ועדת הכלכלה, כנסת 19, פרוטוקול מספר 371, 2014-11-12 09:30

אבישי ברוורמן: רבותי, מכובדי שר הכלכלה נפתלי בנט והמנכ"ל עמית לנג, חברי הכנסת דב חנין ואילן גילאון, כל נציגי המשרדים, נציגי הציבור, מנהלת הוועדה לאה ורון, מכובדי כולם, אנחנו מארחים היום את שר הכלכלה נפתלי בנט כדי לדבר על פעילות משרדו.

אבישי ברוורמן: מכיוון שאני מכיר את נפתלי המטרה שלנו היא לא להראות מצגות – כמו שאני זוכר שנים שבאים קציני צבא, נגידי בנק ישראל, פקידי אוצר, ואנחנו רואים מצגות – אנחנו רוצים לשאול שאלות ממוקדות ואני בטוח שהשר יענה דבר דבור על אופניו.

אבישי ברוורמן: מכיוון שמשרד הכלכלה מופקד על יישום מדיניות הממשלה לעידוד תעסוקה, הפחתת יוקר המחייה, העצמת הצרכן ולעידוד ענפי התעשייה והמסחר אנחנו נתמקד באמת בשאלות האלה, כי לצערנו, אחת הבעיות המרכזיות בישראל היא שהכלכלה טובה לקבוצה קטנה.

אבישי ברוורמן: ישראל בעולם מקבלת את הבכורה כאומת סטארט-אפ – וגם לך יש משהו קטן בתוך התהילה הזאת – אבל היא אומת אקזיט.

אבישי ברוורמן: היא הולכת רק ל-fair stage, היא לא הולכת ל-second stage, כתוצאה מכך מספר אנשים מבריקים עושים אקזיטים, אותם 50 מחוברים עושים מכה ורוב האוכלוסייה חוטבי עצים ושואבי מים, למרות כל המיליארדים שהשקענו בחדשנות, שהולכים לצבא, לתעשייה.

אבישי ברוורמן: ולכן, איך אפשר להפוך אומת סטארט-אפ, שלפחות 5% יהפכו ל-second stage?

אבישי ברוורמן: מכיוון שהמטרה שלנו, של הציונות – היהודים הם לא גזע עליון, הם באו להיות חברת מופת, שזה אומר כלכלה הוגנת, חברה צודקת עם מנהיגות מוסרית.

אבישי ברוורמן: לצערי, התעשייה הולכת ושוקעת, פריון העבודה בישראל – להוציא חברות גדולות ומספר חברות הייטק – הוא נמוך.

אבישי ברוורמן: הוא מפגר על ארצות הברית, אני חושב, עמית, כמעט 55% מהפריון, באירופה זה שליש.

אבישי ברוורמן: זאת אומרת, הפערים הם מאוד מאוד גדולים, מול ארצות הברית יותר, מול אירופה פחות.

אבישי ברוורמן: יוקר המחייה, כבר אמרנו.

אבישי ברוורמן: אני אתמקד בארבע נקודות שאני רואה בהן קרדינליות שחשוב לי שהשר יתייחס אליהן בסקירה: שאלה ראשונה – מי כמוך היה מעורב, ירדת לשטח במבצע "צוק איתן", אני, מאז סיומו של המבצע, קיבלתי פניות רבות של בעלי עסקים מהדרום שקיבלו פיצוי וכו'.

אבישי ברוורמן: אנחנו היינו גם בקשר עם אמיר דהן, עם הסוכנות וכו'.

אבישי ברוורמן: אבל מה שקורה עכשיו – אנחנו מקבלים הרבה מאוד פניות, ויהיה פה אדם שאתה כבר הכרת, יענקל'ה, שהוא פשוט אדם מקסים, שבנה חווה, משהו נפלא, אנחנו ביקרנו אותו, הכרתי אותו בזמן "צוק איתן", אני יודע שהשר הכיר אותו – אתה אפילו אולי התאכסנת אצלו?

נפתלי בנט: ישנתי בקיבוץ.

אבישי ברוורמן: בקיבוץ בכפר עזה.

אבישי ברוורמן: כולנו הבטחנו וכו' ויענקל'ה על עברי פי פחת מכיוון שיש מסלול אדום – והוא הלך לאדום – שבו צריך לתת מקדמות, אבל עד שיגיעו המקדמות יענקל'ה ורבים נעלמים.

אבישי ברוורמן: ולכן בין הירוק והאדום, העסקים הקטנים שצריכים לקבל את הפיצויים – קורסים.

אבישי ברוורמן: ניתן ליענקלה להגיד מילה ואתה תתייחס לזה.

אבישי ברוורמן: אני מגיע עכשיו בקצרה לשלושה נושאים שנוגעים לתעשייה שלפי דעתי הם קרדינליים לגבי עתיד התעשייה ואתה, כחבר בכיר בממשלה, שיש לך באמת עוצמה בממשלה, אני זאת שם בפניך, ובתור אדם שמאמין בקפיטליזם טהור, שמאמין בתחרות, שמתנגד לעודף רגולציה.

אבישי ברוורמן: הטרגדיה פה היא שעודף הרגולציה היא איומה.

אבישי ברוורמן: אתמול במכללת רמת גן, כשהופעתי בפאנל עם דפני ליף ונחמיה שטרסלר, לפתע קם בחור בשם זיו – שאני אתן לו גם לדבר פה שתי דקות – ואמר: תשמע, יש לי עסקים ואני עושה את הדברים האלה, עם עודף הרגולציה והכול אני עוד שנה יורד מהארץ.

אבישי ברוורמן: ביקשתי ממנו לבוא להגיד את הדברים לשר והוא יענה איך חותכים בחרב אלכסנדר לעסקים קטנים ובינוניים את עודף הרגולציה – רגולציה מפה, רגולציה משם, הממונה מפה והממונה משם.

אבישי ברוורמן: השר יענה לך למה, הוא שר עם עוצמה – כל שר דוחף למקום אחר, הרגולטורים נשארים והאנשים בסוף אומרים שרק עסקים גדולים ששולטים אפשר לעשות, עסקים קטנים אי אפשר לעשות.

אבישי ברוורמן: פה אני מגיע לשלוש נקודות לגבי התעשייה: הדבר המרכזי, אני חושב, נפתלי – ואני מדבר ושם פה את כל משקלי המקצועי ואת כל גילי – ההחלטה החשובה ביותר שתהיה בישראל בחודש הזה מבחינה כלכלית זה נושא מחיר הגז.

אבישי ברוורמן: בכיסא שאתה יושב ישב בשבוע שעבר פעמיים הממונה על ההגבלים העסקיים, פרופ' דיויד גילה.

אבישי ברוורמן: שאלתי אותו: בישראל מצאו גז, יש "תמר" ויש "לווייתן", גילה את זה איציק תשובה – יפה, שיצליח – הצטרפו "נובל אנרג'י", אנחנו בעד השקעות זרות, אנחנו לא רוצים לפרק את המונופול הזה, הכול שלהם.

אבישי ברוורמן: אומר הממונה: זהו מונופול.

אבישי ברוורמן: כשיש מונופול יש רק שתי דרכים לטפל בו: או התחרות או שחייבים לפקח עליו.

אבישי ברוורמן: אני כבר שנה שלמה פונה לכל הגופים, עד ששמתי הצעת חוק – ואני שונא עודף חוקים, קיקרו אמר: ככל שיש יותר חוקים החברה יותר מושחתת – רק בתור תמריץ לממשלה.

אבישי ברוורמן: ומה אני רואה, נפתלי?

אבישי ברוורמן: ואני פונה אליך בתור שר שבאמת אוהב תחרות, הממונה אומר לי שזה מונופול.

אבישי ברוורמן: לגבי תחרות – יש שתי יוזמות, אחת "תנין" ואחת "כריש", שד"ר יוסי לנגוצקי, המומחה הגדול ביותר, אומר שמה שיצא מהן זה כנראה בטל ב-600, שיש הקוראים להן "סרדין".

אבישי ברוורמן: במקרה הטוב ביותר, עם כל התחזיות הכי אופטימיות, הם יגיעו באיזשהו שלב, אחרי שנים, ל-10%.

אבישי ברוורמן: כל מי שלמד כלכלה יודע שמונופול – אם יש לו 90% או 100% זה אותו דבר, כי ב-90% הוא קובע את המחיר ואז ה-10% הולכים על המחיר הזה.

אבישי ברוורמן: כולם מסכימים.

אבישי ברוורמן: ואז אני שואל את השאלה: בואו נחשב את המחיר של עלות הגז בישראל.

אבישי ברוורמן: נפגשתי עם פקידי האוצר בארבע עיניים, כשאני יושב אתם הם אומרים: אתה צודק, חייבים לפקח.

אבישי ברוורמן: ישבתי עם נשיא אגודת התעשיינים ואנשיו, עם רוב התעשיינים, כולם אומרים: צריך לפקח.

אבישי ברוורמן: למה?

אבישי ברוורמן: כי מחיר העלות פה הוא דולר וחצי ליחידת חימום BTM, בארצות הברית פרופ' סמית' עשה את כל העבודה – 2.34.

אבישי ברוורמן: תן לזה תשואה – שיגיע ל-2.5, ל-3, 3.5.

אבישי ברוורמן: מה המחיר, אדוני השר?

אבישי ברוורמן: חברת חשמל 5.6 דולר.

אבישי ברוורמן: מכיוון שאנחנו רוצים לשבור את המונופול בייצור לחברת חשמל – 10% כבר יצרנים פרטיים, רוצים להגיע ל-50, המחיר 6.5, 7.5, ו-8.

אבישי ברוורמן: בהחלטה החודש הזה – כי תוך החודש הזה יחתמו חוזים עם "תנין" ו"כריש" וברגע שיחתמו יחתמו על המספרים האלה, 5.6, 6.5 ,7, ואז 30 שנה יהיה מונופול, כשכול אחד לא מאמין במונופול ואין תחרות לשבור את המונופול.

אבישי ברוורמן: ואם המחיר יהיה 3.5 – אתה יודע מה זה יעשה, במקום ה"מילקי" שמילקי של אחוז אחד?

אבישי ברוורמן: זה מוריד את מחירי הגז ב-20%, את מחירי החשמל ב-5%.

אבישי ברוורמן: בשבוע הבא אני אעביר מטריצה עם כל המחירים שנגזרים.

אבישי ברוורמן: זה ישנה את "מגבות ערד", זה הדבר הכי חשוב בארץ.

אבישי ברוורמן: שתשובה ירוויח וש"נובל אנרג'י" תרוויח, אבל למה עושים עודף רגולציה על הקטנים והורגים אותם, שולחים את זיו לחוץ לארץ, ועל מונופול כולם פה – אני יושב עם שר האוצר, עם כל כולם – כולם נאלמים?

אבישי ברוורמן: האם בגלל שמישהו לא יחלק להם גז?

אבישי ברוורמן: האם הם מפחדים?

אבישי ברוורמן: זה קיים בכל קפיטליזם נאור ואני מבקש ממך בתור חסיד של קפיטליזם נאור, אני אשים לפניך את כל הנתונים, תצטרף למאבק הזה, יש לו משמעות לתעשייה כי זה יוריד את המחיר לתעשייה, ואתה יודע מה זה דלק, פלסטיק ואמוניה במקום מונופול שלוקח מחירים כמו שעושים.

אבישי ברוורמן: לגבי "מגבות ערד" – היה פה דיון, באו החבר'ה מערד, ראש העיר ואחרים אמרו שבעצם אם יחברו את הצינור של הגז והמחירים יהיו גם בהתאם, מתוך ה-12 מיליון שחסרים להם כבר ניכו 6 מיליון.

אבישי ברוורמן: זאת אומרת, נשארו כבר 6 מיליון.

אבישי ברוורמן: כל מה ששמענו זה על אותו מפעל שפרופר יסגור שם ויעביר לכאן.

אבישי ברוורמן: מה אנחנו עושים לגבי ערד?

אבישי ברוורמן: האם באמת פותרים את הנקודות האלה?

אבישי ברוורמן: האם עושים שם משהו?

אבישי ברוורמן: והאם אפשר בשביל ה-6 מיליון שילכו לתשלומי אבטלה, אדוני?

אבישי ברוורמן: והשאלה האחרונה – פנו אלי אתמול יושב-ראש ההסתדרות ויושב-ראש התאחדות התעשיינים בנושא האוטובוסים.

אבישי ברוורמן: הם טוענים שכניסת האוטובוסים המיוצרים בסין לשוק בארץ יוצרת תחרות שאינה מאוזנת.

אבישי ברוורמן: בישראל קיימת שני יצרני מרכבי אוטובוסים חיוניים ואסטרטגיים, "מרכבים" ו"הארגז".

אבישי ברוורמן: הם ממוקמים באזורי הפריפריה ואנחנו יודעים שהצמיחה, ואתה יודע זאת היטב, כבר יורדת לכיוון 2%, הצמיחה לנפש היא כמעט אפס, ואין ספק, גם לאור התהליכים בעולם, שאנחנו נכנסים להאטה.

אבישי ברוורמן: בהאטה הזאת ייסגרו המפעלים בפריפריה, מפעלים טובים שמייצרים.

אבישי ברוורמן: האם ייבוא אוטובוסים מסין ירסק את התעשייה המקומית?

אבישי ברוורמן: אלה השאלות שלנו ולפני זה אני אבקש רק שתי מילים מיענקל'ה ארגנטרו בקצרה – פגשת את השר – ספר איך למרות כל המאמצים אתה נופל עכשיו בין הירוק והאדום ועוד מעט הולך קפוט?

אילן גילאון: ארגנטרו זה עוסק בכסף, רק שתדע לך.

<יעקב ארגנטרו: אין קשר, בגלל זה אני אומר, אני לא הולך בין האדום לירוק, אני פשוט נופל.

אבישי ברוורמן: בבקשה, יעקב, ספר שתי דקות עליך, על כפר עזה ומה קרה אתך.

<יעקב ארגנטרו: אני עוסק בחינוך, טיפול ושיקום בעזרת בעלי חיים, פרויקט שהתחלתי לפתח במרכז הארץ.

<יעקב ארגנטרו: ב-2004, כשהתחיל המצב הביטחוני באזור להתערער, היה לי קשה להיות באזור המרכז ולשמוע על נפילות של קסמים באזור שלנו והחלטתי שאני חוזר לכפר עזה ומפתח את העסק בעזה.

<יעקב ארגנטרו: בסביבות 2007-2008 התחילה תמיכה מאוד מאוד מסיבית של המועצות האזוריות בעוטף עזה לפתח יזמים יחד עם השינוי הדמוגרפי של החצר הקיבוצית.

<יעקב ארגנטרו: בעצם הייתי אחד היזמים שהמשיך קדימה, בהתחלה זה היה דרך המערך הכלכלי של הקיבוץ ואחרי זה כעוסק מורשה.

<יעקב ארגנטרו: אני, כיזם, חווה לאורך כל הדרך מלחמות, מבצעים, איך שלא תקראו לזה, שבעצם פוגעים בעסק וביכולת שלו להתרומם כל פעם מחדש.

<יעקב ארגנטרו: קיימת כל הזמן ההתלבטות לאיזה מסלול ללכת מתוך הרגשה שהנה אתה הולך להיות שקרן ורמאי, תיזהר – אמירות שנאמרות – תיזהר, יכנסו בך וכו'.

<יעקב ארגנטרו: סופגים את זה.

<יעקב ארגנטרו: אני למדתי להיות איש עסקים בגיל 50 ואין ברירה, יש דברים שצריך לספוג אבל יש דברים שאי אפשר לספוג.

<יעקב ארגנטרו: מה שקרה לנו ב"צוק איתן" זה בעצם חודשיים וחצי של אי עבודה.

<יעקב ארגנטרו: אי עבודה – שטח צבאי סגור, לא מתקרבים לכפר עזה, גם לא עובדים וגם המשרד סגור ואי אפשר לייצר עבודה, לא קיים.

<יעקב ארגנטרו: התחילו החגים, תחילת העבודה של עסק כמוני התחילה מיד אחרי סוכות – שזה אומר להרים טלפונים, להתחיל לייצר עבודה, להתחיל להביא מדריכים, מדריכים עובדים וכו'.

<יעקב ארגנטרו: נאלצתי לפטר מדריכים, הגשתי את הבקשה של הפיצויים בזמן.

<יעקב ארגנטרו: מסתבר שגם בשיחה עם היועצים של בנט כשהוא היה בכפר עזה, ויחד עם התייעצות עם ברוורמן ויועצים אחרים – המסלול שמתאר באופן הכי נכון את הנזק שנגרם לעסק שלי ולעסקים כמוני בשער הנגב הוא המסלול האדום, ועכשיו התחילה הסאגה.

<יעקב ארגנטרו: קודם כל, לוקח חצי שנה.

<יעקב ארגנטרו: התקשרתי לברוורמן ואמרתי: ידידי, היית בכפר עזה, הבטחת לעזור – בוא תעזור, תראה מה אפשר לעשות, מקדמה, אני לא רוצה יותר ממה שאני צריך לקבל אבל איזושהי מקדמה כדי שאני אוכל לחיות.

<יעקב ארגנטרו: קיבלתי טלפון חזרה מרשות המסים שאישרו לי סכום מסוים, עד היום שקל לא נכנס לחשבון.

<יעקב ארגנטרו: אין לי כסף לחלק משכורות.

אבישי ברוורמן: תראה, נפתלי, חוץ מיענקל'ה אני מקבל פה פניות בלי סוף של הסיפור הזה, בין ירוק לאדום והמקדמות לא באות.

<יעקב ארגנטרו: אין לי כסף לחלק משכורות, אין לי כסף לשלם מע"מ ומסים, ולא צריך לספר לכם מה קורה אם אני לא משלם את המסים ולא משלם מע"מ – אני מתחיל לקבל קנסות.

<יעקב ארגנטרו: אני שמרתי לאורך כל הדרך על איכות עבודה ואיכות עסקית.

<יעקב ארגנטרו: לא היה מצב שעובד שלי לא קיבל משכורת בזמן, ב-10 לחודש, והנה עכשיו אני צריך לבקש מהם: תחכו יומיים-שלושה.

<יעקב ארגנטרו: אתמול בראיון שהיה עם יעל דן אמר נציג רשות המסים: אתם לא שונים מאשדוד ואשקלון, כשהיתה הבנה של השרים ושל חברי הכנסת שהסתובבו אצלנו שהמקום היה סגור ושונה, צמוד גדר, שונה גם בגלל מטח נפילות הטילים עלינו וגם בגלל חוסר היכולת ליצור עבודה, אין משרד – מת.

אבישי ברוורמן: לסיכום.

<יעקב ארגנטרו: לסיכום, קיבלתי הבטחה שיגיע איזשהו סכום בימים הקרובים, אני לא יודע מה זה "הימים הקרובים" - - -

אבישי ברוורמן: ואתה מתרסק.

<יעקב ארגנטרו: ואני רק הולך ומתדרדר.

<יעקב ארגנטרו: לא ישן בלילות, לא יודע איך להביא אוכל לבעלי החיים שאתם אני עובד, לא יודע איך לחלק משכורות.

<יעקב ארגנטרו: למה אני צריך להיענש?

<יעקב ארגנטרו: אני והחברים שלי, היתה לנו סבלנות ב"צוק איתן", נתנו קרדיט למדינה, נתנו קרדיט למנהיגים שלנו, זה הסיפור שלי.

אבישי ברוורמן: תודה, יענקל'ה, לא צריך להוסיף מילה נוספת.

אבישי ברוורמן: זיו, אתמול נפגשנו באקראי כשאתה באת וסיפרת לי את הסיפור שלך, ספר לשר.

<זיו כהן: כן.

<זיו כהן: קודם כל, תודה רבה על ההזדמנות.

<זיו כהן: שמי זיו כהן, אני בן 28, סטודנט שנה ג' במרכז האקדמי למשפט ועסקים ברמת גן.

<זיו כהן: אתמול פגשתי את חבר הכנסת והוא נתן לי הזדמנות לשאול שאלה, אני חושב שהוא כל כך אהב את השאלה שהוא הזמין אותי לכאן, אז שוב תודה רבה על ההזדמנות המכובדת.

<זיו כהן: כמה נקודות כלליות מנקודת מבטו של עסק קטן – אני גם סטודנט שנה ג' לתואר במינהל עסקים ואני גם מנהל עסק קטן מזה כ-5 שנים עם 5 עובדים, מחזור של כמיליון שקלים בשנה.

<זיו כהן: כמה נקודות, ברשותכם: קודם כל, אני מדבר על זה בצורה יותר רוחבית, אני הולך להציף כמה וכמה בעיות.

אבישי ברוורמן: איפה העסק שלך ומאיפה אתה?

<זיו כהן: אני מתל אביב, במקור מבת ים, העסק ממוקם בתל אביב.

נפתלי בנט: מה העסק עושה?

<זיו כהן: אנחנו עוסקים במתן ויזות תייר לארצות הברית, חברה שקוראים לה "מאסטר ויזה".

<זיו כהן: קודם כל, ברשותכם, אני רוצה לדבר אתכם על הארנונה.

<זיו כהן: ארנונה לעסק יקרה פי 10 ממשק בית פרטי, אני לא מבין למה.

<זיו כהן: אני, כשאני משלם ארנונה, אני צריך להכניס את זה בסופו של יום למחיר לצרכן.

<זיו כהן: הדבר השני, המע"מ פה מאוד מאוד גבוה, במיוחד ביחס למדינות אירופה, הוא גם מגולם במחיר ומציג לצרכן מחיר שהוא יותר גבוה ממה שהוא באמת.

<זיו כהן: לאחר עליית המע"מ מ-16% ל-17% ול-18%, הרבה בתי עסק, בשביל לא להפסיד לקוחות, פשוט ספגו את עליית המע"מ.

<זיו כהן: אני באופן אישי, כעסק קטן, ספגתי כ-500 שקלים בחודש.

<זיו כהן: אני יודע שזה לא נשמע הרבה אבל זה 6,000 שקלים בשנה – זה המון כסף לעסק קטן, זו עוד משכורת.

<זיו כהן: תעריפי המים והביוב בישראל מתומחרים גבוה יותר לעסקים מאשר למשק בית – למה?

<זיו כהן: למה האפליה הזאת?

<זיו כהן: תקשורת לעסקים: היום יש unlimited לאנשים פרטיים – אני מדבר על טלפון נייח, לא על פלאפון – טלפון נייח, 20-30 שקלים יש לך תקשורת נייחת unlimited.

<זיו כהן: אני מוקד טלפוני, חשבון הטלפון שלי מגיע ל-1,500 שקלים – מדוע?

<זיו כהן: למה אין לי unlimited?

<זיו כהן: אגרות שילוט – מחירים מופקעים ומנופחים על לא כלום.

<זיו כהן: עלויות מעסיק מייקרות עובדים ב-30%, דמי הבראה, ביטוח לאומי, פיצויים, פנסיה, חוקים קוגנטיים ואחרים שמכבידים את הנטל על העסק הקטן.

<זיו כהן: שתי נקודות לסיום: דיני עבודה – קיימת הרגשה כללית בקרב מעסיקים שבתי המשפט והדין לדיני עבודה מתנהגים נגד מעסיקים ובעד מועסקים, זה גורם לאי רצון להעסיק עובדים.

<זיו כהן: אני חוזר ואומר, אי רצון להעסיק עובדים.

<זיו כהן: ביטוח לאומי מעסיקים – 15% מהרווח הנקי, למה אני צריך לשלם 15% ביטוח לאומי מהרווח הנקי שלי?

<זיו כהן: לסיום, בכל שנה סוגרים כמה עשרות-אלפי עסקים קטנים.

<זיו כהן: פתיחת עסק ללא שום הכשרה או קורס, תזרים מזומנים, הון חוזר, שיווק, רשויות, מט"י, מרכז טיפוח יזמות, אין להם תקציבים.

<זיו כהן: את הקורס הראשון שלי עשיתי במט"י, זה היה הקורס הכי טוב שעשיתי אצל מנכ"ל "מעוף עסקים", יורם אורגד.

<זיו כהן: לסיכום, יש הרגשה שהעסקים הקטנים והבינוניים סוחבים על גבם את כלכלת ישראל.

<זיו כהן: כפי שנכתב בספרו של יובל איבנקובסקי "האם שווה להיות עצמאי" – ספר נהדר, אני ממליץ לכולם – אני מצטט: טיילתי בכל העולם, פגשתי אינספור אנשים, תרבויות ועמים, ומעולם, מעולם לא פגשתי עם מופלא לרעה כמו עם העסקים הקטנים בישראל".

<זיו כהן: תודה.

אבישי ברוורמן: אתה אמרת לי עוד משפט שבגללו כאב לי, אמרת שאתה תוך שנה, אם זה לא מסתדר, אתה שוקל לרדת מהארץ.

<זיו כהן: כן.

<זיו כהן: אני מסיים את התואר שלי בעזרת-השם ביוני-יולי ואני שוקל אפשרויות.

<זיו כהן: אני כבר התגוררתי בארצות הברית כשנה ואני שוקל אפשרויות לחזור לארצות הברית, או ליפן, או לקנדה, כל מדינה אחרת שאני פשוט אוכל להחזיק עובדים בכבוד ואני אוכל להיות יזם מצליח.

אבישי ברוורמן: תודה רבה.

אבישי ברוורמן: כבוד השר, בבקשה.

נפתלי בנט: בוקר טוב לכולם, אני מאוד שמח להיות פה ולהציג לכם דין וחשבון על דברים שאמרנו שנעשה, על מה עשינו, מה לא עשינו, איפה הבעיות ואני אתייחס ספציפית – עלו פה בערך 10 נושאים כבר אז אני ארוץ מהר.

אילן גילאון: אנחנו גם באנו לכאן לשאול שאלות, לא היה כדאי שנציג את שאלתינו מראש, שאולי תוכל לענות?

אילן גילאון: דיון משולב, יותר נוח לך אולי.

נפתלי בנט: אני מציע שתתנו לי 10 דקות כי יש פה כמה דברים גדולים, אני ארוץ בלי פרזנטציות, בלי מצגות.

נפתלי בנט: כשאני ארצה משהו גרפי אני אבקש.

יעקב אשר: הוא יתחיל בדברים הכבדים, אחר כך השאלות הקטנות.

נפתלי בנט: קודם כל, נאמרו פה הרבה דברים ואפשר לסווג אותם, הדבר העיקרי ששמעתי הבוקר זה כמה המדינה מקשה על כולם ולפני שאנחנו עוזרים אנחנו צריכים להפסיק להפריע.

נפתלי בנט: בפירוש אני רואה את שנת 2014 כשנת היפוך מגמה ביחס לפתיחת השווקים, ביחס להפחתת רגולציה – תכף אני אתן לכם את הנתונים – בפתיחה מזרחה, בדאגה לחלשים ביותר באמצעות צווי הרחבה לעובדי קבלן בניקיון ובתחום האבטחה.

נפתלי בנט: עכשיו טלגרפית: קודם כל, אתם צודקים, הרגולציה, בפרט על עסקים קטנים ובינוניים, היא נוראה.

נפתלי בנט: יש דברים הזויים.

נפתלי בנט: זה יוצר גם בעיה קשה מאוד ביוקר המחייה, כי למשל אם אתה עסק שמנסה לייבא אז מקשים עליך ואז אין תחרות והמחירים נשארים למעלה.

נפתלי בנט: בשנה האחרונה הבטחתי שאנחנו נסרוק את כל הרגולציה אצלנו בדגש על התקנים ונבטל איפה שאפשר.

נפתלי בנט: גילינו דברים מטורפים, לדוגמה מיטות תינוק – בכל העולם יש תקן ובישראל יש תקן מיוחד עם תוספת אחת קטנה : סוג העץ, סוג העץ במדינת ישראל הוא שונה.

נפתלי בנט: למה?

נפתלי בנט: ככה, כי התינוק הישראלי הוא שונה.

נפתלי בנט: זה נשמע מצחיק, בסוף זה מונע תחרות בתחום הזה ולכן רואים מיטות תינוק יקרות, אנחנו מבטלים את זה.

נפתלי בנט: אני אתן עוד דוגמה – אני נותן דוגמאות מאוד ציוריות – "פאנטה", במדינת ישראל משרד הבריאות החליט שאם יש משקה תפוזים או משקה פרי שאין בו תכולת פרי אמיתי אסור לשים את הציור של הפרי, אז מה זה עושה?

נפתלי בנט: זה חוסם את הכניסה.

נפתלי בנט: בכל העולם לא קיים דבר כזה, רק הצרכן הישראלי לא מספיק חכם להבין שב"פאנטה" אין תפוזים באמת.

נפתלי בנט: לכן זה מונע תחרות וכניסת פחיות כי אף יצרן בחו"ל לא ייצר קו מיוחד בלי הציור של התפוח או התפוז.

נפתלי בנט: חלב סויה נורא יקר – אתם יודעים למה?

נפתלי בנט: כי בישראל, ורק בישראל, קבעו שאסור על סויה לכתוב את המילה "חלב" ולכן – אתם רואים במצגת את הקופסה "soy milk"?

נפתלי בנט: – אי אפשר לייבא אותו.

נפתלי בנט: אי אפשר לייבוא אותו, לכן אין תחרות.

נפתלי בנט: את כל הדברים אנחנו מבטלים.

נפתלי בנט: ביטלנו השנה 50% מכמות התקנים שסימנו לעצמנו.

נפתלי בנט: סימנו 126 תקנים, ביטלנו כבר 61 תקנים רשמיים שעכשיו כבר אפשר לייבא אותם חופשי.

נפתלי בנט: אנחנו סורקים וסרקנו את מה שנקרא national deviation"", את השינויים המיוחדים שקיימים רק במדינת ישראל.

אבישי ברוורמן: ארץ הקודש, כן.

נפתלי בנט: אני חייב לספר לכם עניין אחרון בעניין הזה: ברזים – בכל העולם יש תקן לברזים, אנחנו אמצנו את זה עם תוספת אחת, במכון התקנים יש בן אדם שהוא מריח, הוא פשוט עם האף שלו מריח – מה שלא קיים בשום מקום בעולם חוץ מאוסטרליה, וזה תוקע לנו את כל הייבוא מאירופה של ברזים.

יעקב אשר: מה הוא מריח?

נפתלי בנט: תקשיבו מה היה, אני רוצה שתבינו מה קורה פה במדינה, במשך עשרות שנים ישבו אינטרסנטים בגוף התקינה, במשרד הבריאות, בכל מיני מקומות, ותקעו דברים קטנים, ממש שוליים, אבל בגלל הדבר הקטן, השפיץ הקטן הזה, אי אפשר לייבא, ולכן לא מייבאים ולכן אין תחרות.

נפתלי בנט: אז אנחנו פשוט, אמרתי לכם, כבר 50% מהתקנים שסימנו הסרנו רשמיות, העברנו עשרות רבות של תקנים מקבוצה המחמירה יותר לקבוצה המקלה יותר.

נפתלי בנט: הפסקתי היטלי סחר, למעט אם אני אמצא מקרה מאוד קיצוני, שלא מצאתי.

נפתלי בנט: העברנו יחד עם אבישי ברוורמן – ופה המקום לומר, יש לנו ויכוחים, וזה טוב, זה בסדר, אבל אבישי מחויב בכל נימי נשמתו לכלכלה פתוחה עם רגישות חברתית והצלחנו פה ביחד להעביר את חוק המזון, שרק השבוע חתמתי על הצו שאומר שעוד 6 חודשים כל רשת תצטרך להניע לכיוון האינטרנט את המחירים בזמן אמת.

נפתלי בנט: אחד המהלכים הכי גדולים, הכי גדולים שעשינו פה – וזה יבוא לידי ביטוי במאי הקרוב – הוא ביטול הפטור החקלאי מחוק ההגבלים העסקיים.

נפתלי בנט: זה נשמע משפט ארוך ומסורבל, אני אגיד את זה בעברית פשוטה: רק במדינת ישראל היה אפשר עד עכשיו על פי חוק שסיטונאי החקלאות יתאמו מחירים, על פי חוק הם יכלו.

נפתלי בנט: אני מדבר על "קטיף", ו"יחדיו" ו"שופרסל", ו"רמי לוי".

נפתלי בנט: כל החבר'ה האלה, מותר היה להם להתקשר אחד לשני ולהגיד: בואו נתאם מחירים.

נפתלי בנט: אתם יודעים ש"קטיף" שייך ל"שופרסל", "יחדיו" שייך ל"מגה", "ביכורי שדה" שייך ל"רמי לוי" – מותר היה לעשות דילים.

נפתלי בנט: ביטלנו את זה והחל ממאי הקרוב זה יכנס לתוקף.

נפתלי בנט: נתנו להם שנה להתארגן.

נפתלי בנט: שנים ניסו לעשות את זה ותמיד הלובי החקלאי מנע את זה.

נפתלי בנט: אנחנו הבקענו פה וזה ישפיע על ירקות, פירות, חלב, בשר ועוף.

נפתלי בנט: בכל התחומים האלה אתם תראו.

נפתלי בנט: ואני מודיע פה, אני מודיע עכשיו מראש לכל אותם סיטונאים ומשווקי מצרכים מהסוג הזה: תיזהרו, אנחנו פוקחים עין והממונה על ההגבלים.

נפתלי בנט: החל ממאי, אנחנו נרדוף אחרי מי שמתאם מחירים ומי שמונע תחרות במדינת ישראל ואנחנו נייצר פה - - -

אילן גילאון: התוכנית שלך ירדה בנושא האכיפה ב-22%.

נפתלי בנט: אנחנו נרדוף אחרי הנושא הזה.

נפתלי בנט: עכשיו לגבי מוצרים, אני רוצה לא לדבר בסיסמאות - - -

אילן גילאון: תדבר על תעסוקה קודם.

נפתלי בנט: אני מבין, הרבה אנשים מדברים על פיקוח – אני לא מאמין פיקוח, אני מאמין בתחרות.

נפתלי בנט: אני רוצה להגיד לכם, מספטמבר שנה שעברה לספטמבר הזה, 2013-2014, ירידות מחירים במזון, כולל: פירות וירקות – 2.36%; לחם, דגנים, מוצרי בצק – 3.7%; הכול למטה.

נפתלי בנט: בשר, עופות, דגים ומוצריהם – כי הם כבר רואים, הם מריחים שנעים לכיוון תחרות – מינוס 4.7%; שמנים ומרגרינה – מינוס 4.6%; חלב ומוצרי חלב – מינוס 2.7%; סוכר, ריבה וממתקים – מינוס 4.7%; משקאות – מינוס 4.5%; מוצרי מזון שונים – מינוס 5%; חומרים ומוצרים להחזקת משק הבית – מינוס 5.6%.

נפתלי בנט: חברים, אנחנו בתחילת היפוך המגמה.

נפתלי בנט: אנחנו היינו בקרב הבלימה נגד כל האינטרסנטים האלו שעלו על הכתפיים של כולנו ועכשיו אנחנו מתחילים את המתקפה חזרה וזו רק ההתחלה.

אבישי ברוורמן: השאלה כמובן היא האם השיפוע הזה הוא משמעותי או לא? זו אחת השאלות.

נפתלי בנט: לכן אני רוצה להגיד לכם שעל פני העשור האחרון – תקשיבו טוב, לכל חסידי הפיקוח – זה הכי קל, אני יכול תוך שתי דקות ללחוץ, תסתכלו במצגת – בעשור האחרון, איזה מוצרים הכי עלו במחיר?

נפתלי בנט: מדד בפיקוח – 73.4%, לעומת מדד המזון שעלה בעשור האחרון ב-40%.

נפתלי בנט: כמו שראיתם, בשנה האחרונה התחלנו את היפוך המגמה.

נפתלי בנט: חברים, הפיקוח נראה כאילו הוא עוזר, אבל מה קורה באמת?

דב חנין: מכובדי השר, כמי שלימד פעם שיטות מחקר, הנתון הזה לא אומר לנו כלום, כי קודם כל השאלה למה הוטל פיקוח, יכול להיות שהפיקוח הוטל בגלל שיש מגמה לעליית מחיר המוצר.

נפתלי בנט: לא, זה מגלם את זה, האמן לי.

דב חנין: איך הוא מגלם את זה?

נפתלי בנט: דב, הרי שנינו רוצים את אותו דבר בעניין הזה, אולי בעניינים מדיניים אנחנו חלוקים, בעניין מחירים נמוכים - - -

יעקב אשר: אולי, אולי.

נפתלי בנט: אולי, אולי.

נפתלי בנט: חלוקים זה כבר לא ביטוי.

נפתלי בנט: אבל לפחות יש פה חבר כנסת שיש לו יושרה והכול.

אילן גילאון: דב לא תומך בקפיטליזם נאור.

נפתלי בנט: הסיסמאות האלה – אני לא מקבל אותן.

נפתלי בנט: אני עושה הרבה יותר ממה שאתה עשית בשביל החלשים ביותר בחברה על ידי הורדת יוקר המחיה, אל תלמד אותי על השכבות החלשות.

אילן גילאון: אתה מדבר אלי?

נפתלי בנט: כן, אני מדבר על הקפיטליזם, האמירות האלה.

אילן גילאון: לא שאלתי אותך כלום, יש לך בעיה שאני נמצא פה?

נפתלי בנט: אני בעד כלכלה חופשית עם נשמה.

אילן גילאון: לא הבנתי מה עניין שמיטה לכלי מיטה?

אילן גילאון: בוא נבהיר את העניין הזה, פתחת – מה אתה רוצה בדיוק?

אילן גילאון: מה אתה מחפש?

אילן גילאון: השר הפרשן, מה אתה מחפש?

נפתלי בנט: אני עכשיו אומר - - -

אילן גילאון: השר הפרשן, מה אתה מחפש?

נפתלי בנט: אם אתם רוצים לשמוע עכשיו - - -

אילן גילאון: לא, אני לא שאלתי אותך שום שאלה, אתה פותח עלי – בבקשה, אז בוא תענה לי על השאלות.

אילן גילאון: איך כל זה מסתדר עם הנתונים מתוך התוכנית שלך, עם קיצוץ של 22% באכיפה?

אילן גילאון: עם קיצוץ של 30% בעניין של תעסוקה?

אילן גילאון: תדבר על זה.

נפתלי בנט: חברים, בשנה האחרונה, אחרי שנים רבות של עליות - - -

אילן גילאון: תדבר על זה.

אילן גילאון: עם כל הכבוד ל"פאנטה" – שזה מאוד מעניין – דבר על הדברים העיקריים.

אילן גילאון: "פאנטה" זה מאוד מעניין.

נפתלי בנט: מחירי מזון זה לא חשוב?

אילן גילאון: מאוד חשוב.

נפתלי בנט: שמחירי מזון ירדו ב-5% זה לא חשוב?

אבישי ברוורמן: רבותי, רק רגע.

אבישי ברוורמן: דקה אחת הפסקת נשימה ובהפסקה הזו אני אגיד דבר אחד - - -

אילן גילאון: זה צבעוני, מעניין.

אילן גילאון: לא שאלתי אותו שום שאלה, שים לב.

אבישי ברוורמן: טוב, אני רק רוצה להגיד דבר אחד.

אילן גילאון: מה, באתי לך לא טוב או מה?

אילן גילאון: תגיד.

נפתלי בנט: חברים, אני בא להציג את הדין וחשבון, תשאלו שאלות, אני אשמח לענות.

אילן גילאון: דלג, דלג, בוא דלג על זה.

אבישי ברוורמן: אני רק רוצה להבהיר דבר מבחינת סובסטנטיבית.

אבישי ברוורמן: אין ספק שהדרך הטובה ביותר להוריד דברים היא באמצעות התחרות.

אבישי ברוורמן: אין ספק גם כן לפחות שחלק גדול מהמחירים שהיה עליהם פיקוח עלו ביותר, דב, מכיוון שהפיקוח גם לא היה אפקטיבי והשתמשו בזה.

אבישי ברוורמן: זה שונה.

אבישי ברוורמן: לכן, כשיש אפשרות לתחרות היא הטובה ביותר, אבל אתה תהיה חייב לי תשובה לגבי מונופול מובהק, כמו הגז, שהמשמעות שלו פי 10 מכול הדברים האלה – כאן הנושא של הפיקוח הוא לגמרי אחר.

אילן גילאון: וה"פאנטה".

נפתלי בנט: קודם כל, הזלזול כאילו ב"פאנטה" – אז אני רוצה להסביר משהו: מי שהכי נפגע - - -

אילן גילאון: לא, אין שום זלזול, אבל כנס לפרופורציות, אחינו, כנס לפרופורציה.

נפתלי בנט: חבר'ה, אם באנו לריב זה - - -

אילן גילאון: אתה פתחת.

אבישי ברוורמן: רבותי, די, לא חשוב מי פתח, אני הבורר.

אילן גילאון: הנה, אני רוצה שביתת נשק, יש לי שאלות ענייניות.

נפתלי בנט: גם אני, גם אני.

אילן גילאון: אני איש שלום.

נפתלי בנט: אבישי, מי שהכי נפגע מיוקר המחיה זה לא העשירים.

נפתלי בנט: תאמינו לי, העשירים יכולים לספוג עלייה של 6% וגם 13%, ביוקר המזון – החלשים הם הנפגעים ביותר.

נפתלי בנט: ולכן היפוך המגמה, לא בסיסמאות, בנתונים, ולא דרך פיקוח, אלא דרך תחרות – זאת הדרך.

נפתלי בנט: דיברת על מונופול – מאז קודם המדינה יש מונופול שנקרא חברת "נשר".

נפתלי בנט: למה?

נפתלי בנט: שאלתי כשנכנסתי, ענו לי: ככה.

נפתלי בנט: ככה.

נפתלי בנט: אז ככה זו לא תשובה ואנחנו ביטלנו את זה ואנחנו בימים אלה כפינו על "נשר" לפרק את המונופול, למכור חלק מהנכסים בעזרת ידידי אבישי והמשרד פה, והם עכשיו כבר במהלך מכרזי בתחרות למכירה.

נפתלי בנט: ואגב, בינתיים גם מחירי המלט ירדו במספר אחוזים.

נפתלי בנט: זאת אומרת, ברגע שיש צפי לתחרות כבר רואים את הביטוי ביוקר המחיה.

נפתלי בנט: חסמי סחר שאנחנו מורידים; הטעיית 99 אגורות; תחרות בתחום החלב – יש אבקות חלב שנכנסות לארץ, משום מה, משום מה – אני לא יודע למה – תנחשו לאן המכסות האלה תמיד הלכו, לאיזה חברה?

נפתלי בנט: נכון, "תנובה".

נפתלי בנט: למה?

נפתלי בנט: כי היא החברה החזקה ביותר.

נפתלי בנט: אז אני ביטלתי את זה והעברתי את זה לכל המתחרים הקטנים ביותר ועכשיו יש בג"ץ נגדי של "תנובה" ואני אעמוד בבג"ץ ואנמק בבג"ץ שאנחנו צריכים לעודד את הקטנים, לא את החזקים.

נפתלי בנט: וכל הלוביסטים שבאים מכל המקומות – לא רואה אותם.

נפתלי בנט: אנחנו נילחם בשביל התחרות ובשביל הקטנים.

נפתלי בנט: הנושא השני – ואני דוהר קדימה – שילוב האוכלוסייה החרדית בשוק העבודה.

נפתלי בנט: אנחנו, ב-2014, פרסנו 9 מרכזי הכוון והרחבנו מרכזי הכוון לאוכלוסייה חרדית.

נפתלי בנט: אני תמיד התנגדתי לרטוריקה הקשה שנעה מספסלים מסוימים נגד החרדים, אני לא בקו הזה.

נפתלי בנט: אנחנו רואים מגמה חיובית של פניות למרכזי הכוון, הרבה מאוד מתוך הפניות האלה כבר בהכשרה.

נפתלי בנט: אנחנו בעיקרון מעניקים לכל חרדי שובר הכשרה של שנה בתחום מקצועי.

נפתלי בנט: זה רץ, כבר יצאו בחודשים האחרונים מאות.

נפתלי בנט: הקמנו אתר ומוקד פניות, 5181, לחרדים ואנחנו נמשיך בשנה הבאה.

נפתלי בנט: שילוב האוכלוסייה הערבית – דווקא בימים האלה שיש איזשהו עליהום על החברה הערבית אני רוצה לומר בצורה מאוד ברורה: יעד לאומי שלי ושל מדינת ישראל זה לשלב את הערבים, ובפרט את הנשים הערביות, בכלכלה הישראלית.

נפתלי בנט: זה חשוב למדינה.

נפתלי בנט: הרוב המוחץ של ערביי ישראל רוצים להיות אזרחים טובים, יש מיעוט שבמיעוט אחר, אבל ברוב המוחץ צריך לטפל.

נפתלי בנט: מה עשינו בעניין הזה?

נפתלי בנט: קודם כל נתונים: אנחנו מדברים על עלייה בתעסוקת נשים מ-30.5 ב-2013 ל-32.7 ב-2014.

נפתלי בנט: אנחנו, עקב בצד אגודל, גדלים.

נפתלי בנט: פתחנו 5 מרכזי הכוון חדשים לנשים ערביות, גם בדואיות וגם לא בדואיות, ברחבי הארץ.

נפתלי בנט: עודדנו ושיתפנו פעולה יחד עם 850 יזמים מהמגזר הערבי שהשתמשו במוקדי השטח שלנו, פרסמנו הקצאה למאיץ עסקי, ל-accelerator, ואנחנו נמשיך.

נפתלי בנט: אני נחוש בעניין הזה, בפרט בדגש על נשים ערביות, דבר מדהים ומקסים בעיני.

נפתלי בנט: מעונות יום – אירוע דרמטי.

נפתלי בנט: תקשיבו, טרכטנברג, זוכרים אותו, הוא דיבר: אנחנו צריכים עוד מאות ואלפי כיתות, מעונות חדשים.

נפתלי בנט: הקצו 1.2 מיליארד שקלים להקמת מעונות – כמעט לא הקימו אף מעון – למה?

נפתלי בנט: הבירוקרטיה היתה בלתי אפשרית.

נפתלי בנט: היה צריך הוכחת בטוחות בקרקע ודירוג פנימי ואלף ואחד דברים.

נפתלי בנט: לפני חודש וחצי, אחרי שפיצחנו את כל המכשולים בדרך, יצאנו עם נוהל חדש ועכשיו הגישו סדר גודל של 150 כיתות.

נפתלי בנט: אני מגדיר את היעד ואני אומר לכם, היעד הוא לבנות בשנה וחצי הקרובות 1,200 כיתות, ב-400 מעונות, שיאכלסו עוד 30,000 ילדים.

יעקב אשר: זה כולל גם בשטחים פרטיים או רק בשטח ציבורי?

נפתלי בנט: גם בשטחים פרטיים.

יעקב אשר: הנוהל החדש?

<מיכל פינק: כל מקום שבו הרשות יכולה להראות לנו שהיא יכולה להקים מעון ל-10 שנים.

<מיכל פינק: היא יכולה לשכור, היא לא חייבת להיות בעלים.

יעקב אשר: גם אם זו לא קרקע של רשות?

יעקב אשר: יש רשויות שאין להן קרקעות.

<מיכל פינק: לא חייבת להיות בעלות, היא צריכה שיהיו לה זכויות בקרקע כדי להפעיל מעון ל-10 שנים.

נפתלי בנט: אנחנו פשוט רוצים לדעת שאנחנו נישאר שם.

נפתלי בנט: חברים, אני אומר פה קבל עם ועדה, היעד שלנו הוא להגדיל בעוד 30,000 תוך שנה וחצי.

נפתלי בנט: נתנו תמריץ - - -

אבישי ברוורמן: זאת אומרת, אחרי הבחירות.

נפתלי בנט: את הדחפורים אתה כבר רואה עכשיו, בזמן הקרוב.

נפתלי בנט: צווי הרחבה לעובדי קבלן – פה אני חושב שלא יהיה בן אדם אחד שנוכח בחדר שלא מבין.

נפתלי בנט: במשך שנים היו לנו עובדים שקופים במדינת ישראל, עובדי האבטחה שאתה עובר לידם ולא רואה אותם, עובדי הניקיון, שאיכשהו הקפה מתנקה מעצמו בבוקר, והם כולם עובדי קבלן, כמעט כולם.

נפתלי בנט: אף אחד לא התייחס אליהם.

נפתלי בנט: אנחנו חוללנו שינוי – וזה נגמר, זה קורה – בעובדי ניקיון, ועכשיו, בתלוש הקרוב, עוד כמה ימים, הם יראו את התלוש הראשון על חודש אוקטובר, בעצם העלינו להם את השכר האפקטיבי ב-1,000 שקלים לחודש.

נפתלי בנט: העלאת השכר 377, פתיחת קרן השתלמות – תקשיב, זה דבר שלראשונה לאנשים החלשים ביותר, עולים בדרך כלל, אתיופים, כאלה ואחרים, פתאום תהיה להם בעוד 5 שנים קרן השתלמות עם 20,000 שקלים לחודש.

נפתלי בנט: הם יוכלו לראשונה לנסוע לחו"ל, לשלוח ילד ללימודים, לקנות משהו לבית.

נפתלי בנט: זה דבר מדהים, זה דבר מדהים ששנים לא עשו.

נפתלי בנט: זו באמת כלכלה עם נשמה.

נפתלי בנט: שאלתם לגבי עסקים קטנים ובינוניים, אני ניגש לזה.

אבישי ברוורמן: אתה עונה לזיו ועל המונופול בגז.

נפתלי בנט: נגיע גם לזה.

נפתלי בנט: עסקים קטנים ובינוניים – קודם כל, הגדלנו את הקצאת האשראי והשימוש באותו אשראי שהקצינו.

נפתלי בנט: אנחנו הקצינו 4.5 מיליארד שקלים בהלוואות דרך ערבות המדינה לעסקים קטנים ובינוניים על ידי הקלת התהליך, הורדת הפרמטרים.

נפתלי בנט: 1 מכול 2 עסקים שפונה אלינו מקבל אישור.

נפתלי בנט: אני קורא מפה: אתה עסק קטן, אתה במצוקת אשראי – תבוא אלינו.

נפתלי בנט: חצי מהפונים מקבלים, אין כזה דבר.

נפתלי בנט: עסק חדש.

<לאה ורון: כמה קיבלו?

נפתלי בנט: 4.5 מיליארד הקצנו.

<לאה ורון: לא, כמה עסקים?

<רן מלמד: כמה מתוך זה להשמה של עובדים בני 45 פלוס במערכת העבודה?

<רן מלמד: כמה תקציב המשרד שלך - - -

נפתלי בנט: זה לא עניין של השמה, ההקצאה היא לא להשמה, אני אגיע לזה.

<רן מלמד: אני אשמח אם תגיע לזה.

נפתלי בנט: אני אגיע לזה.

נפתלי בנט: 5,000 עסקים בערך קיבלו הלוואה בשנה האחרונה.

נפתלי בנט: אז אני קורא עכשיו לאותו בן אדם בן 45 – שאלת על אנשים בני 45, יש בעיה עולמית בעניין הזה – אני קורא: מי שיש לו את החוש היזמי, רוצה קריירה שנייה - - -

אבישי ברוורמן: בן כמה אתה?

נפתלי בנט: 42.

אבישי ברוורמן: אז יש לך עוד 3 שנים.

נפתלי בנט: עברנו ממבנה מט"י ל"מעוף", ובינתיים, בתקופה המקבילה לעומת אשתקד, טיפלנו ב-50% יותר עסקים.

נפתלי בנט: רגולציה – דיברנו על הורדת הרגולציה שכבר עשינו.

נפתלי בנט: בזמן המלחמה – ודיברו פה על "צוק איתן" – אני רוצה לדבר על זה.

אבישי ברוורמן: תענה ליענקל'ה, ואני אומר, פניתי לאמיר דהן, זו אחריות של רשות המסים, אתה מפקח, אני מפקח.

אבישי ברוורמן: זה לא יתכן שאנשים כמו יענקל'ה, זה הלוא מלח הארץ – הלכנו אליו, ישבתי, צלצלתי לאמיר, אז בין הירוק והאדום האדם הזה מתרסק, מה זה עוזר לנו?

נפתלי בנט: קודם כל, בשונה מאחרים ירדתי באותו יום – היית בפגישה, נכון?

<יעקב ארגנטרו: הייתי.

אבישי ברוורמן: הוא אמר לי שהיית אצלו.

נפתלי בנט: הייתי שם במרכז - - -

אילן גילאון: אדוני היושב-ראש, כלכלה עם נשמה זה להוציא לבן אדם את הנשמה.

נפתלי בנט: אמרו לי: אולי תראה איך זה לישון בלילה?

נפתלי בנט: אמרתי, בסדר, נשארתי, הם הביאו לי אפילו מבקשת שיניים.

אבישי ברוורמן: אבל יענקל'ה לא ישן בלילה.

<יעקב ארגנטרו: אני מייצג את עצמי.

<יעקב ארגנטרו: תעזרו לחבל ארץ, לעוטף עזה, להתפתח בכבוד.

אבישי ברוורמן: שר האוצר, אמרו לי, העביר פה את המס ההזוי הזה, מס אפס, בוועדת הכספים, אז אולי הוא יתפנה עכשיו לשחרר את המקדמות.

נפתלי בנט: קודם כל, אני לא הבן-אדם להגן על מס אפס הזה, אל תשים אותי - - -

אראל מרגלית: אתה לא הבן אדם להגן אבל אתם הצבעתם בעד.

יעקב אשר: בזמן שאתה מדבר עכשיו, החבר מהמפלגה שלך, סלומינסקי, נאבק בשביל זה.

אבישי ברוורמן: הם כבר הודיעו.

נפתלי בנט: נכון, אתם אף הפעם לא הייתם בקואליציה.

אבישי ברוורמן: אתה לוקח את יענקל'ה וחבריו אישית.

נפתלי בנט: אז אני רוצה להגיד לכם, אני לא אומר מה נעשה, אמרתי, אני אגיד מה עשינו ואז מה נעשה בעניין הזה.

נפתלי בנט: קודם כל, לצערי מס רכוש לא כפוף אלי אלא כפוף לאוצר.

נפתלי בנט: אנחנו עובדים מולם, שוברים את הראש.

נפתלי בנט: בזמן המלחמה, בגלל שהיו המון עסקים במצוקה בדרום, קיימנו 17 כנסי חירום בכל הערים בדרום, טיפלנו במעל 4,000 - - -

אבישי ברוורמן: נפתלי, עזוב, עזוב את זה כבר.

נפתלי בנט: זה חשוב.

אבישי ברוורמן: לא, תשומה זו לא תפוקה.

אבישי ברוורמן: עכשיו הבעיה שלו, עזוב, תשומה זה לא תפוקה.

אילן גילאון: הוא מזכיר לי את 1984 של אורוול, התעמלנות הזאת.

נפתלי בנט: לא, אני גוף ביצועי - - -

אבישי ברוורמן: אבל אתה איש של ביצוע, הקמת סטארט-אפ – תשומה זו לא תפוקה.

אבישי ברוורמן: אפילו 30 כינוסים – מה זה משנה?

נפתלי בנט: קודם כל, אלפי עסקים כן קיבלו את המקדמות.

נפתלי בנט: אני מבקש ואומר לכל עסק שיש לו בעיה – אמנם אני לא מס רכוש אבל אנחנו נעזור לכם להבקיע במס רכוש, תפנו ל"מעוף" שלנו – רן, מה הטלפון?

נפתלי בנט: תגיד לו את הטלפון.

אבישי ברוורמן: הם פנו כבר אלי, אני מעביר את זה עכשיו אליו.

נפתלי בנט: בסדר, נכון.

נפתלי בנט: כשאני אהיה ממונה על מס רכוש אני אטפל.

נפתלי בנט: רן קיויתי יישב אתך דקה אחרי.

אבישי ברוורמן: קיויתי, יש לך סוף כל סוף עבודה מעניינת.

אבישי ברוורמן: אתה מסיים?

אבישי ברוורמן: כי אנחנו צריכים להתקדם.

נפתלי בנט: דקה וחצי ובזה אני מסיים.

נפתלי בנט: עוד יעד שהגדרתי הוא פתיחת השוק מזרחה.

נפתלי בנט: למדינת ישראל יש יעד אסטרטגי להיפתח לסין ולהודו.

נפתלי בנט: אין לנו עוד כסף, אנחנו לא יודעים מאיפה לייצר אז סגרנו נציגויות בשבדיה, אוסטרליה, אוסטריה, הונגריה, פינלנד, פתחנו נספחות - - -

אבישי ברוורמן: מה עם האוטובוסים?

נפתלי בנט: נגיע לאוטובוסים.

נפתלי בנט: הצהרתי יעדים, עמדתי פה ואמרתי מה אני אעשה, אני חושב שהדבר הבסיסי הוא להגיד מה עשיתי או לא ותתנו לי בראש אם לא עשיתי.

נפתלי בנט: אני מבטיח לענות על האוטובוסים.

אבישי ברוורמן: האוטובוסים והמונופול בגז, זה הכול.

נפתלי בנט: על האוטובוסים – אני ישבתי עם שר התחבורה על הדבר הזה, בסופו של דבר הסמכות אצלו, לא אצלי.

נפתלי בנט: אמרתי לו שאני חושב שפה אנחנו צריכים לאפשר את הדבר הזה.

אבישי ברוורמן: במקרה הזה אתה אומר שהוא התגבר עליך פוליטית.

אבישי ברוורמן: מה התשובה לגבי הגז?

נפתלי בנט: לא, יש פה אנשים אינטליגנטיים שרוצים להבין את התמונה הכוללת.

נפתלי בנט: התמונה הכוללת היא שאנחנו סוגרים נציגויות במערב, פותחים נציגויות בצ'אנגו, בצ'ילה, בפרו, בפיליפינים, בהונג-קונג, בריו, בכל השווקים, שזה לא הדברים הכי קלים.

נפתלי בנט: אנחנו חתמנו על הסכם שת"פ ראשון עם יפן – כן, זה מייצר פה מקומות עבודה – ואנחנו במשא ומתן מתקדם מול סין, הודו ורוסיה.

נפתלי בנט: זה דבר ששנים לא עשו לכינון הסכם סחר חופשי.

אבישי ברוורמן: נפתלי, הם עוד צריכים לשאול אותך ואתה עוד מעט הולך.

נפתלי בנט: דקה אחרונה ובזה אני מסיים.

אבישי ברוורמן: על האוטובוסים ענית – אין לך כוח.

אבישי ברוורמן: אתה עונה לי על מונופול הגז, שזה כל התעשייה.

נפתלי בנט: שתי נקודות אחרונות שאני רוצה לגעת בהן: חוק האנג'לים, שהוא נשמע דבר שאף אחד אפילו לא מבין מה זה.

נפתלי בנט: נניח ואתה היום רופא שיניים מוצלח שיושב על 3 מיליון שקלים – מה אתה עושה עם הכסף?

נפתלי בנט: איפה אתה שם את הכסף היום?

נפתלי בנט: נכון, בנדל"ן.

נפתלי בנט: אתה שם בנדל"ן כי אין לך אפיק אחר.

נפתלי בנט: חוק האנג'לים שיכנס לתוקף אחרי העברת חוק ההסדרים - - -

אילן גילאון: אנחנו לא נקבל תשובות בטוח כי גם לא נוכל לשאול את השאלות, אבל הפרזנטציה – חבל על הזמן, שום משרד פרסום לא נותן פרזנטציה כזאת.

נפתלי בנט: ההבדל רק שאנחנו עושים.

נפתלי בנט: החוק הזה – תקשיב, אני רוצה להסביר איך זה יעזור לעם ישראל, חוק האנג'לים, שברמה - - -

אילן גילאון: גולדמן-זרמון לא נותן כזה דבר, תאמין לי, חבל, אתה מתבזבז.

נפתלי בנט: אולי מפריע לך שאנחנו עושים.

אילן גילאון: גולדמן-זרמון לא ייתן פרזנטציה כמוך.

אילן גילאון: פרזנטור עשר.

אילן גילאון: יש לי שאלות קטנות, אתה יודע, ממש, אפילו חלקן - - -

נפתלי בנט: הייתי מנכ"ל בחברה עסקית, כשאני הייתי קובע יעדים אני אחר כך צריך לדווח על עמידה ביעדים.

נפתלי בנט: תנו לי עוד דקה ואני מסיים.

אילן גילאון: המילה "אני" נשמעה פה הרבה, הנמרצות שלך.

נפתלי בנט: תנו לי דקה על השעון.

נפתלי בנט: המשמעות של חוק האנג'לים, תפנימו, כל בן אדם שיושב על כסף ומשקיע בחברת הזנק יוכל להכיר בזה כהוצאה מוכרת באותה שנת מס.

נפתלי בנט: יש לנו שאלות קטנות.

נפתלי בנט: המשמעות – הפחתת הביקושים הספקולטיביים בנדל"ן ומאידך הזרקה לתוך השוק כדי למנוע סטגנציה.

נפתלי בנט: דבר אחרון-אחרון זה נושא השקעות במפעלים – בשנת 2014 אישרנו 60 תוכניות למפעלים חדשים או הרחבות מפעלים, כי שואלים אותי על זה, במיליארד שקלים.

נפתלי בנט: השבוע עשינו אבן פינה למפעל בדימונה, מפעל "על-בד".

נפתלי בנט: שאלו אותי על "מגבות ערד", אני עכשיו רוצה להתייחס ל"מגבות ערד".

נפתלי בנט: הנה, נגמרה הפרזנטציה, "מגבות ערד".

נפתלי בנט: תקשיבו, העיקרון שעומד למול עיני – יכולתי להיות כמו שרים קודמים שעל כל מפעל כושל הם באים, שמים שיק, מצילים אותו, נושאים אותו על הכתפיים ואחרי 3 שנים הוא נופל.

נפתלי בנט: הכלל אצלי הוא מאוד פשוט: אנחנו נותנים גלגלי עזר, אנחנו לא מחליפים את המנוע.

נפתלי בנט: במילים אחרות - - -

אבישי ברוורמן: היה כבר שר אחד שכמעט היה ראש ממשלה, שר ביטחון שדיבר על דגים וחכות והיום הוא כבר במקום אחר.

אבישי ברוורמן: קונקרטית מה קורה.

נפתלי בנט: אני אומר קונקרטית, אני מסביר קונקרטית.

אילן גילאון: הוא גם נתן אוכל לאלה במקררים שאין להם לאלה שיש להם, זה גם היה רעיון שלו.

אבישי ברוורמן: רבותי, לא על ברק ולא על רעם אנחנו מדברים היום.

נפתלי בנט: אגב, הוא לא היה מהמפלגה שלי, אדוני היושב-ראש.

אבישי ברוורמן: רגע, הוא מהמפלגה שלי?

אבישי ברוורמן: אז השאלה באמת איזו מפלגה יש לי.

אילן גילאון: ב-2009 זה היה מפעל מצטיין, הוא היה יצואן מצטיין ב-2009, תזכור, המפעל הכושל הזה.

נפתלי בנט: זה נכון.

אבישי ברוורמן: מה אתה עושה עם ערד?

נפתלי בנט: אני מסביר.

נפתלי בנט: ישבתי ארוכות, גם עם ראש העיר, ישבתי גם עם המפעל כמה וכמה פעמים – זה לא מצב של גלגלי עזר.

נפתלי בנט: זה לא מצב של גלגלי עזר.

אבישי ברוורמן: זה לא ה-12 מיליון?

נפתלי בנט: הגז יוריד את זה מ-12 מיליון לשנה ל-9, לא ל-6.

נפתלי בנט: בדקתי.

נפתלי בנט: אז זו לא הדרך.

נפתלי בנט: הדרך זה בדיוק מה שעשיתי – להקים את מפעל "על-בד", להקים עוד מפעלים.

נפתלי בנט: לא להזיז - - -

אבישי ברוורמן: לא הפרופר.

נפתלי בנט: אתה אמרת, בדיוק.

נפתלי בנט: אז אנחנו עכשיו פועלים – ינון אלרועי באופן אישי פונה למפעלים חדשים או למפעלים מאזורים - - -

יואב בן צור: - - - לא עובר לערד?

דוד צור: עובר, עובר.

<רן מלמד: אדוני, אפשר לקבל תשובה על השאלה שלי על הנושא של תעסוקת 45 פלוס?

נפתלי בנט: אני מנסה לענות על הכול.

אבישי ברוורמן: רגע, רבותי.

נפתלי בנט: לעצם העניין, אנחנו בונים עכשיו תוכנית עם ראש העיר ערד, שפעם אחת, היא טיפול נקודתי ומידי באותם מפוטרים כדי לתת להם מענה בינתיים, והדבר השני זה אזור תעשייה והבאת מפעלים.

נפתלי בנט: כן, אני מוכן לשים אפילו לא מעט כסף להזיז מהמרכז – אני לא רואה את ההיגיון להזיז מקרית מלאכי, באשכול סוציו-אקונומי 4, לערד, אשכול סוציו-אקונומי 5.

אבישי ברוורמן: דיברנו על זה, אנחנו נבדוק את הצורך.

אבישי ברוורמן: שאלה אחרונה על הגז והמונופול, אני מבקש, יש לך את כל הכלכלנים, תן לי תשובה בשבוע הבא מה עמדתך.

נפתלי בנט: אני מוכן, אני אבדוק את הדבר הזה.

נפתלי בנט: תודה רבה.

אבישי ברוורמן: סגרנו.

אבישי ברוורמן: רבותי, אני פותח את הדיון, אני מבקש בקצרה להפנות שאלות, השר ישיב ואנחנו נעשה את בזגזוג המתאים.

אבישי ברוורמן: מכיוון שהשר יעזוב אני מטיל עליו מס עכשיו של עוד 10 דקות, הוא יעזוב ב-10:55.

אבישי ברוורמן: סדר הדוברים הוא: חבר הכנסת חנין, אורי שרף, נשיא מט"י, אילן גילאון, מוטי שפירא, מנכ"ל לה"ב, יעקב אשר, ג'מאל מג'אדלה, ממלא מקום ראש העיר באקה.

אבישי ברוורמן: בבקשה.

דב חנין: תודה לך.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, אני מברך על שני דברים: על צווי ההרחבה בעניין עובדי קבלן וגם על האמירה החשובה שלך בעניין תעסוקת נשים ערביות.

דב חנין: בעניין נשים ערביות הנתונים שלנו אומרים שהבעיה העיקרית איננה בעיה של הכשרה אלא בעיה של מקומות עבודה קרובים לבית והשאלה איך אתם מתמודדים עם הדבר הזה.

אבישי ברוורמן: הלוא הבעיה היתה תמיד בעיית התחבורה, זו בעיה קרדינלית.

דב חנין: בעניין התחרות או הפיקוח – זה ויכוח גדול, אין לנו זמן לנהל אותו כרגע, אני רק רוצה להעיר שני דברים: הדבר הראשון הוא שאנחנו עוסקים לא מעט בתחומים מונופוליסטיים, הדוגמה של הגז שנתן היושב-ראש היא דוגמה מצוינת; הבעיה השנייה היא שתחרות, גם אלה שתומכים בה מאמינים שהיא תעבוד לטווח בינוני וארוך, לפעמים אתה צריך פיקוח כאמצעי חירום כי אין לך מנוף.

דב חנין: הדבר השלישי שאני רוצה לבקש את התייחסותך זו סוגיית שכר המינימום.

דב חנין: אנחנו פה בכנסת 64 חברי כנסת – אגב, מכול סיעות הבית למעט סיעה אחת, סיעתו של שר האוצר – חתמנו על הצעת חוק להעלאת שכר המינימום כי אנחנו חושבים שאנשים שעובדים צריכים להתפרנס בכבוד.

דב חנין: בשבוע האחרון שמענו כמובן על התייצבות של ההסתדרות בעניין הזה, על עמדה של נגידת בנק ישראל, על דברים של שר האוצר, שאני גם כן מברך עליהם ברמה העקרונית – מה עמדתך?

דב חנין: איך ובאיזו צורה אפשר לגרום לעובדים להתפרנס בכבוד?

נפתלי בנט: נשים ערביות – אתה צודק, הבעיה הגיאוגרפית היא גדולה, מה שאנחנו עושים כרגע זה גם מימון בצורה די מקיפה של מעסיקים, נותנים להם אינסנטיב שיעסיקו נשים ערביות.

נפתלי בנט: יש עם זה קצת בעיה כי לפעמים זה דלת מסתובבת, זאת אומרת, הם מממשים את ה-3 שנים ואז מפטרים, אבל אנחנו מטפלים בדבר הזה.

נפתלי בנט: דבר שני הוא סבסוד משמעותי להסעות ב-48 מיליון שקלים – חברים, 48 מיליון שקלים להסעות – אבל זו באמת נקודה מאוד חשובה.

נפתלי בנט: הנושא השני הוא שכר המינימום.

נפתלי בנט: אני תומך, תקשיבו, אני תומך בהעלאת שכר המינימום, אבל – ויש פה אבל – אנחנו חייבים באותה הזדמנות לכרוך את זה בלהקל על העסקים הקטנים כי יצא שכרנו בהפסדנו ושנינו רוצים את אותו דבר, שכר יותר גבוה אבל בלי לאבד מקומות עבודה.

אבישי ברוורמן: תודה רבה.

אבישי ברוורמן: אורי שרף, נשיא פורום המט"י, בבקשה.

<אורי שרף: אתה אמנם לא פרסת את התמונה המלאה של המשרד אבל דווקא אני רוצה לשבח, בשנה האחרונה, או בשנה וחצי האחרונות, החשיפה של המשרד ככלכלה עם נשמה נראית טוב ואני חושב שאתם עושים עבודה כללית טובה בהמון תחומים.

<אורי שרף: אני רוצה לדבר על תחום אחד שבו לדעתי יש לכם צורך לתקן משהו.

<אורי שרף: מדינת ישראל השקיעה עשרות מיליוני שקלים, אולי מאות מיליוני שקלים, בהקמת מערכת של המט"ים, עמותות ללא מטרות רווח, והשנה הפעלתם את "מעוף", שזה מזה 4 שבועות למטרות רווח, שהם התחילו ליפול לפני חודשיים.

<אורי שרף: אגב, טעית בכך שאמרת שיש גידול כבר.

<אורי שרף: אתם עובדים חודשיים – לא יכול להיות גידול, אבל לא חשוב, יש כוונה לגידול.

<אורי שרף: עכשיו נוצר מצב כזה: ישנה המערכת הוותיקה והמיומנת שעושה את העבודה כבר 25 שנה, וישנה מערכת חדשה שהתחילה לעבוד לפני חודשיים ואני מניח שתוך שנה תהיה מיומנת יותר ותוך כמה זמן היא תתפוס את מקומה הראוי.

<אורי שרף: ברוב מדינות העולם קיימות כמה מערכות, לא רק שתיים.

אבישי ברוורמן: זו הצורה הכי טובה להתחרות.

<אורי שרף: היזם העסקי – ומי כמוך תומך – יכול לפנות לכאן ולכאן, מי אומר שרק המדינה היא הכתובת?

<אורי שרף: אולי גם עמותה ואולי חברה פרטית?

<אורי שרף: במצב שלנו נוצר מצב נורא מוזר, שדווקא משרדכם, שהוא אמון על מניעת הגבלים עסקיים ואמון על הגדלת התחרות – ואתה באופן אישי, אני כל הזמן שם לב שאתה מדגיש את הנושא הזה – הסוכנות לעסקים קטנים ורן, העומד בראשה, באופן מוזר פוגעים בלקוח ב-6 הדרכים הבאות: דבר ראשון, הם משדרים לציבור כאילו המט"ים נסגרו.

<אורי שרף: יש מספר מט"ים שנסגרו, יש הרבה מאוד מט"ים שממשיכים, הם לא בנויים רק על תקציב המדינה.

אבישי ברוורמן: לסיכום.

אראל מרגלית: למרות שנגמר התקציב מהמדינה הם ממשיכים?

<אורי שרף: ממשיכים, כן.

<אורי שרף: התקציב של מט"י ירושלים השנה הוא 10 מיליון שקל, התקציב של "מעוף" בירושלים הוא 2.5.

<אורי שרף: אנחנו לא תלויים רק בממשלה.

אבישי ברוורמן: מאה אחוז.

אבישי ברוורמן: אורי, סיכמת?

<אורי שרף: לא, אמרתי שיש 6 דרכים שבהן אתם פוגעים בנו.

אבישי ברוורמן: אורי, אין לי זמן.

<אורי שרף: אני חייב לומר, אני באתי במיוחד.

<אורי שרף: 6 אנשים שלא ידברו אבל תן לי לומר את הדברים האלה.

<אורי שרף: אתם אוסרים על הסניפים של "מעוף" לשתף אתנו פעולה.

אבישי ברוורמן: שחרר.

<אורי שרף: בכל הפרסומים שלכם מט"י לא קיים.

<אורי שרף: אתם מחתימים מרצים שיתחייבו לא לעבוד אתנו אם הם עובדים אתכם, אני גם לא יודע עד כמה זה חוקי.

<אורי שרף: שני הגופים המתאמים החדשים בקרן ערבות המדינה נצטוו לא לתת את המספרים של מט"י.

<אורי שרף: אתם מתכננים עכשיו מסע פרסום גדול ויקר – ואני מאחל לכם הצלחה – אבל אחד המסרים העיקריים בו: המט"ים נסגרו.

<אורי שרף: הם לא נסגרו.

<אורי שרף: לכן אני מבקש ממך, השר, מהמנכ"ל, מהנהלת המשרד, מהסוכנות לעסקים קטנים, וגם מהוועדה, שתקרא להפסיק את הגישה הקרתנית הזאת ולהיות ממלכתיים, לתת לציבור לדעת שיש יותר ממקור אחד שבו אפשר להיעזר.

אבישי ברוורמן: אנחנו נעשה בוועדה דיון לחוד על הדברים והבעייתיות.

אבישי ברוורמן: 15 שניות נפתלי, בבקשה.

נפתלי בנט: בתמצית – היתה פה פעולה מכרזית שהיתה פתוחה לכולם, כולל מט"ים שהיו בפעילות וחלקם גם השתתפו.

נפתלי בנט: בוודאי אני מברך את כל השחקנים, הדבר היחיד שמעניין אותי זה השירות בקצה לאותו יזם שמחפש להקים עסק חדש.

<אורי שרף: תוספת לכוח, כמו שאתה אומר.

נפתלי בנט: בוודאי.

נפתלי בנט: יותר מזה, הנחתי לבצע משובים על כולם כל הזמן כדי לבדוק, אז בואו ניתן לזה פרספקטיבה של 12 חודש.

נפתלי בנט: אני מברך, אני גם אומר פה, כל הפרחים הם טובים, אין פרח עדיף.

נפתלי בנט: אני לא מכיר שום דבר שהוא נגד ואם כן תעביר לי את הדברים ונבדוק.

אבישי ברוורמן: אורי, אם יש חסימות אנחנו נבקר.

אבישי ברוורמן: 12 חודשים זה אחרי הבחירות, זה כבר נראה הלאה, אולי תקבל שר יותר טוב, מי יודע?

נפתלי בנט: מה אתה מזרז - - -

אבישי ברוורמן: ככה זה נראה, אי אפשר לתפקד בממשלה הזו כבר.

<רן קויתי: "מעוף" הוא דווקא - - - כקבלן משנה של הסוכנות לעסקים קטנים, זה לא נכון.

אבישי ברוורמן: סליחה, רבותי.

נפתלי בנט: רק משפט אחד, מילה טובה רק לעמית, רק לרן קיויתי, שחוטפים על הראש הרבה.

נפתלי בנט: אני מבצע פיקוח הדוק על הדבר הזה כדי לראות שאנחנו בכיוון, אנחנו נבדוק את זה אבל עושים עבודה אמיצה וטובה.

אבישי ברוורמן: אנחנו נבדוק גם בוועדת הכלכלה, תודה.

אבישי ברוורמן: חבר הכנסת אילן גילאון, הדיון פה היה באמת בסדר חוץ מהנקודה שאתה קצת נכנסת בו - - -

נפתלי בנט: אני מתנצל על זה.

אבישי ברוורמן: מתנצל וגמרנו.

אבישי ברוורמן: הלאה.

אילן גילאון: להפך, תראה, באתי עם שאלות קטנות.

אילן גילאון: אני רוצה לפתוח בברכות.

אילן גילאון: קודם כל, אני רוצה לברך גם על מה שדב אמר בנושא של ההרחבה של עובדי הקבלן – שלדעתי זו מכת מדינה, כל הנושא הזה – וגם על דבר נוסף, אני רוצה לברך אותך מראש על התמיכה שלך בוועדת השרים בנושא של דמי אבטלה לעצמאיים.

אילן גילאון: עכשיו יש לי שאלות ממש ממש קטנטנות.

אילן גילאון: תראה, אני מעוניין בדעתך בכמה סכסוכי עבודה.

אילן גילאון: לגבי "מגבות ערד" כבר ענית, יש את העניין של שירות התעסוקה ויש את עובדי מינהל אכיפה במשרד שלך.

אילן גילאון: יש פה שני נתונים שלא מתיישבים עם מה שאמרת קודם:

אילן גילאון: בתקציב 2015 מופיע קיצוץ של 22% בנושא של אכיפה בשוק העבודה – או שהמצב נהדר ולא צריך שום דבר, או שאני לא מבין מי יעשה את זה, אני מניח שאתם לא תוציאו גם את זה לאאוטסורסינג.

אילן גילאון: הדבר השני זה קיצוץ של 30% בתקציב עידוד של תעסוקה, אוכלוסיות ייעודיות, ערבים, חרדים וכו' – איך זה מתיישב עם המגמה שלך?

אילן גילאון: תראה, השר, בוועדה שאני חבר בה, ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, הגיע במשך אינספור פעמים העניין – בהתחלה זה נקרא תוכנית ויסקונסין, ויסקונסין לא הצליחה ברמלה, נדחפה מהדלת, נזרקה מהחלון, נזרקה מהחלון, נכנסה מהמרפסת.

אילן גילאון: בכל אופן, לכולי עלמא הדבר הזה לא היה מקובל על חברי הכנסת מכול הסיעות.

אילן גילאון: אני לא מבין, כי באו בדיון האחרון שהיה בנושא לשכת התעסוקה, התגאו עובדי משרדיך שכלים תומכי השמה גדלו ב-17 מיליון שקלים, ואילו השכר, להפך, הוא ירד, התקנים לא עלו.

אילן גילאון: השאלה אליך, אחרי שאמרתי את כל מה שאמרתי על הוועדה הקודמת:

אילן גילאון: אם הסכומים האלה היו נכנסים לתוך לשכת התעסוקה, אי אפשר היה לבצע את זה יותר טוב, כשאנחנו יודעים שהשמות בתחומים הפרטיים האלה, כמו ויסקונסין וקבוצות אחרות, עולות פי כמה וכמה?

אילן גילאון: מה זה ה-17 מיליון האלה?

אילן גילאון: זה למעגלי תעסוקה או יש לזה באמת ייעוד לזה?

אילן גילאון: הנה, אתה רואה, אנחנו בסוף נהיה חברים.

אילן גילאון: הנה, יש לי טיפ בשבילך עכשיו, תראה מה אני מציע ותציע את זה לממשלה: "כלכלה עם נשמה", שהיתה פעם הסיסמא של המפד"ל, אתם צריכים לתת את זה לכל המשרדים של המפד"ל – כלכלה עם נשמה, שיכון עם נשמה.

אילן גילאון: לעומת זאת, יש עתיד - - -

אבישי ברוורמן: לא, אין שיכון, יש רק בינוי, שיכון הלך הביתה.

אילן גילאון: רק בינוי.

אילן גילאון: כל מפלגה שתיקח ותראה את הסיסמא שלה.

אילן גילאון: יש עתיד, נגיד חינוך – באנו לשנות יצאנו משונים, דברים כאלה.

אילן גילאון: זה הולך נהדר, לכו על זה.

אבישי ברוורמן: אילן, כהרגלך אתה איש עם לב חם, מוח חד ושנון.

נפתלי בנט: אני שוב מתנצל על מה שהיה.

אילן גילאון: יאללה, חאלס, בסוף נהיה חברים.

נפתלי בנט: זה יהיה יום מפחיד.

יעקב אשר: זה עוד יוריד לו מנדטים אחרי זה.

נפתלי בנט: לגופו של עניין, יש פה משהו נורא נורא חשוב שאני חושב שכולם יזדהו ואז זה יענה על השאלות.

נפתלי בנט: תראו, בואו נדבר על שירות התעסוקה: שירות התעסוקה, אנחנו יודעים את האמת, המון המון שנים זה היה לשכה להחתמת דמי אבטלה.

נפתלי בנט: זאת האמת.

נפתלי בנט: אפשר לדבר עד מחר.

נפתלי בנט: האם באמת זה היה מקום שמובטל הולך ושם מחפש השמה?

נפתלי בנט: לא.

נפתלי בנט: איך זה נראה, איכות השירות, הצפיפות – את זה אנחנו רוצים לשנות.

נפתלי בנט: זו התכלית.

נפתלי בנט: אנחנו באמצע תהליך לא קל – כל רפורמה היא קשה – להפוך את זה באמת לגוף שיכול להפנות להכשרה, שיכול באמת לעסוק בהשמה.

נפתלי בנט: אלא מה, איך עושים את זה?

נפתלי בנט: יש עכשיו שביתה, אתם צודקים, יש סכסוך עבודה – למה?

נפתלי בנט: כי גילינו שיש יותר מדי לשכות שלפעמים כמות הפונים היא כל כך קטנה שאפשר לאחד, לבטל את המנהלים ואת התקורות והכסף ילך לשירות יותר טוב לאותו מובטל, כי זאת המטרה.

נפתלי בנט: יכולתי לא לגעת בזה, זה הכי קל לי, מה אכפת לי?

נפתלי בנט: אני לא אגע.

נפתלי בנט: זה כיף לי לריב אתם?

נפתלי בנט: אני אומר לכם ואני אומר פה: אף עובד של שירות התעסוקה לא יפוטר, אף אחד לא יפוטר.

נפתלי בנט: לעשות סכסוך עבודה שכל התכלית היא להעלות את רמת השירות – זה לא בסדר.

נפתלי בנט: אנחנו כולנו וכל הפקידים, אנחנו משרתי ציבור.

נפתלי בנט: להסתכל על זה שלאותו עובד בשירות התעסוקה תהיה עוד רבע שעה נסיעה אבל אחר כך זה יעזור לציבור כי אנחנו בהשמת אמת ולא בהעברת כרטיס – זה לא בסדר.

נפתלי בנט: זאת שביתה שהיא לא בסדר ואני בגאווה מתנהל על הדבר הזה ועומד מאחורי הדבר הזה כי אנחנו עושים את הדבר הנכון לעם ישראל.

אילן גילאון: זה אאוטסורסינג, אתם בונים מחוץ את השירותים.

אבישי ברוורמן: אוקיי, רבותי.

אבישי ברוורמן: אני מבקש עכשיו, מנכ"ל לה"ב, מוטי שפירא, כהרגלך, שנון, ברור ובקצרה.

<מוטי שפירא: תסלחו לי שאני רגע הולך למאקרו ולא למיקרו כי אני חושב שכל מה שאמר זיו, כל נושא שם צריך לדון בו.

אבישי ברוורמן: זיו בינתיים תקוע.

<מוטי שפירא: אני רוצה לעלות מדרגה.

<מוטי שפירא: תראו, פה בחדר הזה – אולי פרט לאורי – אני הכי ותיק בנושא העסקים הקטנים, מדיניות ממשלה.

<מוטי שפירא: יש שינוי מאוד חשוב וחיובי שקורה וצריך להודות בזה.

<מוטי שפירא: כל העסק של הסוכנות והמעורבות של משרד הכלכלה בתחום של העסקים הקטנים, למרות שיש בחלק מהדברים סתירות לאורך זמן, זו התפתחות חשובה.

אראל מרגלית: רן וחבורתו עושים עבודה טובה.

<מוטי שפירא: בהחלט, יש עבודה מצוינת.

<מוטי שפירא: עכשיו צריך ללכת מדרגה אחת למעלה – כל התשתית החוקתית של עסקים קטנים רעועה, ופה אתה צריך להיכנס חזק על כמה דברים: אחד, ראינו את זה עכשיו במחקר שעשו בכנס קיסריה, אדוני השר, הפריון בעסקים הקטנים הנמוך ביותר במדינה.

<מוטי שפירא: הוא מוריד את ישראל למטה.

<מוטי שפירא: כלומר, כשמתעסקים היום, רן קיויתי, או מתעסקים בפעולות משרד התמ"ת, צריך להסתכל על הפריון של עסקים בין 9 ל-99 עובדים.

<מוטי שפירא: זה מוריד את ישראל 30% מתחת ל-OECD.

<מוטי שפירא: שם צריך להתעסק, שם צריך להשקיע, לא במסה של כמה אנשים באים ונכנסים אלא איך מעלים פריון.

<מוטי שפירא: שניים, אני אומר את זה למיכל שיושבת כאן, אין יותר עולם עבודה שאין בו עולם עבודה של פרילנסרים ועצמאיים.

<מוטי שפירא: נגמר הסיפור הזה.

<מוטי שפירא: נגמר.

<מוטי שפירא: יש עובדי קבלן וכו', זה הכול מכובד.

<מוטי שפירא: יש עולם עבודה שלם, גדול, מתרחב ובעייתי של פרילנסרים ועובדים עצמאיים – מה שמישהו אמר פה, הנושא של דמי אבטלה והדברים האלה, אבל לא רק זה, צריך להיכנס לזה חזק ולהבין שזה פלח משמעותי חזק בשוק העבודה הישראלי.

<מוטי שפירא: שלוש, תחרותיות.

<מוטי שפירא: לעסקים קטנים יש תקרת זכוכית, הם לא מצליחים לעלות אותה.

<מוטי שפירא: הם לא יכולים להיכנס למכרזים, את נושא מוסר התשלומים יושב-ראש ועדת הכלכלה מנסה לקדם, עושים לו את כל הצרות האפשריות.

אראל מרגלית: וכל פעם שיש לנו הצעת חוק שמנסה להכניס אותם הם חוסמים.

<מוטי שפירא: הדברים האלה לא זזים.

אראל מרגלית: כל פעם כשמנסים להכניס עסקים קטנים כחלק מהקטגוריה בוועדת המכרזים – הם פוסלים את זה.

נפתלי בנט: איפה זה חונה?

אראל מרגלית: יש כמה הצעות חוק שמונחות.

<מוטי שפירא: זה פה, עובדים על זה, אני מדבר על המאקרו, המאקרו הוא שיש תקרת זכוכית שעסקים קטנים לא יכולים להגיע.

<מוטי שפירא: באות אלינו המון תלונות של עסקים טובים שלא יכולים להיכנס למכרזים במשרד הבריאות, במשרדים אחרים.

<מוטי שפירא: שורה תחתונה באיזון הזה – יש בעיות שהציג ידידנו זיו, אלה בעיות מיקרו שכולן משפיעות חזק על עצמאיים, נשים אותן בצד, יש הרבה מה לעשות בהן.

<מוטי שפירא: את החלק של התשתית, התשתית המבנית של הכלכלה הישראלית תומכת עסקים קטנים, אני חושב שאתה יכול לקדם אותה עוד מדרגה קדימה.

<מוטי שפירא: יש כאן מה לעשות, ללכת target oriented ויש כאן דברים מאוד חשובים לקדם.

<מוטי שפירא: תודה.

נפתלי בנט: מילה אחת פה כי יש לי גם בשורה אחת.

נפתלי בנט: קודם כל, אני מקבל.

נפתלי בנט: אלה דברים – פעם זה משרד הפנים והרשויות וכו' – אנחנו בגזרתנו עושים את העבודה.

נפתלי בנט: אני כן מבקש ממך, אדוני היושב-ראש המאוד מוכשר, יש את חוק הסוכנות לעסקים קטנים, אני צריך את זה בשביל - - -

אבישי ברוורמן: את זה אתה מקבל.

נפתלי בנט: תן לי את זה כבר.

אבישי ברוורמן: אני נותן, אבל ההצעה תורחב, הוא צריך להכניס לי כמה דברים שם.

נפתלי בנט: בסדר, אני צריך את זה אצלי.

נפתלי בנט: יש לי כן בשורה שלפי דעתי עוד לא הודענו על זה עד עכשיו.

נפתלי בנט: יש משהו שנופל על עסקים קטנים – כל אחד מכם יהנהן עוד רגע – זה נקרא "דמי טיפול ארגוני".

נפתלי בנט: הארגונים השונים גובים בכפייה מכול עסק חדש שלא שמע בחיים שלו – הוא רתך ויושב בדימונה, פתאום הוא חוטף הודעה בדואר: על 7 שנים אחורנית תעביר לנו 20,000 שקלים, אחרת אנחנו מעקלים לך.

נפתלי בנט: הוא לא יודע מה, מי, מו.

נפתלי בנט: אנחנו, עכשיו, אחרי שהפעלנו חרב, אנחנו משנים את דמי הטיפול הארגוני: קודם כל, עסק חדש יהיה פטור לגמרי מדמי טיפול ארגוני במשך 5 שנים ראשונות; דבר שני, עסקים קטנים עד 10 עובדים יהיו פטורים בכלל, יהיה cap על הדבר הזה.

נפתלי בנט: אנחנו עושים שינוי וזה יכנס לתוקף בשבועות הקרובים.

אבישי ברוורמן: ברוך תהיה.

אבישי ברוורמן: חבר הכנסת יעקב אשר, בבקשה, ראש עיריית בני ברק לשעבר.

יעקב אשר: תודה.

יעקב אשר: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, אני אתייחס מעבר לדברים האחרים שחברי יתייחסו לנושא של המגזר החרדי, לנתון שעלה כאן מקודם וצריך גם לומר את האמת.

יעקב אשר: קודם כל, הרוח הנושבת היום היא נכונה מבחינת המשרד אבל הגידול הזה שהראיתם כאן הוא גידול כי בעצם מרכזי ההכוון האלה נפתחו רק בשנה האחרונה.

יעקב אשר: למשל, מרכז הכוון אחד שנפתח כבר לפני שנים על ידי עיריית בני ברק באופן עצמאי היה כמובן קטן יותר, בלי אמצעים, 4 שנים עד שהמשרד נכנס לעניין הזה והיום הוא נכנס לזה טוב.

נפתלי בנט: מי שפתח את זה הוא ראש העיר.

יעקב אשר: נכון.

יעקב אשר: אני כן אזכיר את החכות והדגים, אדוני היושב-ראש, ולא בהקשר שנאמר קודם.

יעקב אשר: כמו שאמר השר גם קודם, שהוא חושב שהטרמינולוגיה לא צריכה להיות טרמינולוגיה של להכות בציבור החרדי כדי כביכול לעזור לו.

אבישי ברוורמן: זה מביא מנדטים.

יעקב אשר: אנחנו מבקשים חכות ומרכז הכוון הוא בהחלט חכה.

יעקב אשר: יש כאלה שאוהבים לקחת את החכות האלה ולהכות בנו.

יעקב אשר: זה לא ילך בצורה הזו.

יעקב אשר: זה יכול ללכת רק באמת אם המרכזים האלה יעבדו בצורה הנכונה.

יעקב אשר: אני מברך על המרכזים האלה, הם חשובים, הם טובים והם עובדים.

יעקב אשר: יש דברים אבל שיד אחד לא יודעת מהיד השנייה.

יעקב אשר: אם מדברים למשל על נשים ערביות ועל עובדים ועובדות הציבור החרדי, ומצד שני משרד החינוך – ברגע האחרון התעשת – אבל את משפחתוני ציל"ה, אותם צהרונים שבעצם נותנים אפשרות לאישה או בעל עובד לעבוד עד מאוחר, כמעט וחתכו.

יעקב אשר: לא מתקדמים עם ועדת טרכטנברג ליישובים נוספים.

יעקב אשר: גם בסוציו-אקונומי הכי נמוך כמעט חתכו אותם.

יעקב אשר: החזירו אותם, עכשיו הם עם השתתפות של 60 שקל, שגם היא קצת בעייתית אבל היא לפחות לא האסון שהיה קודם.

יעקב אשר: ולכן העמדה שלכם בעניין הזה צריכה להיות חד משמעית, תנו כלים.

<עמית לנג: אנחנו לגמרי נלחמנו באמת מלחמה עקובה מדם על זה שבצהרונים שאנחנו מפעילים לא יגעו והצלחנו.

יעקב אשר: אבל הבעיה שלקחו לכם חלק גדול מהצהרונים.

<עמית לנג: יעקב, רצו לקחת לי יותר, נלחמתי להשאיר קודם כל את המצב כמו שהוא, שלא יצטרכו לשלם יותר.

יעקב אשר: זה מבחינה נוספת.

יעקב אשר: זו לא ביקורת, זו ביקורת בונה.

יעקב אשר: זה עלה הרבה כסף.

יעקב אשר: דבר נוסף, אדוני היושב-ראש, אמרו את זה גם מקודם לגבי החברה הערבית, זה גם נכון לגבי החברה היהודית ולא רק בגלל מיקום גיאוגרפי – בסופו של דבר אם כל מי שילמד ויתעניין וירצה לעבוד, לא יתקבל למקום עבודה, בטח לא למקום עבודה שראוי ללימודים שאנחנו רוצים שהם ילמדו ולא יהפוך רק לשואב מים, צריך לעשות ובאומץ.

יעקב אשר: אתה דיברת כאן באומץ על הרבה מאוד דברים שהלכת נגד דברים מאוד גדולים, יש חוק שנמצא אצלך על השולחן, ואני יודע שאתה גם תומך בו – מפריעים לך או לא מפריעים לך, אבל בוא, באותו אומץ שאתה מדבר על מה שדיברת כאן, הנושא הזה של אפליה מתקנת, כמו שקיים לציבור הערבי ולציבור הנשים, צריך להיות גם אפליה מתקנת בעבודה לציבור החרדי.

יעקב אשר: זה חייב להיות, זה צעד משלים, בלי זה לא יהיה.

אבישי ברוורמן: לסיכום.

יעקב אשר: לסיכום, אדוני, עוד נקודה אחת.

נפתלי בנט: אני קידמתי את זה וכרגע זה אצל ראש הממשלה.

יעקב אשר: יש את החוק הזה ויש הצעה ממשלתית שמעקרת את זה.

יעקב אשר: אני מדבר על החוק שהוגש כבר על ידי כמה ח"כים.

אבישי ברוורמן: ראש הממשלה עכשיו מאוד תומך בחרדים, זה יעבור.

נפתלי בנט: תשתמש בזה.

יעקב אשר: תראה, אנחנו לא מאיימים שאנחנו נעזוב לאמריקה, אנחנו לא מתכוונים לעזוב, אנחנו כאן בכל מקרה, יכו בנו – אנחנו כאן, אנחנו מתפללים כאן בארץ.

יעקב אשר: לסיום, עוד נקודה אחת ואחרונה – ביטול מענקי לימודים לנשים חרדיות.

יעקב אשר: יש היום העדפה לכיוון הגברים אבל בדרך הורגים גם את הנשים.

<עמית לנג: לא, לא.

יעקב אשר: למה זה לא נכון?

יעקב אשר: למה לא כדאי לעשות גם?

<עמית לנג: זה סיפור שאתה וגפני מספרים והוא לא נכון.

<עמית לנג: הוא לא נכון, יעקב, הוא לא נכון, לא ביטלנו.

אבישי ברוורמן: עמית, אנחנו בזמן פציעות.

יעקב אשר: אני בזמן פציעות, זה יעלה לך.

יעקב אשר: אבל אני רק אומר דבר אחד, אם עושים את המגמה הזאת – שהתחילה כבר מזמן, עוד לפני שנהיית מנכ"ל, אדוני – זה יגרום לכך שהרבה נשים חרדיות יכנסו לשוק העבודה, כי הן נכנסות גם מעצמן, אבל הן תישארנה במקצועות נמוכים מאוד, נמוכים מאוד ולא גבוהים ואתה צריך לתת להן איזשהו אינסטיב לעניין הזה.

אבישי ברוורמן: שמענו, אני מבקש מג'מאל מג'אדלה, ממלא מקום ראש העיר באקה אל-גרביה.

יעקב אשר: השר לא עונה?

אבישי ברוורמן: הוא יענה ביחד.

יעקב אשר: תמיד דופקים את החרדים והערבים.

יעקב אשר: לא פעם דופקים אותם בגללנו, אתה מבין?

גאלב מג'אדלה: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, א', לא ראינו את השקף של הערבים, יש שם הרבה אי-דיוקים ואני אעמוד על כך.

גאלב מג'אדלה: אני ממלא מקום ראש עיר, הייתי מנהל מט"י, אני מכיר, אדון שפירא, לא פחות טוב מרן קיויתי את העסקים הקטנים והבינוניים בישראל, קצת יותר טוב מאחרים.

גאלב מג'אדלה: השר בכבודו ובעצמו, בכל במה פנויה ובכל מיקרופון אומר לערבים: רוצו קחו מה שאנחנו נותנים לכם.

גאלב מג'אדלה: אני אומר לך באחריות, השר – הרבה כוונות טובות, הפקידות לא רוצה לעשות למען היישוב הערבי.

נפתלי בנט: זה פשוט לא נכון.

גאלב מג'אדלה: אני הקשבתי קשב רב, אתה יכול להגיד לא נכון - - -

נפתלי בנט: יושבים פה עובדי מדינה מסורים כל כך למען המגזר הערבי - - -

גאלב מג'אדלה: אדוני, אני מכיר, אנחנו חברים טובים, 3 שנים עשה עבודה ברוכה, הכי טובה שרק היתה יכולה להיות.

גאלב מג'אדלה: תן לי, אבישי, ידידי.

אבישי ברוורמן: תמשיך, ג'מאל.

גאלב מג'אדלה: ידידי, תאמין לי, יודע לעשות את העבודה טוב מאוד.

גאלב מג'אדלה: הם עשו עבודה ברוכה, טובה, הם עשו ב-3 שנים האחרונות עבודה שלא עשו כמוה במשך 30 השנים האחרונות, אבל בסוף ה-3 שנים הם ריסקו את כל מרכזי המט"ים שעשו עבודה - - -

נפתלי בנט: כי לא זכו במכרז.

גאלב מג'אדלה: אני באתי להגיד שני משפטים, נכונים, לא נכונים, אני חי את הדברים האלה.

נפתלי בנט: חבר'ה, אי אפשר שכל מי שהפסיד במכרז מט"י יבוא וישפוך פה - - -

גאלב מג'אדלה: אדוני, אני ממלא מקום ראש עיר, אין לי צורך במט"י, אין לי תפקיד שם, לא איבדתי כלום במט"י - - -

דוד צור: השאלה אם בלי מט"י אתה לא מקבל - - -

אבישי ברוורמן: הוא לא מקבל.

גאלב מג'אדלה: לא מקבל, אדוני.

גאלב מג'אדלה: אחד הכלים הבודדים שהם נותנים מרמת הגולן ועד אילת - - -

<קריאות: - - -

אבישי ברוורמן: חבר'ה, תנו לג'מאל.

גאלב מג'אדלה: האזרח הפשוט כמוני בא להגיד כמה משפטים.

דוד צור: אני שואל עניינית.

גאלב מג'אדלה: לא מקבלים.

גאלב מג'אדלה: אנחנו נראה את זה, ניפגש כאן, זה נכתב היום, ב-12 בנובמבר 2014 – ניפגש בשנה הבאה ונראה איך העסקים הקטנים והבינוניים בארץ הזאת יתרסקו עוד יותר מכיוון שאין כלים טובים.

גאלב מג'אדלה: אנחנו ניפגש.

גאלב מג'אדלה: זה אחד.

אבישי ברוורמן: אנחנו נבדוק כאן אחרי הבחירות.

גאלב מג'אדלה: ההדרה – מדוע אתה מדיר את המט"ים?

גאלב מג'אדלה: מי נתן לך את המנדט להדיר את המט"ים?

גאלב מג'אדלה: אנשים שעובדים 25 שנה, עמותות - - -

נפתלי בנט: אדוני, אני לא מקבל פה, אין הדרה, יש בדיוק ההפך.

נפתלי בנט: אנחנו רק אתמול הקמנו ברהט "מעוף", אנחנו מקימים בחברה הישראלית מרכזי "מעוף".

נפתלי בנט: מה שעומד פה זה אינטרסים כלכליים של גופים מסוימים שהפסידו במכרז, זה הכול.

נפתלי בנט: אל תפילו על זה את כל הסיפור.

נפתלי בנט: התמודדתם, היה מכרז ענייני, אני מגבה את רן קיויתי, נעשתה פה עבודה טובה - - -

גאלב מג'אדלה: תן לי לסיים, אדוני השר, תן לי לסיים.

נפתלי בנט: אני מסתכל על האזרח בקצה ולא על אינטרסים כלכליים.

<אורי שרף: אתה לא מבין את הנקודה, אנחנו לא מדברים על "מעוף", אנחנו מדברים על זה שהם יכולים לעבוד אלה לצד אלה.

אבישי ברוורמן: הם מחוסלים שם, צריך להסתכל - - -

גאלב מג'אדלה: אדון ברוורמן, אני חי את החברה שלי, אני מכיר את המציאות בחברה שלי, ובחברה שלי – גם כבוד השר יודע – אין אזורי תעסוקה ומסחר ברמה הדרושה.

גאלב מג'אדלה: אם בארזים נפלה שלהבת, ואדון שפירא, אתה יודע את הכול טוב יותר כי אתה מחובר לזה ואתה מכיר, אתה יודע איזו חברה מוכה זאת שמשוועת לסיוע, לתמיכה ולכלים שמכוחם אפשר לעשות חברה בריאה, טובה, שייכת, פחות אלימה.

גאלב מג'אדלה: החברה אלימה בגלל שאין לה דיור ציבורי, שאין לה תעסוקה והיא לא מרגישה שייכת.

גאלב מג'אדלה: אדוני השר, לך הכוח, העוצמה והמנדט – ואנחנו מכבדים את זה – תעשה שינוי, תעשה שינוי מתבקש לפחות למען העסקים הקטנים והבינוניים.

גאלב מג'אדלה: ועוד משפט אחד: מרכזי הכוון, אני מכיר את כולם, לא חסר לי לעשות הכשרות כאשר אין איפה ליישם את זה – אתה מדבר כל הזמן על הלקוח בקצה – אין את ההשמה הזאת במקומות תעסוקה.

גאלב מג'אדלה: אנחנו כולנו מחויבים - - -

נפתלי בנט: יש גידול בתעסוקה.

אבישי ברוורמן: גמרנו, אני חייב לסגור.

גאלב מג'אדלה: אני לא באתי להתנגח, באתי להסביר.

נפתלי בנט: חברים, בנושא של הערבים אני רוצה לומר את זה בצורה הכי ברורה – אני חושב ששנים לא נעשה מה שנעשה בשנתיים האחרונות בפוקוס והגדלת תקציבים למגזר הערבי בהשמה, בהכשרה, בהקמת מרכזי הכוון, גם בשינוי הזה זה יהיה לברכה.

נפתלי בנט: האם אפשר לתקן?

נפתלי בנט: בוודאי, אנחנו ננסה לתקן, גם בתחום התחבורה, זה חשוב לי, זה חשוב לעתיד מדינת ישראל.

נפתלי בנט: ואני כן רוצה שתשבו ותעבירו לנו את הדברים, אנחנו לא מושלמים.

נפתלי בנט: אני רוצה לומר תודה רבה לכולם.

<רן מלמד: אפשר לקבל תשובה לשאלה הקטנה שלי, אדוני השר?

אבישי ברוורמן: אני רוצה לסכם, הוא עוד יענה לך גם על הדברים לחוד.

אבישי ברוורמן: תקשיבו, שמענו, אני מאוד מודה לך על הפעולה הברוכה, ולחברים, אבל אתה צריך להבין שיש דבר אחד: בטווח של השנה הקרובה אנשים כמו זיו – עם כל השיפור – בצרות.

אבישי ברוורמן: עדיין המצב של התעשייה הישראלית, שלא מקבלת את הגיבוי – ולצערי הבעיה היא שארבעה שרים בדרך כלל לא עובדים ביחד, אולי אתה רוצה ובאמצע נכנסים כל היועצים המשפטיים – לכן אנחנו בתחתית העולם השלישי בבינוי, עסקים וכו'.

אבישי ברוורמן: מה שאני כן מבקש ממך: אני חושב שהמשתנה החשוב ביותר בחודש הבא להנעת הכלכלה הישראלית הוא פיקוח על מחיר הגז.

אבישי ברוורמן: אני בעד תחרות, במקרה הזה היא לא קיימת.

אבישי ברוורמן: אני מבקש שהצוות שלך ישב איתי בשבוע הבא.

אבישי ברוורמן: לדעתי, אם ההחלטה הזו תיפול ל-30 שנה הבאות במחירים המופקעים, זה יהרוס את התעשייה ולא יוריד את יוקר המחייה.

אבישי ברוורמן: תודה רבה לך.

נפתלי בנט: חברים, תודה רבה.

אבישי ברוורמן: הישיבה נעולה.