהן: אם יש פתרון יצירתי, אני רוצה שהציבור ייהנה.

אמנון כהן: יכול להיות שראש העיר לא מספיק מוכשר, הוא לא מספיק חזק, ולכן או שנצמיד לו מישהו מקצועי, או מהאוצר או מישהו אחר שילווה אותו.

אמנון כהן: יש הרי חשב מלווה שיכול ללוות אותו, אם צריך למרות שאני לא יודע כי יש תהליכים מתי מצמידים חשב מלווה.

אמנון כהן: המטרה שלנו בנושא הזה היא שלא יהיה תקציב מיועד לעיר ובמשך שנה, שנתיים ושלוש מתגלגל ושמור לה אבל לא מתבצע כי יש עיקול או דברים אחרים שראש העיר לא עשה, כמו לא שיפץ את המבנים הקודמים או המצב הבטיחותי לא היה מספיק טוב.

<שלמה דולברג: אגב, אפשר לבוא לוועדה הזאת אחת לחצי שנה ולעדכן אותה באופן שוטף.

אמנון כהן: אני לא רוצה לחכות חצי שנה.

אמנון כהן: אני רוצה תוך חודש לפתור את הבעיה.

<שלמה דולברג: מדובר בתכנון ובתכניות.

אמנון כהן: הכול כבר תוכנן.

אמנון כהן: אתה רק צריך להתיר את הפלונטר בין העיקול או לבין נושה ראשון ושני או לבין ביצוע.

אמנון כהן: אלה הדברים עליהם אנחנו מדברים.

אמנון כהן: התקציב מוכן ועברו את כל התהליכים אבל כרגע זה תקוע בגלל זה שהוא חייב למישהו.

<שלמה דולברג: אנחנו מציעים צוות משותף שיעבוד בבקרה של הוועדה.

אמנון כהן: אני כותב בסיכום.

אמנון כהן: שלטון מקומי, צוות.

<שלמה דולברג: צוות מעקב וחניכה.

אמנון כהן: יעקב, עכשיו תורך.

אמנון כהן: אתה צריך לתת לנו תשובות גם לגבי פרטני וגם איך יכול להיות שרק בסביבות 20-23 אחוזים דורשו ברמת תחזוקה סבירה וברמת בטיחות סבירה.

אמנון כהן: זה מראה לנו שכמעט שמונים אחוזים לא עומדים לא ברמת הבטיחות ולא ברמת התחזוקה.

אמנון כהן: זה משתמע מהסקר שאתם עשיתם ב-2009.

אמנון כהן: אני חוב שהסקר שעשיתם הוא ברכה לתכנית העבודה שלכם, כדי לראות להיכן הולכים הכספים, לעשות חושבים ולראות מה עשינו והיכן יש תקלות.

אמנון כהן: אני מברך על כך.

אמנון כהן: משרד המבקר התבסס על הסקר שעשיתם.

אמנון כהן: אני מברך על היוזמה לעשות את הסקר הזה.

אמנון כהן: עכשיו עשיתם סקר שני ואנחנו כמובן נבקש ממשרד המבקר לבחון אותו ולראות איך מ-2009 עד 2014 הדברים השתנו.

אמנון כהן: בבקשה, תן לנו תמונה.

אמנון כהן: המצב נראה לי לא טוב.

אמנון כהן: שמונים אחוזים לא עומדים בציפיות ובאמות המידה.

<יעקב בנבניסטי: קודם כל, אני רוצה להגיד שהמבקר בביקורת שעשה ב-2007 ציין שהפיס אמור לעשות ביקורות על שימושים.

<יעקב בנבניסטי: המבקר לא ציין שהפיס צריך להיכנס לשטח תחזוקה ושימושים.

<יעקב בנבניסטי: הפיס בא ויצר את הכלים והרחיב את הסקר כדי לייצר כלים לרשויות ומידע עבור המצב הפיזי של המבנים והשימושים של המבנים.

<יעקב בנבניסטי: בנוסף הוא ייצר כלים ויעדי סיוע חדשים כדי שהרשויות יבצעו את העבודה בהתאם לסקר.

<יעקב בנבניסטי: אני לא יודע על המספר שמונים אחוזים.

אמנון כהן: זה משתמע.

<יעקב בנבניסטי: יש מדרגים.

<יעקב בנבניסטי: שמונים אחוזים, זה כנראה כולל את כל המדרגים אבל אני לא יודע לפלח מתוך שמונים האחוזים מה זה מבנה שיש לו מפגע בטיחותי חמור ואי אפשר לאכלס אותו.

<יעקב בנבניסטי: אין לי את הנתון הזה ואני לא חושב שבסקר התמקדנו בזה.

<יעקב בנבניסטי: התמקדנו בליקויים שנמצאו במבנה.

<יעקב בנבניסטי: ליקויים שנמצאו במבנה יכולים להיות כאלה שהשירותים שבורים, יכול להיות שחסרה דלת, יכול להיות שאין מאחז גילוי אש.

<יעקב בנבניסטי: זה מגוון של ליקויים.

<יעקב בנבניסטי: את ההתפלגות של השמונים אחוזים, אני יכול לשלוח יותר מאוחר אבל כרגע אין לי את הנתונים.

אמנון כהן: זה סקר שאתם עשיתם.

אמנון כהן: איך אין לכם את ההתפלגות?

<יעקב בנבניסטי: אין לי כאן את ההתפלגות.

אמנון כהן: אם זה ליקוי קטן כמו הצורך בהחלפת ידית בדלת או אסלה בשירותים, אתה כבר היית מוריד כי אותו גוף יתקן את הדברים האלה מהתקציב שאתה אישרת ואז אחוז הליקויים יורד לשלושים-ארבעים אחוזים במקום שמונים אחוזים.

אמנון כהן: לכן אני אומר שחשוב לאבחן.

אמנון כהן: אם יש משהו בטיחותי, כמו שציינת את נושא כיבוי אש שחס וחלילה הילדים שם ואין התרעה, זאת סיבה לסגור את המקום עד שהנושא הזה לא יוסדר כי אתה לא יכול להכניס ילדים פנימה כאשר אין כיבוי אש.

<יעקב בנבניסטי: לפי דוח המבקר נמצאו ארבעים מבנים שיש בהם ליקויים מתוך 966 מבנים שנבדקו.

אמנון כהן: שבעה אחוזים.

<יעקב בנבניסטי: מתוכם הפיס מצא, יש לנו חילוקי דעות מה זה ליקויי בטיחות חמורים ותחזוקה, רק 17 כאלה שהם בעלי ליקויים חמורים, מתוכם כבר מומשו 13 ו-14 בתהליך.

<יעקב בנבניסטי: זאת אומרת, כרגע אנחנו לקראת סוף השיפוצים.

אמנון כהן: יפה.

<יעקב בנבניסטי: לגבי מבנים לא פעילים.

<יעקב בנבניסטי: יש לנו מספרים שחולקים על המבקר.

<יעקב בנבניסטי: המבקר קבע 36 ואנחנו מצאנו רק 25.

<יעקב בנבניסטי: מאיפה הפער?

<יעקב בנבניסטי: כשאנחנו באים וקובעים שהמבנה לא פעיל והמבקר אומר שהיה צריך לבנות למשל שצ"פ און פיס ירוק במבנה ולא נבנה פיס ירוק ליד מבנה, אלא נבנתה גדר אספלט ליד המבנה כדי לאפשר אכלוס של המבנה, והפיס החליט שאנחנו נשתמש בכסף כדי לייצר את הפיתוח למבנה וזה היה בהחלטת דירקטוריון.

<יעקב בנבניסטי: מבחינת המבקר, הוא לא ראה ירוק או פיס ירוק ולכן זה כבר מענק שמומש.

<יעקב בנבניסטי: יש לנו חילוקי דעות ומכאן נובעים הפערים.

<יעקב בנבניסטי: הפערים נובעים מהפעילות שעשינו כדי לייצר את המבנים.

<יעקב בנבניסטי: הוא דיבר על 36, אנחנו דיברנו רק על 25.

אמנון כהן: מה עם ה-25 האלה?

<יעקב בנבניסטי: מתוכם נשארו רק שבעה, מתוכם שניים לקראת אכלוס.

<יעקב בנבניסטי: חמישה נשארו בשתי רשויות שהן תחת עיקולים.

<יעקב בנבניסטי: בג'וליס יש שני מבנים.

<יעקב בנבניסטי: יש כותר פיס שנבנה.

אמנון כהן: כמה כסף צריך כדי לסיים את הפעילות שם?

<יעקב בנבניסטי: שלושה מיליון.

אמנון כהן: אתה אומר שהכסף לא בעיה.

<יעקב בנבניסטי: אין בעיה של כסף וגם יש פתרון יצירתי של הפיס.

<יעקב בנבניסטי: קיבלנו תשובה שלילית מהאוצר.

אמנון כהן: דולברג, החברה כלכלית יכולה לסיים שם את הפיניש?

<אלי דדון: לא.

<יעקב בנבניסטי: יש פתרון.

<יעקב בנבניסטי: מצאנו פתרון.

<יעקב בנבניסטי: הקבלן שבנה פשט את הרגל, כונס הנכסים הסכים שבית המשפט ימנה כונס נכסים אחר תחת אותו חשבון עזר שמוגן מעיקולים כדי לסיים את המבנה.

אמנון כהן: אבל אם יש מקומות שקשה לך, שלמה דולברג יוכל לעזור.

<שלמה דולברג: אנחנו נוכל לעזור.

<שלמה דולברג: זה פתרון טוב.

<יעקב בנבניסטי: אנחנו מחפשים פתרונות.

<יעקב בנבניסטי: יש חילוקי דעות בין המבקר האם נכון לסיים פרויקט ביעד סיוע שלכאורה הוא לא אותו יעד סיוע אבל כן באישור דירקטוריון להשתמש באותו יעד סיוע כדי לסיים את המבנה.

<יעקב בנבניסטי: המספרים לא מספרים גדולים ואני חושב שבסך הכול אנחנו מצליחים לסיים אותם.

אמנון כהן: לגבי נושא בריאות השן, הבנתי.

אמנון כהן: כמה בניינים כאלה בניתם?

<יעקב בנבניסטי: כ-120.

<יעקב בנבניסטי: משהו כזה.

אמנון כהן: מה קורה אתם?

אמנון כהן: הבנתי שהמדינה מטפלת בבריאות השן ולכן מה קורה עם המבנים?

<יעקב בנבניסטי: ההתחייבות של מפעל הפיס מול הרשות באותה תקופה שהמבנים נבנו הייתה שהמבנה אמור לשמש את ייעודו עד עשר שנים.

<יעקב בנבניסטי: ברגע שהוא עבר את עשר השנים, הרשות יכולה לקחת את המבנה ולייצר ממנו מה שהיא רוצה.

אמנון כהן: אם לא עברו עשר שנים?

<יעקב בנבניסטי: אנחנו שינינו את זה.

<יעקב בנבניסטי: היום יש לנו מבנים לפי מדרגים.

<יעקב בנבניסטי: היכל תרבות שנבנה, הרשות מתחייבת להשאיר אותו.

אמנון כהן: בכל מקרה הוא צריך לתאם אתך, אפילו אם לא עברו עשר שנים.

<יעקב בנבניסטי: אם הוא לא עבר עשר שנים, הוא צריך לתאם אתי אבל הבעיה היא שכולם כבר עברו עשר שנים כי זה עד שנת 2000.

רינה פרנקל: למרכז השלטון המקומי יש תקציבים נוספים מחוץ לזה?

<יעקב בנבניסטי: היה פרויקט של משרד הבריאות לגבי טיפול שיניים.

<יעקב בנבניסטי: הפרויקט הזה ירד והוא לא מתוקצב יותר.

<שלמה דולברג: יש עכשיו מהלך חדש.

<שלמה דולברג: משרד הבריאות עכשיו מתקצב את בריאות השן וזה עובר דרך החברה למשק אצלנו.

אמנון כהן: הילדים מקבלים טיפול שיניים דרך המדינה.

<שלמה דולברג: המדינה מממנת.

<שלמה דולברג: הרשות עושה.

<יעקב בנבניסטי: כרגע הרשות לא במסגרת של המסלול.

<יעקב בנבניסטי: אין לה תקציב לייצר את אותו פרויקט.

אמנון כהן: אותם מאה מבנים עליהם אתה מדבר - - -

<יעקב בנבניסטי: הם כרגע לא בשליטה שלנו.

<יעקב בנבניסטי: הם עברו את עשר השנים והרשות רשאית לעשות בהם מה שהיא רוצה.

אמנון כהן: הבנתי.

אמנון כהן: חברת הכנסת רינה פרנקל.

רינה פרנקל: האם למרכז השלטון המקומי יש תקציבים נוספים חוץ מהתקציבים לרשויות מקומיות?

אמנון כהן: תקציבים למה?

רינה פרנקל: בכלל.

רינה פרנקל: גם של פיס אבל גם בכלל.

רינה פרנקל: האם יש להם תקציבים.

אמנון כהן: בטח שיש.

אמנון כהן: יש להם מלא כסף.

רינה פרנקל: משרד הפנים מסדר את התקציבים גם לרשויות וגם למרכז השלטון המקומי?

אמנון כהן: לא.

אמנון כהן: לכל אחד יש את הייעוד שלו.

<שלמה דולברג: מרכז שלטון מקומי הוא גוף מייצג את הרשויות המקומיות מול משרדי הממשלה.

<שלמה דולברג: במקרה של בריאות השן, משרד הבריאות מממן פעילות לבריאות השן ומעביר אותה לחברה למשק של מרכז השלטון המקומי וזה יוצא לרשויות המקומיות שהן מבצעות את הפעילויות.

<שלמה דולברג: זאת אומרת, אנחנו לא מממנים בעצמנו.

<שלמה דולברג: כמובן אנחנו יושבים בדירקטוריון מפעל הפיס כחלק מהבעלים ומשתדלים כמובן לכוון ולעזור לניהול המקצועי הנכון של זה, אבל אין לנו תקציב עצמאי שלנו.

רינה פרנקל: זה פשוט עובר דרככם.

<שלמה דולברג: במקרה של בריאות השן, כרגע זה עובר דרכנו.

<שלמה דולברג: כן.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: עיריית ירושלים.

אמנון כהן: איך אתם רואים את הממשק הזה?

<אהרן בן נון: אני מנהל האגף למבני ציבור.

<אהרן בן נון: נמצא אתי כאן רואה חשבון יוסי רחמן שהוא רפרנט תקציבי בכיר שלנו ועוסק בכל מה שקשור לדיווחים למפעל הפיס בכל ההתנהלות הכספית.

<אהרן בן נון: עלו כאן כמה דברים שאני מבקש להתייחס אליהם כי חלק ניכר ממבני הציבור שאנחנו מקיימים בהם פעילות ובונים בירושלים הם מתקציב מפעל הפיס.

<אהרן בן נון: יש לנו מנה תקציבית יפה מאוד כל שנה.

<אהרן בן נון: אנחנו בונים את המבנים ומעבירים אותם לאגפי העירייה השונים כדי להפעיל אותם, כל מבנה לפי ייעודו ולפי תכליתו המוגדרת והמוסכמת מראש.

<אהרן בן נון: מבנה לא יכול להיבנות אם אין לו פרוגרמה ואם אין לו תכנון.

אמנון כהן: בתחום השיפוט שלכם יש לכם מבנים שנמצאים כאן בדוח והם לא גמורים?

<אהרן בן נון: כן, אני אגיע לזה.

<אהרן בן נון: בכל מה שקשור לתחזוקה ושימוש, זאת אחריות עירונית.

<אהרן בן נון: יש לנו כמה אלפי מבנים בירושלים והם משמשים את אגפי העירייה.

<אהרן בן נון: בכולם אנחנו מקיימים פעילות והאחריות שלנו היא גם לתחזק וגם להשמיש אותם, כל מבנה בהתאם לייעודו כפי שצריך.

<אהרן בן נון: את מבני הציבור שלנו אנחנו מתכננים ובונים בצורה סגורה עם היתרי בנייה וכל התהליך הנדרש.

אמנון כהן: את זה הבנתי.

אמנון כהן: מה הבעיות?

אמנון כהן: מה הביקורת?

אמנון כהן: מה שטוב, אל תגיד לי.

אמנון כהן: תגיד מה לא טוב.

<אהרן בן נון: אני יושב כאן שעה, שומע את הדברים ואני חייב להתייחס.

אמנון כהן: לא.

אמנון כהן: רק דברים לא טובים אני רוצה לשמוע.

אמנון כהן: דברים טובים, אנחנו יודעים שזה מצוין.

אמנון כהן: מברכים את כולם על הדברים הטובים שאתם עושים, בונים את המדינה, מחזקים את הפעילות העירונית והשלטון המקומי.

אמנון כהן: יישר כוח.

אמנון כהן: לא זה מה שאני מחפש.

אמנון כהן: אני רוצה לשמוע את הדברים הלא טובים כדי לעזור.

<אהרן בן נון: אנחנו מממשים את המענקים ומבצעים את הפרויקטים.

<אהרן בן נון: מפעל הפיס הוא אחד הגורמים המממנים אבל הוא לא היחידי.

<אהרן בן נון: יש לנו את משרד החינוך, יש לנו את משרד הבינוי והשיכון שמתקצב אותנו.

אמנון כהן: כמה מבנים לא שמישים יש לכם?

<אהרן בן נון: אין לנו מבנים שהם לא בשימוש.

אמנון כהן: מבחינה בטיחותית כולם בסדר?

<אהרן בן נון: אין לנו מבנים שהם לא בשימוש.

<אהרן בן נון: יש דוח של מפעל הפיס לגבי ליקויים במבנים.

<אהרן בן נון: אנחנו כמובן עם הדוח ובלי הדוח פועלים לתקן את הליקויים האלה.

<אהרן בן נון: יש לנו מערכות בקרה פנימיות שלנו שמבטיחות שהמבנים האלה, כל מבנה, גם מבנים שלא נבנו באמצעות מפעל הפיס.

אמנון כהן: אני מדבר עכשיו על מפעל הפיס.

<אהרן בן נון: אין לנו כללי עבודה למבנים שנבנו על ידי מפעל הפיס וכללי עבודה למבנים שנבנו במימון משרד החינוך.

אמנון כהן: אני מחדד את השאלה.

אמנון כהן: אין מבנים שיש בהם בעיית בטיחות.

<אהרן בן נון: אין.

אמנון כהן: מבנים שלא הסתיימו או שהם באמצע בנייה ונתקעתם.

<אהרן בן נון: אין.

אמנון כהן: אין דבר כזה.

<אהרן בן נון: נכון.

אמנון כהן: תדאגו שלא יהיו עיקולים בירושלים.

אמנון כהן: אתם בונים גם במזרח ירושלים?

<אהרן בן נון: אנחנו גם פעילים מאוד במזרח ירושלים.

אמנון כהן: לילדים שם, אם לא תהיה להם פעילות חברתית, ילכו לזרוק אבנים.

אמנון כהן: אתם צריכים לתת להם פעילויות וכמה שיותר פעילויות ספורט, כדורגל, כדורסל וכולי.

<אהרן בן נון: אנחנו פעילים מאוד במזרח ירושלים ובונים הרבה מאוד שם.

אמנון כהן: אגרוף, קליעה למטרה.

אמנון כהן: כמה מתנ"סים יש במזרח ירושלים?

<אהרן בן נון: האחרון שסיימנו הוא בצור באחר, מתנ"ס בקריית החינוך החדשה שביצענו בצור באחר.

<אהרן בן נון: עשינו בבית חנינה במימון מפעל הפיס וחנכנו אותו לפני כמה חודשים.

אמנון כהן: יישר כוח.

<אהרן בן נון: במקומות שאין לנו מבנים ייעודיים למתנ"סים, אנחנו שוכרים ואנחנו גם בשאיפה מאוד גדולה שבתי ספר ישמשו לפעילות קהילתית בשעות אחר הצהרים, גם במזרח העיר וגם במערבה.

אמנון כהן: יישר כוח.

אמנון כהן: יש עוד עיר מסוימת שנציגיה הגיעו לכאן?

אמנון כהן: זה המקום, אם אתם רוצים לדבר.

<זוהיר יוספיה: ראש מועצה מקומית דבוריה.

אמנון כהן: אתה לא בבעיה.

<זוהיר יוספיה: אני מברך על הכסף שנותן לנו מפעל הפיס.

אמנון כהן: לא.

אמנון כהן: תגיד מה לא טוב.

אמנון כהן: אל תגיד מה טוב.

אמנון כהן: כמה בנית?

<זוהיר יוספיה: אנחנו המועצות העניות רק מתברכים מכספי מפעל הפיס.

<זוהיר יוספיה: יש לנו הרבה בניינים של מפעל הפיס וזה עזר הרבה לאוכלוסייה ולקהילה.

אמנון כהן: הבטיחות והכול בסדר?

<זוהיר יוספיה: הכול בסדר.

<זוהיר יוספיה: יש לנו שני בניינים שעוד לא מאוכלסים כבר עשר שנים בגלל שהקבלנים פשטו רגל והמועצה בחלק מהזמן הייתה ועדה קרואה והפסיקו את העבודה.

<זוהיר יוספיה: אני חדש בתפקידי.

אמנון כהן: עליך אמרו מוכשר, אינטליגנט, אקדמאי.

<זוהיר יוספיה: נכון.

<זוהיר יוספיה: אני רואה חשבון.

אמנון כהן: כמה זמן אתה בתפקיד?

<זוהיר יוספיה: שנה.

אמנון כהן: קובעים שם לפעמים מזוזה?

אמנון כהן: מתי אני בא?

<זוהיר יוספיה: בעוד כמה חודשים.

<זוהיר יוספיה: אנחנו פותחים ספרייה ציבורית.

אמנון כהן: יפה.

אמנון כהן: זה משמח אותי.

אמנון כהן: עשר שנים היה תקוע.

אמנון כהן: יפה מאוד.

<זוהיר יוספיה: יש לנו תחנה לבריאות השן שהיא סגורה ועכשיו העברנו אותה לתחנת משטרה קהילתית.

<זוהיר יוספיה: הכול בסדר.

<זוהיר יוספיה: יש לי עוד ארבעה מיליון שקלים שמחכים לקריית הספורט בדבוריה ואני מנצל אותם שם.

אמנון כהן: שימחת אותי.

אמנון כהן: תודה רבה שהגעת לישיבת הוועדה.

אמנון כהן: הייתי רוצה לשמוע את הרשויות החלשות, את אלה שקשה להן.

אמנון כהן: יש לך בקנה עוד ארבעה מיליון שקלים לטובת הספורט.

<זוהיר יוספיה: כן.

<זוהיר יוספיה: אני ייעדתי אותם לספורט.

אמנון כהן: מפעל הפיס, תקשיבו.

אמנון כהן: עשר שנים הם לא בנו שום דבר.

אמנון כהן: צריך לתת להם העדפה מתקנת עכשיו ולתת להם קצת יותר ולא ארבעה מיליון.

<אלי דדון: מה שמגיע להם, הם יקבלו.

אמנון כהן: ניתן לו מה שמגיע, כדי שיהיה לצעירים מה לעשות שם.

אמנון כהן: אתה תעשה יוזמות חדשות, ואם לא יתקצבו אותך, תבוא אלינו.

<זוהיר יוספיה: אני פונה גם למשרד השיכון וגם למשרד הפנים.

<זוהיר יוספיה: לכולם אני פונה ולא רק למפעל הפיס.

אמנון כהן: יפה.

אמנון כהן: עכשיו יש לך יתרון במפעל הפיס.

<זוהיר יוספיה: הכסף של מפעל הפיס מגיע בקלות.

אמנון כהן: עוד מישהו מהאורחים רוצה להתייחס?

<יניב קפאח: גזבר בני עי"ש.

<יניב קפאח: אני רוצה לברך על שיתוף פעולה עם מפעל הפיס.

אמנון כהן: תגיד מה לא טוב.

<יניב קפאח: בדברים מאוד טובים אני חושב שיש לי מה לומר כי הם רק עוזרים לנו.

<יניב קפאח: תקציב שיפוצים ושיפור מבני ציבור הוא מאוד מהותי בבני עי"ש.

אמנון כהן: אין לכם תקציב שוטף לשיפוצים?

<יניב קפאח: מבחינת תקציב שוטף, למועצה יש שלוש שנים חשב מלווה והתקציבים האלה היו תקציבים מאוד מאוד משמעותיים.

<יניב קפאח: אנחנו אכן מנצלים אותם.

<יניב קפאח: מבחינת הדוח שהועבר לנו, המבנה שמוזכר בדוח, שופץ מתקציב מפעל הפיס.

<יניב קפאח: לפני שבוע חנכנו אותו במעמד שר הרווחה.

<יניב קפאח: בהחלט התקציבים האלה עוזרים ומשפרים את הישוב.

<חסן אבו אלחסן: במקור אני בדואי ואדריכל עיריית כפר קאסם.

<חסן אבו אלחסן: נשלחתי היום מטעם ראש העיר עם מזוודה לקחת את הכסף של מפעל הפיס אבל אני לא רואה את הכסף כאן.

אמנון כהן: לא מזוודה.

אמנון כהן: משאית.

אמנון כהן: האם אתם מוזכרים בדוח?

<חסן אבו אלחסן: כן.

אמנון כהן: חשוב לנו לדעת לגבי שיתופי פעולה, והאם יש כסף תקוע בגלל שיש עיקול כי אז אנחנו צריכים למצוא את הפתרון לבעיה הזאת.

אמנון כהן: אם הכסף נמצא אצלו והוא מגיע לך, עדיף לי שתבנה בו לרווחת האוכלוסייה.

<חסן אבו אלחסן: בדיוק.

<חסן אבו אלחסן: אנחנו נכללנו בדוח מבקר המדינה בקשר לתחנה לבריאות המשפחה שאמורים לבנות.

אמנון כהן: טיפת חלב.

<חסן אבו אלחסן: כן.

<חסן אבו אלחסן: זה נמשך בגלל שבו זמנית היו לנו שתי תחנות ומשרד הבריאות לא מתפעל שתי תחנות בו זמנית כי מספר התושבים לא מצדיק זאת.

<חסן אבו אלחסן: בסוף עקב לחצים של מפעל הפיס לנצל את התקציב, יצאנו למכרז והגשנו למפעל הפיס.

אמנון כהן: תעצור כאן רגע.

אמנון כהן: אני רוצה להבין.

אמנון כהן: טיפת חלב נקבעת לפי גודל האוכלוסייה, לפי ילודה ולפי מספר הילדים.

אמנון כהן: מי שקובע את זה מקצועית צריך להיות משרד הבריאות.

אמנון כהן: למשרד הבריאות אין צורך כרגע במקום מסוים, בעיר מסוימת, לבנות עוד תחנת טיפת חלב ודווקא לעיר יש צורך במועדון נוער כי יש שם הרבה ילדים שאין להם עיסוק לאחר שעות הלימודים.

אמנון כהן: למה העיר לא יכולה לקבל?

אמנון כהן: למה אתה צריך לכפות עליו לבנות טיפת חלב?

<אלי דדון: לא.

<אלי דדון: אנחנו לא כופים.

<יעקב בנבניסטי: התהליך שלנו הוא תהליך כזה.

<יעקב בנבניסטי: לפני שאני מאשר ביצוע, אני מבקש אישור של המשרד הייעודי.

אמנון כהן: היה לך אישור?

<יעקב בנבניסטי: לא היה אישור לטיפת חלב השנייה.

<יעקב בנבניסטי: לא הצלחנו לקבל אישור לכך.

<יעקב בנבניסטי: זאת אומרת, אנחנו לא יכולים לתקצב זאת.

אמנון כהן: נכון.

אמנון כהן: צודק.

<יעקב בנבניסטי: הרשות נתבקשה על ידינו לעשות שינוי ייעוד והיא עשתה שינוי ייעוד למועדון.

<יעקב בנבניסטי: ברגע שהיא עשתה שינוי ייעוד למועדון - - -

אמנון כהן: עשיתם שינוי ייעוד למועדון?

<חסן אבו אלחסן: כן.

<חסן אבו אלחסן: לטובת מגרש ספורט.

אמנון כהן: אני מברך על כך.

אמנון כהן: אנחנו לא צריכים לכפות אלא צריך לראות בתיאום אם יש צורך או אין.

<אלי דדון: אני רוצה להבהיר שהכספים שיש לרשויות המקומיות על פי אמות מידה הם בהחלטתן.

<אלי דדון: כלומר, הם כפופים ליעדי הסיוע אבל זאת החלטה של הרשות.

<חסן אבו אלחסן: אנחנו לא ניצלנו את הכסף למשהו אחר, לא לכיכר ולא למשהו אחר.

אמנון כהן: הבנתי.

אמנון כהן: בסדר גמור.

אמנון כהן: מגרש יש?

<חסן אבו אלחסן: יהיה.

אמנון כהן: כמה זמן?

<חסן אבו אלחסן: אנחנו מחכים כרגע.

<יעקב בנבניסטי: זה מצ'ינג עם הטוטו וזה יהיה.

אמנון כהן: לטוטו יש כסף?

אמנון כהן: הוא מקדם כדורגל.

<יעקב בנבניסטי: יש להם תכנית להקצאת מגרשים.

אמנון כהן: כמה זמן?

אמנון כהן: בתקציב הזה זה יהיה, ב-2014?

<יעקב בנבניסטי: כן.

<זוהיר יוספיה: הטוטו מקצה למשל ארבעה מיליון לאולם ספורט והאולם עולה עשרה מיליון.

אמנון כהן: אבל הוא משלים.

<יעקב בנבניסטי: הפיס עשה יותר מזה.

<יעקב בנבניסטי: הטוטו לא מתקצב תכנון ואנחנו כן מאשרים תכנון.

אמנון כהן: הבנתי.

אמנון כהן: מגרש יהיה שם?

<יעקב בנבניסטי: יהיה.

אמנון כהן: מתי הוא מתוכנן?

<חסן אבו אלחסן: אנחנו כרגע מחכים לאישורים.

<יעקב בנבניסטי: יש רק בעיה אחת של השלט המשותף עם הטוטו.

<יעקב בנבניסטי: ברגע שזה ייפתר, נרוץ קדימה.

<זוהיר יוספיה: פתרנו את זה.

<זוהיר יוספיה: יש הסדרה.

<יעקב בנבניסטי: אמרתי שיש פתרון.

<יעקב בנבניסטי: יש פתרון ויוצאים לדרך.

אמנון כהן: מתי תונח אבן הפינה?

<יעקב בנבניסטי: הוא ממונה על הביצוע.

<חסן אבו אלחסן: בזמן שאני מקבל אישור, אני יכול לצאת.

אמנון כהן: תיידע במכתב את הוועדה.

אמנון כהן: אם עד סוף החודש לא קיבלת, תיידע אותי.

אמנון כהן: קח את הפרטים של הוועדה ואם עד סוף החודש לא קיבלת, תיידע אותנו ואנחנו ניכנס לעובי הקורה ונעזור.

אמנון כהן: אני בטוח שהם יעשו אבל טוב אם תהיה עוד עין ביקורתית מהצד.

אמנון כהן: אתה מבוקר בדוח?

אמנון כהן: באת כל הדרך לעיר הקודש ירושלים ולכן אתה צריך להגיד בבית הזה כמה מלים, בכנסת ישראל.

אמנון כהן: תציג את עצמך.

<שמואל רוטנברג: אני גזבר מועצה מקומית קריית יערים.

אמנון כהן: מה קורה שם?

<שמואל רוטנברג: ברוך השם הכול בסדר.

אמנון כהן: מה לא בסדר בדוח?

<שמואל רוטנברג: בדוח אנחנו משום מה מככבים כמי שבבריאות השן לא מתפקד לפי הכללים.

<שמואל רוטנברג: רציתי להבהיר במה מדובר כאן, וחבל שלא שאלו אותנו קודם.

<שמואל רוטנברג: מדובר בתחנה לבריאות השן שמתפקדת.

<שמואל רוטנברג: בזמנו, לפני למעלה מעשור, התחלנו את מה שנקרא סל בריאות שתיים, סל מניעה שתיים, שזה נותן לכל הילדים בישוב טיפולי שיניים, סתימות, איטום חריצים, בדיקות וכולי.

<שמואל רוטנברג: במהלך השנים משרד הבריאות – בזמנו ליצמן עשה את זה – העביר את כל הנושא הזה לקופות החולים וברוך השם קופות החולים נותנות את שירותי רפואת השיניים.

<שמואל רוטנברג: לפני כשנה, אחרי שזה כבר עשור, נדמה לי שאפילו כבר שנתיים, אחרי שעבר עשור מהתקופה שקיבלנו את התחנה, אנחנו כבר זכאים לייעד את המבנה למטרה אחרת.

<שמואל רוטנברג: בכל אופן, אנחנו המשכנו את זה וממשיך להיות שם רופא שיניים.

אמנון כהן: מי מממן את רופא השיניים?

<שמואל רוטנברג: רופא השיניים הוא עצמאי ואנחנו נותנים לו תעריפון שהוא תעריפון מאוד מוזל.

<שמואל רוטנברג: עד היום הוא בוכה על זה.

<שמואל רוטנברג: תמורת זה הוא משלם לנו שכר דירה נמוך ועושה את העבודה.

אמנון כהן: זה אחרי עשר שנים.

<שמואל רוטנברג: כן.

<שמואל רוטנברג: זה כבר אחרי עשור שנים.

<שמואל רוטנברג: הייתה לנו אפשרות או להכניס את קופת חולים ואז זה היה מוריד את רמת רפואת השיניים במקום, וסליחה.

אמנון כהן: אני הבנתי שמס בריאות החדש הכניס את זה, אבל אולי הפעילות הזאת מיותרת.

<שמואל רוטנברג: לא.

<שמואל רוטנברג: אנחנו לא מדברים רק על רפואת שיניים לילדים.

<שמואל רוטנברג: זה כללי בגלל האוכלוסייה.

<שמואל רוטנברג: מדובר בתעריפון נמוך.

<שמואל רוטנברג: זה ממשיך למלא את יעדו.

<יעקב בנבניסטי: זה לא קשור אלינו.

<שמואל רוטנברג: בדיוק, אבל בדוח הזה זה מככב.

<שמואל רוטנברג: חבל שלא שאלו אותנו.

<אלי דדון: הדוח הוא מ-2009 וב-2009 אני מניח שעדיין הבניין היה מיועד לזה.

<שמואל רוטנברג: לא.

<שמואל רוטנברג: אז היה עדיין סל מניעתי שתיים.

אמנון כהן: מבחינת בעלות.

<אלי דדון: אני מדבר על ההקשר של הבניין בינינו לביניכם.

אמנון כהן: משרד האוצר, בינתיים יש לכם פתרון?

<ענת לינדנבאום: אני חייבת לציין שהפתרונות שקובי הציג - - -

אמנון כהן: לא, במקום מסוים, היו עדיין ערים שזה לא יתאים להן.

<שלמה דולברג: היא רוצה להגיד שהצענו פתרון טוב.

<ענת לינדנבאום: הצוות עוד לא התחיל לפעול.

אמנון כהן: אתם שותפים לצוות?

<ענת לינדנבאום: צוות מעקב וחניכה, אם נוזמן – נהיה שותפים לו.

<ענת לינדנבאום: אני חושבת שגם ראוי שנוזמן אליו.

<שלמה דולברג: אנחנו נשמח לשתף פעולה.

אמנון כהן: אתם צריכים להיות בפנים.

<שלמה דולברג: צריך להקים אותו בדירקטוריון שלנו.

אמנון כהן: ענת, אני לא רוצה שיתדיינו עם עצמם.

אמנון כהן: עדיף שמלכתחילה תהיו שותפים ואני מציע שגם משרד המשפטים יהיה שותף.

אמנון כהן: אז תראו מה באמת יכול להיות פתרון נקודתי לעיר כזו ועיר אחרת.

אמנון כהן: יכול להיות שזה ייגזר לערים מסוימות.

<שלמה דולברג: אדוני היושב ראש, אני מציע שאת משרדי הממשלה אנחנו נעדכן בהמשך.

<שלמה דולברג: אני לא מציע להכניס אותם כרגע לתוך הצוות.

אמנון כהן: אחר כך יהיה מישמש.

<שלמה דולברג: לא.

<שלמה דולברג: סמוך עלינו.

<שלמה דולברג: תקבלו כולכם דיווח ואם צריך עזרה של משרד האוצר והפנים, אנחנו נדווח.

<שלמה דולברג: אין בעיה.

אמנון כהן: אני מכיר אותך כמנכ"ל רציני.

אמנון כהן: אתה לא רוצה להטריד אותם בהתחלה אבל בסוף הם יגרמו לך קשיים.

<שלמה דולברג: הם לא יגרמו קשיים.

<שלמה דולברג: אם צריך, אנחנו נשלב אותם.

<שלמה דולברג: תנו לנו להתחיל את התהליך יחד עם הנהלת מפעל הפיס.

אמנון כהן: עוד מישהו רוצה להתייחס?

אמנון כהן: אני רוצה לסכם את הדיון.

אמנון כהן: חבר הכנסת ליטינצקי, אתה רוצה להגיד משפט?

לאון ליטינצקי: לא.

אמנון כהן: הדיון שהתקיים היה דיון חשוב מאוד.

אמנון כהן: אתה עומד לרשות הציבור ואמור לשמור על כספי הציבור כדי שהכול ילך ליעדו.

לאון ליטינצקי: שמעתי מהמבוקרים שבחים לביקורת ולכן אני נמנע מלהתייחס.

<שלמה דולברג: כך תמיד זה בוועדה הזאת.

אמנון כהן: כי יודעים להגיע עם עבודה טובה.

אמנון כהן: אני רוצה לסכם את הדיון החשוב הזה.

אמנון כהן: אני רוצה לומר למפעל הפיס יישר כוח על הסקר שעשיתם ב-2009, מה שנתן לכם כלי לבחינת עבודתכם השוטפת לעשור האחרון.

אמנון כהן: אני גם מברך על כך שהמשכתם בסקר חדש שממצאיו הגיעו כרגע ובקרוב הם יובאו לדיון.

אמנון כהן: אני מבקש שאחרי הדיון שיהיה בדירקטוריון להעביר את הסקר החדש למשרד מבקר המדינה לבחינה ולעדכן גם אותנו איך הדברים התקדמו לגבי הסקר הזה.

אמנון כהן: אנחנו גם מברכים את מפעל הפיס על כך שחלק מהתקציב הוא נותן לא רק לבנייה אלא לשיפוץ ותחזוקת מבנים, כשלושים אחוזים מהתקציב לרשויות חלשות ביותר.

אמנון כהן: לא לכולן אלא לאלה שבאמת לא יכולות לתחזק את המבנים באופן עצמאי, אלה שלא יכולות לקבל מענקי איזון כאלה ואחרים.

אמנון כהן: המטרה היא שלציבור יהיו מבני ציבור ראויים עם בטיחות וכל מה שמשתמע מכך.

אמנון כהן: אני מברך על כך שפתחתם את הדלת כי לפני כן זה לא היה.

אמנון כהן: הכנסתם שיפוץ ותחזוקת מבנים לקריטריון לכספי סיוע.

אמנון כהן: אנחנו מבקשים ממרכז השלטון המקומי וצוות החשיבה להגיע לשלב בו לא תהיה רשות מקומית כזו או אחרת שלא תהנה מכספי מפעל הפיס כשהיא תחת עיקול כזה או אחר.

אמנון כהן: תעשו עבודת מטה ותוך חודש תעדכנו את הוועדה היכן אתם עומדים ואם אתם צרכים את עזרת הוועדה מול משרד האוצר ומשרד המשפטים, נעזור.

אמנון כהן: המטרה היא שלא יהיה מצב שתקציב שכבר רוצים לתת אותו, הוא תקוע אצלם בגלל עבודה טכנית באותה עיר ובסוף הציבור לא מקבל את מה שאתם חשבתם שמגיע לו.

אמנון כהן: כנראה נקיים דיון מעקב אחרי שנראה שכל הדברים עובדים.

אמנון כהן: זה תלוי בעדכון הוועדה מהשלטון המקומי והרשויות המקומיות.

אמנון כהן: תעבירו לנו את הפניות שלכם ואנחנו נהיה לכם לעזר.

אמנון כהן: אנחנו חושבים שמפעל הפיס הוא למעשה נאמן של הציבור והוא למעשה מופקד על כספי ציבור.

אמנון כהן: אני לא יודע אם זה הפורום, אבל אני חושב שצריך לבחון את התקציבים האלה כך שאם מדובר בכיתות, זה יעבור למשרד החינוך.

אמנון כהן: אני לא יודע אבל צריך לבחון את האפשרות הזאת.

אמנון כהן: מישהו צריך לבחון אותה כי שנים רבות זה רץ ואולי אלה מנגנונים כפולים.

אמנון כהן: אמר לי שלמה דולברג שבסופו של דבר העירייה בונה.

<שלמה דולברג: לכן אלה לא מנגנונים כפולים כי העירייה בונה וזה בסדר.

אמנון כהן: בינתיים נשאיר את זה פתוח ונקיים דיון מעקב כאשר יגיעו אלינו תוצאות של הוועדות והצוותים.

אמנון כהן: אני מודה למשרד מבקר המדינה על הדוח החשוב שעשיתם.

אמנון כהן: אני מודה למפעל הפיס, תמשיכו לעשות, תמשיכו לבנות, תמשיכו לתחזק וגם תרחיבו לפעילויות.

אמנון כהן: תנו תקציבים שגם יהיו לפעילויות כי משרדי הממשלה חלשים מאוד.

אמנון כהן: למשרד התרבות בקושי יש כספים לפעילויות.

אמנון כהן: תעשו מצ'ינג.

<אלי דדון: אני אעדכן.

<אלי דדון: בשנתיים האחרונות מפעל הפיס אישר לצורך הדוגמה שני יעדי סיוע חדשים כאשר האחד הוא עיר חכמה בנתניה שכל כולה לעניינים של החינוך פרופר ולאו דווקא בנייה.

אמנון כהן: עשיתם פיילוט כדי לבחון את זה?

<אלי דדון: לא.

<אלי דדון: כדי לאשר את יעד הסיוע הזה הם נדרשו לשבת עם משרד החינוך ולהביא לנו את חוות הדעת של המשרד הייעודי.

אמנון כהן: למה רק נתניה?

<אלי דדון: היא יזמה את העניין הזה.

<אלי דדון: דרך אגב, כל יעד סיוע שמאושר, הופך להיות מוצר מדף לכל השלטון המקומי.

<אלי דדון: המקום השני הוא בת ים, שם לפני שלוש שנים פנו אלינו בעניין של טבלטים לתלמידים וגם שם אושר יעד הסיוע.

<אלי דדון: מרגע שהוא אושר, בת ים השתמשה בו כמובן וגם רשויות אחרות.

<אלי דדון: זה הופך עבורן למוצר מדף.

אמנון כהן: תודה רבה לכולכם.

אמנון כהן: תמסור דרישת שלום ליושב ראש הדירקטוריון ותעשו עבודה נאמנה.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: הישיבה נעולה.