הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי, כנסת 19, פרוטוקול מספר 108, 2014-11-03 10:00

עליזה לביא: אני שמחה לפתוח את הישיבה של הועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי, היום ה- 3.11.14, י' בחשוון תשע"ה.

עליזה לביא: הנושא שלשמו התכנסנו הוא, החזרתן של אחיות בית הספר.

עליזה לביא: רובנו גדלנו בבתי ספר שהיו בהם אחיות.

עליזה לביא: אחות בית הספר הייתה דמות מאוד מרכזית, מעורבת, מכירה, יודעת.

עליזה לביא: ביום חמישי האחרון היה פה תרגיל בשעות הערב.

עליזה לביא: רצינו לצאת החוצה מהכנסת, היה מאוחר חמישי בשעה 19:00 ולא נתנו לנו, המקום שמצאנו להסתתר היה חדר האחות.

עליזה לביא: חשבתי לרגע כמה שנים חלפו מאז שהייתי בחדר האחות בבית הספר וכאן בכנסת ישראל יש חדר אחות, יש חדר רופא.

עליזה לביא: חברי הכנסת ועובדי הבית זכאים ללכת גם לאחות וגם לרופא.

עליזה לביא: הכל פה מונגש והכול פה בתוך הכנסת לטובת חברי הכנסת, העובדים וכל מי שנמצא כאן.

עליזה לביא: זה החזיר אותי באחת להיותי תלמידה בבית הספר היה ונפלתי, קרה והיה פצע, חבורה וכמובן החיסונים ועוד כל המערך שניתן היה על ידי אחות בית הספר היה קיים.

עליזה לביא: בוקר טוב לחברי הכנסת אילן גילאון, תמר זנדברג וחיליק בר, תודה שאתם איתנו בנושא החשוב הזה.

עליזה לביא: נציג קצת רקע היסטורי.

עליזה לביא: עד שנת 1997 מקבלים תלמידי ישראל את שירותי הבריאות על ידי ספקים פרטיים שנשכרו על ידי הרשויות המקומיות ומתוקצב גם על ידי משרד הבריאות.

עליזה לביא: אבל האחיות בבתי הספר, כלומר, אחות בית הספר הייתה אחות.

עליזה לביא: משנת 1997 בעקבות תיקון "חוק ביטוח ממלכתי" נקבע שהשירותים יינתנו על ידי המדינה, מאז נותנת המדינה את שירותי הבריאות לתלמידים על ידי אחיות ורופאים שעובדים בלשכות הבריאות של המשרד.

עליזה לביא: משרד הבריאות הוא זה שנשא בניהול, בתפעול ובאספקת השירותים.

עליזה לביא: מגיעים לשנת 2006, שאלתי אותך דלית מתי זה קרה, בשנת 2006 מחליטה הממשלה בהחלטת ממשלה להפסיק את מתן שירותי הבריאות לתלמיד על ידי משרד הבריאות, להפריט את השירות כך שגוף חיצוני יפעיל אותו.

עליזה לביא: מאז, האחריות על תפעול השירות עברה מספר ידיים וגם האחיות עוברות מיד אחת לשנייה.

עליזה לביא: למעשה בבתי הספר, כל מי שמכיר את מה שנעשה בבתי הספר, אם זה מתוך היותו פעיל ציבור ומי שהנושא קרוב לליבו ובין אם זה הורה, יודע בדיוק מה קורה בבתי הספר ובעצם מה לא קורה בבתי הספר.

עליזה לביא: המצב להיום, משנת 2012 יש שתי חברות שזכו במכרז להפעלת השירות ברחבי הארץ: "נטלי" ו"פמי-פרמיום".

עליזה לביא: במחוז דרום ואשקלון המדינה היא זו שמפעילה את השירות.

עליזה לביא: בסיור שערכה הוועדה לקידום מעמד האישה במחוז דרום, הכרנו גם את הנשים הבדואיות לעומק וגם שמענו על ההתמודדות עם מחלת הפוליו.

עליזה לביא: אני אומרת, חד משמעית ומצטטת את בכירי משרד הבריאות ואחרים, 'אלמלא האחיות במחוז דרום, ההתמודדות עם המחלה לא הייתה מצליחה כפי שהיא הצליחה'.

עליזה לביא: כולנו צריכים להבין, מעבר לכל מה שאנחנו חושבים ומכירים, תכף נשמע פה מנעד רחב של דעות וכמובן את המשרדים על תפקידן של האחיות בבתי הספר, תפקיד חשוב שבטח במציאות משתנה כשברוב הבתים ההורים אולי עובדים עד מאוחר.

עליזה לביא: אולי מתכונת המשפחה שהכרנו, כבר לא קיימת בתור משפחה שבטית, כך שהייתה עוד עין שבחנה.

עליזה לביא: אולי עוד או איזו התבוננות קהילתית על הילד כשיש את אחות בית הספר שהכירה מקרוב ורואה סימנים לא ברורים, שואלת ומפקחת.

עליזה לביא: כלומר, עוד דמות בתוך מערכת בית הספר שיכולה לתת את הדעת על מה עובר או מה חווה הילד או הילדה בתוך המשפחה או מחוץ למשפחה.

אילן גילאון: קראו לזה "המורה לבריאות".

עליזה לביא: גם אצלנו.

עליזה לביא: כל מה שקשור בכל הנושא כמו לשאול את האחות על דברים אישיים, דברים אינטימיים ובטח בגילאים מסוימים הדברים האלה לא נגישים.

עליזה לביא: אחות בית הספר איבדה את מעמדה ומקומה.

עליזה לביא: בתקופה האחרונה עולים קולות.

עליזה לביא: אני זוכרת שגם כשאנחנו ישבנו בישיבת סייעה בתחילת השנה ושאלו כל אחד מאתנו מה אנחנו רוצים אמרתי שאני רוצה להחזיר את האחיות לבתי הספר וגם חברתי חברת הכנסת פנינה תמו-שטה, בטח תצטרף עוד מעט.

עליזה לביא: זה נושא שהוא מאוד מאוד חשוב.

עליזה לביא: אני בטוחה שהוא חשובה גם לחברי הכנסת שיושבים כאן.

עליזה לביא: אני יודעת שזה נושא חשוב מאוד מאוד.

עליזה לביא: אנחנו מדברים על תקציב 2016, כי כמובן שזה לא בתוך תקציב 2015.

עליזה לביא: מה גם, את זה תכף נשמע ממשרד הבריאות, משרד הבריאות כבול בחוזים חתומים שעתידים להסתיים בסוף השנה.

עליזה לביא: אנחנו יושבים כאן כדי לחשוב יחד איך ללמוד גם מהמודל הקיים בדרום הארץ, אבל גם נוכח הדוח שמפרסם פרופסור איתמר גרוטו, ראש שירותי הבריאות במשרד הבריאות.

עליזה לביא: המסקנות של הוועדה מעלות נתונים מאוד בעייתיים.

עליזה לביא: כשרוצים להכין את עצמנו מבחינת צפי עתידי, תקציבים וכדומה, התקציבים של הדוח, אני מניחה שגם עליהם נשמע בהרחבה ממשרד הבריאות, מדברים על כך שגם לגבי הצלחת השירות יש ספק.

עליזה לביא: גם לגבי הכספים, לאן הולכים הכספים?

עליזה לביא: מי נהנה מהכספים המוקצים לעניין הזה?

עליזה לביא: לאן הם נעלמים?

עליזה לביא: מדוע מופיעים נתונים תמוהים?

עליזה לביא: למשל, התקציב לשירות בריאות התלמיד נסק מ- 50 מיליון שקל בשנת 2007 לכ-100 מיליון שקל בשנת 2013.

עליזה לביא: במקביל, יקיריי, מספר האחיות צלל משיעור של אחות אחת ל2,000 ילדים לאחות אחת לכ- 6,000 תלמידים.

עליזה לביא: כלומר, מצד אחד כן גידול בתקציב ומצד השני אנחנו במצב שכל אחת מהאחיות מתמודדת עם יותר ויותר תלמידים.

עליזה לביא: אחת ל-5,000 תלמידים, מה כבר היא יכולה לסייע, לתת ולאפשר?

עליזה לביא: נמצאים כאן רבים וטובים.

עליזה לביא: אני רוצה להתחיל את הדיון ולהזמין אותך מוריה אשכנזי, היו לנו כבר שיחות קודמות.

עליזה לביא: מוריה אשכנזי יושבת ראש חטיבת אחיות בריאות הציבור.

עליזה לביא: לפני שאת מתחילה אומרת ומתייחסת לדברים כמה דקות על דמות שבחרת לפתוח את הישיבה.

עליזה לביא: תודה גברתי.

<מוריה אשכנזי: בוקר טוב לכולם.

<מוריה אשכנזי: אני מבקשת להודות לך על היוזמה לקיום הוועדה היום, אני חושבת שזה דיון חשוב.

<מוריה אשכנזי: אני מדברת כאן בשם כלל אחיות בריאות התלמיד, כולן מוקירות לך תודה.

<מוריה אשכנזי: נתבקשתי לבחור אישה ובחרתי בדמותה של פרופסור עדה יונת.

<מוריה אשכנזי: התלבטתי ובחרתי בדמותה מאחר וזו אישה ילידת הארץ שצמחה משכונות העוני עם מצוקות כלכליות מאוד קשות והגיע לכך שהיא זכתה בפרס בנובל לכימיה בשנת 2009.

<מוריה אשכנזי: זו אישה שצמחה מאתנו.

<מוריה אשכנזי: אני לא רוצה להיכנס לכל הכימיה מפני שזה לא המקום.

<מוריה אשכנזי: זו האישה שבחרתי ואני בטוחה שזו אישה שהיא ראויה שניתן לה את תשומת הלב כי היא אישה משלנו שיצאה לדרך והצליחה.

<מוריה אשכנזי: הנושא הוא, למעשה, מעמדן של האחיות שהפך להיות משנת 2006-7 עובדות קבלנים נותני שירותי, ספקי שירות.

<מוריה אשכנזי: למעשה היעד שלהם הוא הכדאיות הכלכלית שלהם, של החברות.

<מוריה אשכנזי: מדי שנתיים הן עוברות מיד ליד כסחורה עוברת לסוחר, מקבלן לקבלן.

<מוריה אשכנזי: הקבלנים האלה הם קבלנים מזדמנים, אני יכולה להוכיח כי אני מכירה את הסיפור ומדובר בשלושה קבלנים.

<מוריה אשכנזי: זה התחיל עם האגודה למתן שירותי הציבור, מקום שנכשל.

<מוריה אשכנזי: התרענו על זה כבר אז וביקשנו לעצור את המהלך הזה.

<מוריה אשכנזי: משרד האוצר, באיזה מקום, סגר עיניים או טמן את עינו בחול.

<מוריה אשכנזי: למעשה המהלך הזה הולך לטמיון.

<מוריה אשכנזי: שתי החברות האלה, אפילו נותנת לזה ביטוי, ב"חוק בריאות התלמיד" – שם יש החלטה בהגדרה חד-משמעית – היה ומשרד הבריאות לא יכול לתת את זה, מחויבותו לתת את זה לספק שהוא מוגדר מוסד רפואי.

<מוריה אשכנזי: האם שתי החברות האלה שהיום מועסקות הן מוסד רפואי?

<מוריה אשכנזי: – לפי עניות דעתי, אני לא עורכת דין, אני לא משפטית, אבל האם הם באמת עומדים בקריטריון?

<מוריה אשכנזי: באיזה מקום יש כאן הליך, לדעתי הגורם העיקרי כאן שהוא האוצר, של סגירת עיניים.

<מוריה אשכנזי: דיברת על תקציבים, גם על זה יש לי מה לומר, כי לאורך השנים למדתי להכיר.

<מוריה אשכנזי: לאורך השנים האחיות האלה הפכו להיות סחורה עוברת לסוחר מקבלן לקבלן.

<מוריה אשכנזי: אני אתן לך אפילו דוגמה של קבוצת אחיות שפוטרו מחברת "נטלי" בשנת 2011-12 ועברו לקבלן אחר שזכה.

<מוריה אשכנזי: כלומר, באיזה מקום אין להן את הביטחון התעסוקתי, אין להן את תחום העבודה שלהן, הן פשוט מסכנות.

<מוריה אשכנזי: הן הפכו להיות תפוקה לקבל כי הקבלן נדרש גם על ידי משרד הבריאות להביא תפוקה, כלומר מכסה של חיסונים.

<מוריה אשכנזי: היה והקבלן לא עומד בקריטריונים האלה הוא לא מקבל כסף.

<מוריה אשכנזי: היום, אחות אחת היא לא על 1,600 תלמידים, היום יש מצב שלאחות יש 11 ו- 17 בתי ספר.

<מוריה אשכנזי: האחות הזאת לא מכירה לא את התלמידים, הם לא מכירים אותה.

<מוריה אשכנזי: אני יכולה להעיד על עצמי כאחות בריאות הציבור משנים, למדתי להכיר את התלמיד.

<מוריה אשכנזי: דיברת על דמות האחות, למעשה זה מתחיל מהרגע שהאימא הרתה, היא הייתה בטיפת חלב, הייתה לי את ההכרות עם כל הרצף הטיפולי כולל המידע הרפואי.

<מוריה אשכנזי: הייתה ההתמודדות השוטפת עם המשפחה הזאת שהכרתי אותה לפני ולפנים במסגרת ביקורי בית.

<מוריה אשכנזי: מה שקורה היום, האחיות האלה לא מכירות את התלמידים, הן מגיעות לבתי הספר שלא מכירים אותן.

<מוריה אשכנזי: נניח שמודיעים להם שהאחות מגיע לחסן - - -

עליזה לביא: בממוצע, אחת לכמה זמן מגיעה אחות לבית הספר?

<מוריה אשכנזי: לדעתי, לפי החוזה הם צריכים שאחות תהייה פעם בשבועיים.

<מוריה אשכנזי: זה לא קיים, זה לא קיים, זה קיים בחוזה, במכרז.

<מוריה אשכנזי: בפועל לא קיים.

עליזה לביא: מהניסיון שלך מה כן קיים?

עליזה לביא: אחת לכמה זמן מגיעה אחות לבית הספר?

<מוריה אשכנזי: אני אתן לך דוגמה.

<מוריה אשכנזי: אחיות מרמלה נדרשות לנסוע לחסן בבני ברק או בתל אביב.

<מוריה אשכנזי: האחיות מהצפון עם הסעות ולינה, מהצפון מגיעות לירושלים.

<מוריה אשכנזי: זו שיטה?

<מוריה אשכנזי: זו דרך?

<מוריה אשכנזי: אלו אחיות שמגיעות למקומות שבכלל לא מכירים אותן.

<מוריה אשכנזי: גם אין חדר אחות, אין את התנאים הפיסיים המינימאליים הנצרכים לדברים האלה.

<מוריה אשכנזי: אחות נדרשת לעבוד או בחדר ספורט או באיזה מקום כלשהו.

<מוריה אשכנזי: נותנים לה חדר מסוים לטווח זמן מסוים ואחר כך אומרים לה 'תשמעי, אנחנו צריכים את החדר, תחפשי מקום אחר'.

<מוריה אשכנזי: איפה חדר האחות הזה?

<מוריה אשכנזי: איפה הציוד?

<מוריה אשכנזי: היום הן מסתובבות, את יודעת איך הן מסתובבות?

<מוריה אשכנזי: אני בתור אחות מתביישת.

<מוריה אשכנזי: הן מסתובבות עם טרולר.

<מוריה אשכנזי: שם בתוך הטרולר יש מחשב, יש מאזניים, יד מד לוח ראיה.

<מוריה אשכנזי: איפה אנחנו חיים?

<מוריה אשכנזי: לאיזו רמה ירדנו פה?

<מוריה אשכנזי: ליבת המקצוע הלכה.

<מוריה אשכנזי: האחיות האלה, אלו אחיות ותיקות שיש להן את הניסיון, הן מרגישות במקום מסוים שנשבר להן, נשבר להן.

<מוריה אשכנזי: אי אפשר.

<מוריה אשכנזי: אני חושבת שהגיע השעה שמשרד הבריאות יעשה דבר עם הדוח הזה ששרת הבריאות קיבלה מאיתמר גרוטו ומאילנה כהן שחתמו על הדוח הזה.

<מוריה אשכנזי: פרופסור איתמר גרוטו מכיר את הנושא.

<מוריה אשכנזי: השירות הזה חייב לעבור למדינה, לאחריות המדינה בלבד.

<מוריה אשכנזי: אם דיברנו על כסף, שר האוצר כשהוא נכנס למשרד שאל 'איפה הכסף'.

<מוריה אשכנזי: אני רוצה לשאול אותו או מישהו מחברי הכנסת שלכם פה, מה עם כל התקציב שהלך והאמיר, מ- 50-58 מיליון, היום הוא עבר כבר את מכסת ה-100 מיליון.

<מוריה אשכנזי: כשאני לוקחת את תקציב משרד הבריאות, יש לי את המפקחת הארצית, יש לי את ראש השירות, יש את האפידמיולוגית הארצית, יש את המפקחת המחוזית במחוז, יש לי את המבנה, יש לי את כל התחום המקצועי שאמור לפקח, הוא קיים בתוך משרד הבריאות והעובדה שבלשכות דרום ואשקלון למעשה זה מתקיים בצורה כזאת.

<מוריה אשכנזי: מה שקורה פה, אותן חברות מאותו תקציב שלמעשה צריך להגיע לשירות בריאות התלמיד, אני משווה את זה עכשיו - - -

עליזה לביא: מתי התקבלה החלטה שבדרום ממשיכים - - -

<מוריה אשכנזי: זו החלטה של סגן השר ליצמן, שהפר את ההסכם.

<מוריה אשכנזי: במקום מסוים הוא ראה, ישבה קודם האגודה - - -

עליזה לביא: ליצמן בהיותו סגן שר הבריאות?

<מוריה אשכנזי: הוא לקח והפר את ההסכם.

<מוריה אשכנזי: הוא העז ולקח על עצמו, בחודש מרץ 2011 הוא החליט שהוא מעביר את הדרום משום ששם המצב היה - - -

עליזה לביא: בשנת 2006 הופסק ואז בשנת 2011 הוא מחזיר?

<מוריה אשכנזי: מחזיר בחזרה.

<מוריה אשכנזי: בשנת 2012.

<מוריה אשכנזי: העובדה הייתה שאותן שתי חברות - - -

עליזה לביא: אז למה הוא לא פירק את הכול?

עליזה לביא: למה דווקא בדרום?

<מוריה אשכנזי: הוא רצה לבחון.

<מוריה אשכנזי: דווקא לקחו אוכלוסייה מאוד קשה, בין אם זו האוכלוסייה של הפזורה הבדואית ואשקלון שלמעשה זה עוטף עזה עם כל מה שקורה במלחמה שהייתה עכשיו.

<מוריה אשכנזי: כלומר, מדובר באוכלוסייה - - -

עליזה לביא: כלומר שמאשקלון דרומה יש לנו אחיות.

< יונה אמיתי: אם אפשר להתייחס נקודתית לנושא הזה.

< יונה אמיתי: הסיפור של הדרום הוא היסטוריה חשובה.

< יונה אמיתי: הצעד היה בעצם דו-צדדי.

< יונה אמיתי: היה כישלון מוחלט בדרום עם כיסוי של חיסונים של פחות 50% - - -

<מוריה אשכנזי: עם 28%.

<יונה אמיתי: זה היה באמת אי ספיקה, איום לבריאות הציבור.

<יונה אמיתי: גם משרד הבריאות נחלץ וסגן השר ליצמן בא עם יוזמה.

<יונה אמיתי: גם האוצר נתן לו את זה עם ידיעה שבדרום יש סיכוי גדול להיכשל.

<יונה אמיתי: ליצמן לקח בשם משרד הבריאות את האתגר ללכת למקום הקשה, הכי מאתגר עם הסיכוי הכי גדול להיכשל.

<יונה אמיתי: שם הוא קיבל - - -

עליזה לביא: הנקודה הייתה חיסונים של 28%.

עליזה לביא: מה המצב היום?

<מוריה אשכנזי: 97% במהלך של שלושה חודשים.

<יונה אמיתי: סגרו פערים של שנים קודמות פלוס אותה שנה והגיעו - - -

<מוריה אשכנזי: במהלך שלושה חודשים, העלו את כיסוי החיסון ודווקא באותה אוכלוסייה קשת היום והמאוד מיוחדת.

<מוריה אשכנזי: העלו מ-28% והגיעו ל- 97%.

<מוריה אשכנזי: אנחנו, אחיות בריאות הציבור מכל רחבי הארץ כולל אחיות בתי חולים, התנדבנו ובאנו לעזור.

<יונה אמיתי: כשהפוליו פרץ בדרום אצל הבדואים, כולם התעוררו.

<יונה אמיתי: מזל שזה קרה, כי אם זה היה תופס אותנו עם כיסוי חיסוני של 50% זה היה אופרה אחרת לגמרי.

עליזה לביא: אדוני, מה קורה היום בבתי הספר הדרום?

עליזה לביא: בכל בית ספר יש אחות?

<מוריה אשכנזי: אין אחיות במצב כזה.

<מוריה אשכנזי: קודם כל מתחיל השיקום של השירות מפני שהשירות שם נהרס, כמעט נכחד.

<מוריה אשכנזי: היום מתחיל להיות הרצף הטיפולי כאשר אחיות מטיפת חלב יוצאות מהתחנות לבתי הספר בשילוב האחיות שעברו ממעמד עובדות קבלן לעובדות מדינה.

<מוריה אשכנזי: הן אחיות קבועות, יש להן את הביטחון הסוציאלי, יש להן את הביטחון התעסוקתי, יש להן מקום עבודה, אבל עדיין אנחנו נמצאים במצב שהם מתקשים מאחר והשבר הוא גדול.

<מוריה אשכנזי: משקמים אותו, אבל בכל בית ספר יש חדר אחות.

עליזה לביא: פינו חדרים והחזירו את חדרי האחיות.

עליזה לביא: מהו אחוז החיסונים מאשקלון צפונה?

<מוריה אשכנזי: החיסונים, למעשה זו פעולה טכנית.

<מוריה אשכנזי: אז אם תבואנה שתי החברות ותאמרנה שהן נמצאות עם כיסוי חיסוני כמעט שווה, אותי זה לא משכנע.

<מוריה אשכנזי: מאחר ומעבר לחיסונים יש כאן את האיתור המוקדם של האוכלוסיות בסיכון.

<מוריה אשכנזי: לדוגמה, היום למשל בבדיקת ראיה הם מעסיקים אופטומטריסטים מתוך התקציב הזה כאשר באשקלון ובבאר שבע כבר עושות את זה אחיות.

<מוריה אשכנזי: כלומר זה כבר תת-קבלנים.

<מוריה אשכנזי: חברות בת של אותו קבלן שמעסיקות גם קלינאיות תקשורת.

<מוריה אשכנזי: אני בתור אחות כשעשיתי בדיקת ראיה או מכשיר שמיעה, משקפיים או עין עצלה ועקבתי אחרי הילד, ידעתי מה מצבו.

<מוריה אשכנזי: היום, מגיעים האופטומטריסטים ועושים V ומבקשים מהאחיות שבזמנן החופשי, למשל חופשת פסח, לשבת ולטלפן למשפחות ולשאול מה קרה.

<מוריה אשכנזי: זה נקרא מעקבים?

<מוריה אשכנזי: זו שיטה?

תמר זנדברג: גברתי היושבת ראש, אפשר להוסיף משהו להצגת הדברים?

עליזה לביא: שלום לחברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס.

תמר זנדברג: הדיון התחיל והמשיך קצת בנימה נוסטלגית, כולנו זוכרים וגם אצלי הייתה אחות בית הספר.

תמר זנדברג: כשהבת שלי נכנסה לבית הספר נחרדתי לקבל הביתה מכתב מ"נטלי" שהכרתי אותה כחברה פרטית שאחראית על לחצני המצוקה בבתים של קשישים, שזאת האחות שפעמיים או שלוש בשנה בודקת שיניים ואולי עוד משהו.

תמר זנדברג: באמת חשיבות לרפואה המונעת כמו חיסוני הפוליו וכל זה נאמר כאן.

תמר זנדברג: אני מבקשת להוסיף נקודה אחת למצע הדברים שממחישה עד כמה ההפרטה של אחיות בתי הספר, כמו ההפרטה של שאר השירותים, נובעת אך ואך מדבר אחד והוא האידיאולוגיה.

תמר זנדברג: אין לה שום יתרון, לא כלכלי, לא תפעולי, לא מקצועי ולא אחר.

תמר זנדברג: הראיה לכך נפרסה באופן מאוד ברור לפני מספר שבועות כאשר נחשף הנתון המדהים שאמר שאצלנו במרכז הארץ, איפה שפועלות החברות הפרטיות, המצב יחסית לדרום, איפה שפועל השירות המולאם כמו שתואר כאן, יש לנו פה למעשה ניסוי עם קבוצת ביקורת.

תמר זנדברג: אפשר לראות מה קורה במרכז הארץ כאשר פועלת חברת פרטית לעומת מה קורה בדרום שפועל שירות שמופעל על ידי משרד הבריאות.

תמר זנדברג: אפשר לראות שהמדינה מכספה, מכספי משרד הבריאות, מזרימה כספים כדי להציל את ההפרטה שבסופו של דבר עולה למדינה יותר מאשר השירות הציבורי.

תמר זנדברג: הדבר מדהים.

תמר זנדברג: אני חוזרת, המדינה מוציאה כספי ציבור כדי להציל את ההפרטה שכשלה וכדי להראות שהאידיאולוגיה של ההפרטה אולי איך שהוא מצליחה באופן מקרטע לעמוד בסטנדרטים של השירות הציבורי שקיים באותו זמן, באותה מדינה במקום שהוא מוחלש יותר.

תמר זנדברג: היינו מצפים שהתוצאה תהייה - - -

אורלי לוי אבקסיס: את רוצה לשמוע את האבסורד, גם הנושא הזה שהחזרנו את השירות הזה בדרום זה היה באמת אחרי דיונים חוזרים ונשנים בוועדת העבודה והרווחה והבריאות בצורה מטורפת.

אורלי לוי אבקסיס: אבל הסיבה העיקרית חברת הכנסת תמר זנדברג היא שאף מפעיל פרטי לא רצה את מחוז הדרום כי מחוז הדרום הוא מחוז בעייתי הן מבחינת הפריסה, הן מבחינת השטחים והן מבחינת היכולת להגיע.

אורלי לוי אבקסיס: הנושא הזה שאנחנו לחצנו, אמרו "לקחת את מחוז דרום כפיילוט".

אורלי לוי אבקסיס: הפיילוט הצליח.

תמר זנדברג: הפיילוט הצליח, ההפרטה כשלה.

תמר זנדברג: שנבין, אמרו לנו בכל מיני תחומים דברים אחרים 'ההפרטה תעזור, היא תייעל, אי אפשר, השירות הציבורי לא יכול לתת וכדומה'.

תמר זנדברג: הטיעון הזה כאן, במקרה הזה כשל, קרס לחלוטין.

אורלי לוי אבקסיס: אגב, כל הגורמים המקצועיים במשרד הבריאות רוצים להחזיר את השירות הזה למשרד הבריאות פרט לאוצר ולשרים הרלוונטיים.

תמר זנדברג: אני אומרת שגם הטיעון של אוצר קרס כי זה לא יותר זול.

תמר זנדברג: אני רוצה לומר שהדיון שלנו מכאן והלאה צריך להתמקד בדבר אחד והוא איך אנחנו מחזירים את הגלל לאחור כמה שיותר מהר.

אורלי לוי אבקסיס: האם שרת הבריאות מאמצת את המסקנות או לא?

אורלי לוי אבקסיס: זאת השאלה הסופית.

אורלי לוי אבקסיס: חברת הכנסת עליזה לביא, לי יש "דה-ז'ה וו" אולי בפעם המאה, מכל הוועדות שאנחנו עושים.

אורלי לוי אבקסיס: עשינו וועדות בזכויות הילד, עשינו גם מספר וועדות בוועדת עבודה, רווחה ובריאות.

אורלי לוי אבקסיס: מבקר המדינה אומר דבר מזעזע, שלא רק שזה לא נבדק, אפילו לא שאלו את דעת משרד החינוך בנוגע להפרטה.

אורלי לוי אבקסיס: יתרה מכך, הוא אמר שהשיקול הבלעדי היה החיסכון הכספי.

אורלי לוי אבקסיס: אז הם גילו תוך כדי עבודה שהם חייבים לעשות התקשרות עם מד"א (מגן דוד אדום) למקרה חירום בבית הספר אפילו לדברים קטנים.

אורלי לוי אבקסיס: וכמה זה עלה?

אורלי לוי אבקסיס: – זה עלה עוד תוספת של מיליונים שהפכה את נושא ההפרטה לאי כדאית כלכלית.

אורלי לוי אבקסיס: שלא נדבר על מקצוע האחיות - - -

פנינה תמנו: זו שערורייה, זה תקציב שנסגר כבר מראש.

אורלי לוי אבקסיס: תכף אגיד לך מהי השערורייה.

אורלי לוי אבקסיס: הסיפור כזה, לא רק שזה הפך ללא כדאי כלכלית, אפילו השיקול היחידי שהיה שיקול כלכלי קרס.

אורלי לוי אבקסיס: אני מבקשת את עזרתך חברת הכנסת עליזה לביא יושבת ראש העבודה ולא ממקום של התגרות, הצעת החוק שלנו יושבת על שולחן ועדת שרים לענייני חקיקה.

אורלי לוי אבקסיס: שרת הבריאות יחד עם שר האוצר התנגדו ואמרו לנו - - -

עליזה לביא: תספרי לנו על ההצעה כי לא כולם מכירים.

אורלי לוי אבקסיס: ההצעה אומרת: בעצם החזרת השירות לידיים של משרד הבריאות בעיקר לאור הפיילוט.

אורלי לוי אבקסיס: אמרו לנו שאם הוא יצליח הוא יהווה דוגמה לשאר המחוזות.

אורלי לוי אבקסיס: הצליח הפיילוט.

אורלי לוי אבקסיס: אם היה ליצמן היום בתפקיד סביר להניח שכבר זה היה קורה כי הוא זה שהחזיר את מחוז דרום לידי משרד הבריאות.

אורלי לוי אבקסיס: אגב, איך הוא עשה את זה?

אורלי לוי אבקסיס: הוא עשה את זה בסוג של תחבולה.

אורלי לוי אבקסיס: אמר להם, 'רגע, זה המקום הכי כושל, בואו נעשה שם פיילוט.

אורלי לוי אבקסיס: היה וכשל הצדקתם את הטענה שלכם'.

אורלי לוי אבקסיס: כך הוא מכר את זה לאוצר.

אורלי לוי אבקסיס: 'היה והצליח נצטרך לקחת את הדגם ולהפיץ אותו לשאר המחוזות'.

אורלי לוי אבקסיס: זה הצליח.

אורלי לוי אבקסיס: וועדת שרים ביקשו ממני להמתין, הן משרד האוצר והן משרד הבריאות והן משרד החינוך כשכולם שייכים ל'יש עתיד'.

אורלי לוי אבקסיס: גם אמרו לנו שאם נתעקש הם יפילו את החוק לחלוטין, ביקשו לתת להם את הזמן.

אורלי לוי אבקסיס: אם תוכלי ללחוץ שם זו תהייה בשורה ואם נצטרך למלא את הלו"ז בעוד וועדה אז לא עשינו כלום.

עליזה לביא: תודה לחברת הכנסת אורלי לוי, חבר הכנסת חיליק בר בבקשה.

יחיאל חיליק בר: ממש בקצרה כי חשוב לשמוע את נציגי האוצר ולשמוע את התשובות שלהם.

יחיאל חיליק בר: אני מבקש לדבר על הדה ז'ה וו שדיברה עליו חברת הכנסת אורלי לוי וגם על סדרי עדיפויות וחלוקת תקציבים.

יחיאל חיליק בר: קודם כל מזעזע לחשוב שבמפעל הזה שבו מוחזקים ילדים יש אחות ל-5,000 איש ששייכות ל-12 בתי ספר.

יחיאל חיליק בר: זה המקום שהכי אפשרי שיקרו דברים ולא תהייה עזרה הראשונה.

יחיאל חיליק בר: גם אני כמו תמר גדלתי בבית ספר שהייתה בו אחות.

יחיאל חיליק בר: אגב, אני מאלה שחושבים שמדינה מתוקנת צריך לגמרי להיות רופא בכל בית ספר, אבל בואו לא נרחיק.

יחיאל חיליק בר: בין שיהיה רופא בכל בית ספר לבין זה שבבית הספר אין אחות, זו שערורייה.

יחיאל חיליק בר: אילן תחשוב שמפעל של 1,200 תלמידים יום-יום, אתה יודע מה זה 1,200 תלמידים קטנים.

יחיאל חיליק בר: יש לך ילדים וגם לי יש וכשאני רואה אותם אצלי בבית, מה קורה בבית הקטן שלי של 75 מ"ר, אני רואה את בית הספר - - -

פנינה תמנו: זה יותר.

פנינה תמנו: אני חושבת, שיש נתון שאנחנו לא מתייחסים אליו והוא ש-500 ילדים מגיעים מדי יום לחדרי המיון.

יחיאל חיליק בר: זה הדבר הבא שאני אגיד.

יחיאל חיליק בר: זה מוכיח את עצמו.

יחיאל חיליק בר: אנחנו רואים כמה ילדים מגיעים לחדרי המיון.

יחיאל חיליק בר: יכול להיות שבחלק מהמקרים האלה רופא יכול להציל חיים.

יחיאל חיליק בר: עזבו, ויתרתי על רופא.

יחיאל חיליק בר: אני לא בכזאת מדינה מפותחת כמו שאוהבים לחשוב.

יחיאל חיליק בר: אחות בבית הספר צריכה להיות הדרישה.

יחיאל חיליק בר: דיברנו קודם על תקציב בריאות התלמיד.

יחיאל חיליק בר: יכול להיות שעשו כאן השוואה לתאגידי המים, כמה שומנים יש שם?

יחיאל חיליק בר: לאן הולך הכסף?

יחיאל חיליק בר: למה הכסף הזה לבריאות התלמיד הולך לאותם שומנים ולאותן בירוקרטיות שאנחנו לא צריכים ולא הולך לילדים בשירות המידי שלהם שזה האחיות - - -

אורלי לוי אבקסיס: ועל האחיות, באילו תנאים הן נמצאות.

יחיאל חיליק בר: בדיוק.

יחיאל חיליק בר: צריך לבדוק את כל הנושא הזה של התקציב.

עליזה לביא: לא רק זה.

עליזה לביא: אתה יודע, אני כן מסתכלת אחורה, גם בחיי המקצועיים אקדמיים וגם בכלל.

עליזה לביא: את זה אני ממליצה לילדים שלי וגם לסטודנטים שלי.

עליזה לביא: כשאני לא מצליחה למצוא תשובות והיגיון אני הולכת לחפש בעבר.

עליזה לביא: מתי צומח המושג הזה של אחיות ושל עזרה, הבנה, רפואה והנרייטה סולד.

עליזה לביא: כשאני בכלל נולדתי והמדינה היא בת 16 ויש מערך רפואה של גם טיפות חלב, גם בבתי הספר ואיך אנחנו כאן בשנת 2014 למעשה הולכים אחורה.

עליזה לביא: הולכים אחורה, מה שלנו היה לילדים שלנו אין ולילדים שלנו גם לא יהיה אם אנחנו לא נבין כולנו כאן.

עליזה לביא: חברת הכנסת אורלי לוי, זה לא עניין "יש עתיד" או אין "יש עתיד".

עליזה לביא: לשם כך התכנסנו, כי ההחלטה לא הייתה "יש עתיד".

פנינה תמנו: צריכים להיות גם הוגנים, כי מי שעשה והביא להתדרדרות והפרטה זה לא "יש עתיד" ולכן לא צריך להיכנס.

פנינה תמנו: אני אוהבת מאוד את הגישה של חברת הכנסת תמר זנדברג.

יחיאל חיליק בר: אני מסכים אתך.

יחיאל חיליק בר: אנחנו הולכים למצב, שבו המדינה הולכת קדימה ואנחנו הולכים אחורה.

יחיאל חיליק בר: ההורים שלנו, שהיו יותר עניים מאתנו, יכלו לקנות דירה ואנחנו לא יכולים לקנות דירה.

יחיאל חיליק בר: המדינה הייתה יותר ענייה והייתה אחות בכל בית ספר.

פנינה תמנו: הכול בגלל מפלגת העבודה שהיא כל כך הרבה שנים בזירה הפוליטית.

יחיאל חיליק בר: מזל שיש עכשיו שר אוצר שהוא עילוי.

יחיאל חיליק בר: אנחנו צריכים לפנות לכלכלן הגאון יאיר לפיד ולהגיד לו 'אדוני תמצא לנו פתרון לסיפור הזה.

יחיאל חיליק בר: תעשה רביזיה בתקציבים של הדבר הזה ותראה איך מחזיר לפחות אחות לכל כמה בתי ספר בודדים'.

יחיאל חיליק בר: בטח לא למספרים שיש היום.

פנינה תמנו: במיוחד שלאור המספרים אין היגיון.

פנינה תמנו: ראשית אני פה כי אני באמת חושבת שזה נושא חוצה מפלגות.

פנינה תמנו: אנחנו מבינים שתחילת ההפרטה בכל נושא מתן שירות בריאות לילדים התחיל עוד אחורה לפני שאיש פוליטי כזה או אחר או שרים נכנסו לזירה.

פנינה תמנו: זה באמת נושא שחוצה מפלגות ונוגע לילדים שלנו.

פנינה תמנו: אני חושבת שגם בוועדות אחרות, בוועדה לזכויות הילד בה אני חברה דנו על לא מעט על כך שהאחיות יכולות לתרום כולל לבריאות הנפש.

פנינה תמנו: לעשות איתור מוקדם של ילדים שנמצאים במצוקה, ילדים שיש להם פגיעות בבית ולא לדבר על הנתון שהבאתי כאן על 500 ילדים שמגיעים מדי יום ביומו לחדרי המיון.

פנינה תמנו: יש כל כך הרבה מענים שהיה ניתן לתת אלמלא אותה הפרטה.

פנינה תמנו: אילו הייתה אחות בית ספר בצורה מסודרת.

פנינה תמנו: לצערי כמו חבריי, אין שום היגיון ובמיוחד שאנחנו רואים את העלייה החדה בהוצאה של המדינה, הוצאה מקופת המדינה לנושא הזה.

פנינה תמנו: התחושה שלי, לצערי, היה כאן לובי מאוד חזק של חברות שמרוויחות מזה.

פנינה תמנו: צריך לקרוא לילד בשמו.

פנינה תמנו: יש כאן אנשים שמשתכרים יפה מאוד, יש כאן חברות שעושות הון עתק על גבם של הילדים שלנו.

פנינה תמנו: מד"א, גם זאת שערורייה, הכסף שמועבר אליהם.

פנינה תמנו: על כל הדברים האלה צריך לדון.

פנינה תמנו: אני חושבת שיש כאן גם אותי וגם את יושבת ראש הוועדה, זה לא לשם הדיון, כל החברים כאן זה כדי להניע את התהליך.

פנינה תמנו: אם צריך להביא את השרים כדי שיבינו את הנקודה שאנחנו מבינים, לא בהכרח מדובר ביד זדונית שרוצה לרמוס את הזכויות של הילדים.

פנינה תמנו: את התבונה הזאת צריך לטפטף וצריך להמשיך ללחוץ ולהמשיך להסביר את מה שאנחנו רואים.

פנינה תמנו: אני מאוד מקווה שאת מה שאנחנו התחלנו נמשיך.

פנינה תמנו: גם במושב הקודם היו לא מעט דיונים ואנחנו ממשיכים גם במושב הזה.

פנינה תמנו: אנחנו בתקווה שבמושב הזה כן נצליח להגדיל או אם זה יהיה במחוזות נוספים שמעתיקים את המודל מהדרום ואחריו עוד מחוז נוסף.

פנינה תמנו: אני חושבת שצריך לשמוע, אני אשמח לשמוע גם את הגורמים המקצועיים וגם את האוצר שייתן הסבר למה למרות ההוצאות הכפולות והמכופלות עדיין ממשיכים את הקו.

עליזה לביא: תודה.

עליזה לביא: נשמע אולי את משרד הבריאות ואחר כך נשמע את חבר הכנסת אילן גילאון.

עליזה לביא: בבקשה מירה חונוביץ מפקחת ארצית בריאות הציבור.

עליזה לביא: בבקשה.

<מירה חונוביץ: כל הנתונים הוצגו על ידיכם, כל החומרים, הוועדות, עמדת משרד הבריאות.

<מירה חונוביץ: כלומר, אין חולק על כך שאנשי המקצוע במשרד הבריאות סבורים שהשירות צריך להינתן על ידי משרד הבריאות.

<מירה חונוביץ: המצב הוא כזה שהוא לא ניתן וזה המקום שמשרד האוצר ייתן את המענה למה.

<מירה חונוביץ: כמו שאת אמרת ההפרטה נכשלה ומשרד הבריאות הצליח.

<מירה חונוביץ: לא צריך לקרוא לדרום 'פיילוט' כי אנחנו נתנו את השירות לפני זה וזה היה בסדר, לא חשוב - - -

עליזה לביא: זה כן חשוב, מאוד חשוב.

<מירה חונוביץ: אני מבקשת לחלק את הדיון לשני ערוצים עיקריים ולתת חלק, אמרת שאת הולכת לעבר ולכן אני רוצה ברשותך לתרום עוד חלק של מידע לגבי העבר.

<מירה חונוביץ: תמיד הייתה תקינה של אחיות בבתי ספר.

<מירה חונוביץ: גם בהיסטוריה הרחוקה אף פעם לא הייתה אחות כל יום בבית הספר אלא זה היה לפי מספר תלמידים.

<מירה חונוביץ: אלא שפעם התקינה הייתה ריאלית וסבירה.

עליזה לביא: מה זה אומר, פעם?

<מירה חונוביץ: נכנסתי למערכת הציבור בשנת 1982 והיית נוסחה של המכון לפריון העבודה דאז שקבע תקינה לבית הספר.

<מירה חונוביץ: תקינה שאומרת שאחות עובדת במשרה מלאה בבית ספר שיש לו 1,600 תלמידים.

<מירה חונוביץ: עשו את החלוקה של הפעילויות וכדומה.

<מירה חונוביץ: אם מדובר שיש 500 תלמידים אז הייתה אחות ביומיים או שלושה בבית הספר בהתאם למספר התלמידים.

<מירה חונוביץ: זו לפחות עובדה שאני חייבת להביא על דיוקה.

אורלי לוי אבקסיס: אז בעצם איישו אותה לבית ספר קרוב וגם היא הייתה במרחק עם אופציה להקפיץ אותה למקרה ש - - -

עליזה לביא: מירה אני מבקשת להבין את הנתונים ל- 1,600 תלמידים הייתה אחות במשרדה מלאה.

עליזה לביא: 40 שעות שבועיות בבית ספר שבו 1,600 תלמידים.

<מירה חונוביץ: אחר כך התקינה הזאת הלכה והשתנתה.

<מירה חונוביץ: אגב, לצערנו העבודה של המכון לפריון העבודה גם לגבי תקינה בטיפות חלב וגם בבתי הספר עודכנה בכל פעם שנוספו פעילויות כמו חיסונים נוספים או בדיקות, אבל היא אף פעם לא הוכרה רשמית.

<מירה חונוביץ: התקינה הזאת, העבודה הזאת לא הוכרה רשמית, אבל זה היה איזה סטנדרט שעל פיו פעלנו כי העבודה הייתה טובה.

<מירה חונוביץ: כשלא היו תקנים, כשלא היו תקציבים, כשהמצב התחיל להיות יותר גרוע אמרנו אוקיי, לא 1,600 שיהיה 1,800 אחר כך זה עלה עד למצב שהתדרדר למה שהוא התדרדר.

אורלי לוי אבקסיס: אחת ל-5,000.

<מירה חונוביץ: אני מבקשת לומר עוד משהו, היום אין תקינה, אבל אנחנו בהחלט מתקציבים פעילויות.

<מירה חונוביץ: לכל פעילות אנחנו מוסיפים הרבה זמן של אחות כמו למשל לנושא של תשאול תלמידים, לתיעוד, של יצירת קשר עם הורים.

<מירה חונוביץ: אנחנו מנסים לעשות - - -

עליזה לביא: אני עשיתי תחקיר לבת שלי לפני שהגעתי לכאן, אין דבר כזה, אין מוטציה כזאת, אין חיה כזאת.

עליזה לביא: אגב, יש לכם נתונים על חיסונים?

עליזה לביא: מהם הנתונים שלכם?

<מירה חונוביץ: הנתונים הם בין 95% ל-97% בכלל החברות.

<מירה חונוביץ: זה תלוי בחיסונים השונים, בכיתות השונות.

<מירה חונוביץ: התמונה זהה בכל - - -

עליזה לביא: חיסון צוואר הרחם שאתם במקרה הטוב שולחים פתק להורים שילכו ללשכת הבריאות - - -

אורלי לוי אבקסיס: לא.

אורלי לוי אבקסיס: לא.

אורלי לוי אבקסיס: לא עושים את זה בבית הספר.

אורלי לוי אבקסיס: הבת שלי - - -

עליזה לביא: הבת שלך בכיתה ח'.

עליזה לביא: אני מדברת על בנות, לפני שהייתה ההחלטה.

עליזה לביא: מהו האחוז של בנות - - -

<מירה חונוביץ: נמוך.

<מירה חונוביץ: 2%

עליזה לביא: מאוד נמוך.

עליזה לביא: עשיתם משהו בעניין הזה?

עליזה לביא: תשימו לב, 2%.

<קריאה: יש אחות שתדבר על זה.

<מוריה אשכנזי: אין אחות שתדבר על זה.

<מוריה אשכנזי: מחר היא צריכה לבוא עם החומר והיא צריכה באיזו צורה להתמודד באותו יום עם אותם הורים שמתנגדים וזה מדובר בשיחות טלפון.

עליזה לביא: הקדשנו וועדה לחיסון צוואר הרחם.

<מירה חונוביץ: חיסון צוואר הרחם לא דומה לשאר החיסונים.

<מירה חונוביץ: החיסון הוא חיסון חדש.

<מירה חונוביץ: יש התנגדות מאוד גדולה לחיסון הזה דווקא בקרב שתי קבוצות אוכלוסייה גדולות: החרדים והאוכלוסייה במגזר הערבי.

<מירה חונוביץ: יש התנגדות מכיוון והחיסון הזה בהבנתם מקושר עם יחסי מין.

<מירה חונוביץ: מדובר על מחלות שעוברות ביחסי מין ולכן הם מעדיפים לתת את החיסון לא בכיתות ח' אלא בכיתות יותר גבוהות.

<מירה חונוביץ: יש עכשיו מהלכים במשרד הבריאות כדי לבחון איך להתמודד עם ההתנגדויות האלה והאם אפשר לתת מענה כזה או אחר.

<מירה חונוביץ: החיסון הזה ניתן בבתי ספר, עושים מאוד מאמצים גם על ידי משרד הבריאות לקדם.

<מירה חונוביץ: לא צפינו שתהיינה כאלה התנגדויות.

<מירה חונוביץ: ההתנגדויות מאוד גדולות הן מוועדי הורים, מנהלי בתי ספר שלא נותנים לאחיות להיכנס.

אורלי לוי אבקסיס: זה יותר במגזר החרדי.

עליזה לביא: חרדי וערבי וגם כאן.

<מירה חונוביץ: לא בכל המגזר הערבי.

<מירה חונוביץ: במזרח ירושלים, יש התנגדות מאוד גדולה.

<מירה חונוביץ: אלו התנגדויות מאוד גדולות שצריך לשים על השולחן.

עליזה לביא: אנחנו הקדשנו לזה וועדה.

עליזה לביא: רק רציתי את הנתון מה קורה במחזורים שלא היה חוק ולא הייתה אחות בבית הספר והיה צריך היה ללכת ללשכת הבריאות.

עליזה לביא: לקבל את הנתון הזה כדי להבין מה זה אומר שהאחריות חוזרת בחזרה להורים, ומה המימוש.

<שרית יערי: אני מרכזת את הנושא הזה ואני מרכזת את הבקרה במשרד הבריאות על בריאות התלמיד.

<שרית יערי: כשנכנס החיסון נגד HPV לסל התרופות הוא נכנס באמצע השנה.

<שרית יערי: הוא נכנס בינואר 2013 ואנחנו תמיד מתחילים לחסן שנתונים בחודש ספטמבר.

<שרית יערי: התכוונו להתחיל בספטמבר.

<שרית יערי: הוחלט שמי שהיה בכיתה ח' בינואר ,2013 כן לאפשר לאלה שהיום הם בכיתה י' ובשנה שעברה הם היו בכיתה ט' ולאפשר להם כן להתחסן ולבוא עצמאית ללשכות הבריאות.

<שרית יערי: אנחנו יודעים שרק 2% הגיע כשזה לא נעשה דרך שירותי הבריאות לתלמיד.

עליזה לביא: תודה.

עליזה לביא: לפני השאלות, אני מבקשת לשמוע את משרד האוצר.

<מירה חונוביץ: סליחה, אני מבקשת לומר עוד שני דברים.

<מירה חונוביץ: אני מבקשת לחלק את הדיון לשני דברים.

<מירה חונוביץ: יש את השירות שנותנים לתלמידי בתי הספר שכולנו מסכימים שזה שירות מאוד חשוב.

<מירה חונוביץ: אני בנוסף לכל הפעילויות שהן כיסוי חיסונים ובדיקות, תמיד אנחנו מדברים על רוח השירות.

<מירה חונוביץ: זה אותו מפגש של אחות עם הילד שהוא יכול לספר לה את כל הסיפורים - - -

אורלי לוי אבקסיס: מתי?

אורלי לוי אבקסיס: בכמה שניות שהיא צריכה להכניס את השעון לעצר וגם צריכה להספיק לחסן, גם להסתכל וגם וגם - - -

<מירה חונוביץ: אין לה זמן לזה.

<מירה חונוביץ: אין זמן.

<מירה חונוביץ: אני אומרת שזה חלק מאוד חשוב שאנחנו שמים את הדגש ושמים אותו בבקרות.

<מירה חונוביץ: החברות אם הן תרצנה לספר מהן עושות בנדון הן תספרנה.

<מירה חונוביץ: אני כן רוצה שנפריד את הדיון לשני דברים.

<מירה חונוביץ: ראשית, מה קורה בבתי הספר לעומת תנאי העסקה של האחיות.

<מירה חונוביץ: השירות הופרט.

<מירה חונוביץ: בפעם הראשונה הוא היה באגודה לבריאות הציבור ואחר כך חברת "נטלי" זכתה במכרז.

<מירה חונוביץ: לשמחתנו אילנה כהן מההסתדרות עשתה מהלך מאוד גדול והיא אמרה שעד שלא ישופרו תנאי האחיות, מוריה אולי תוכל להרחיב על זה, עד שלא ישוו תנאי האחיות לתנאי האחיות שעבודות במדינה מבחינת כל מה שמגיע בתוספות, היא לא נתנה להם אישור.

פנינה תמנו: בגלל שזה נושא חשוב, מי צריך לדון על תנאי ההעסקה בנפרד?

<מירה חונוביץ: בגלל שאין להן את הביטחון - - -

<קריאה: כל שלוש שנים הן עוברות.

עליזה לביא: על אחיות בתי הספר אנחנו יודעים את הכול.

עליזה לביא: אנחנו יודעים שיש רגרסיה ובכלל המקצוע הוא מקצוע שיורד מהמקום שלו ויש פחות מבקשות לבוא וללמוד.

עליזה לביא: נכון, הכול נכון, אבל בואו נתמקד בדיון.

עליזה לביא: אני רוצה לעצור כאן.

עליזה לביא: אני רוצה לעבור לאוצר עכשיו.

<שירה איתן: זאת הוועדה למעמד האישה.

<שירה איתן: זה הדיון.

<שירה איתן: איך כל שנים אנחנו מאפשרים - -

עליזה לביא: גברתי סליחה, לא קיבלת רשות דיבור.

עליזה לביא: אני אחזור אליך.

עליזה לביא: כעת אני מבקשת לשמוע את האוצר.

עליזה לביא: אורי שומרת רכז בריאות באגף התקציבים בבקשה.

עליזה לביא: סליחה, קודם חבר הכנסת אילן גילאון.

אילן גילאון: אני כבר הזדקנתי בתוך הדיון הזה.

אילן גילאון: יש שתי הערות מאוד קצרות.

אילן גילאון: אני לפחות מתחילת הכנסת התשיעית ועוד לפני הוועדה הזאת שאת עומדת בראשה ושערות צמחו בלחיו של שר האוצר.

אילן גילאון: אנחנו הגענו לאותה מסקנה, זה המודל המובהק ביותר לכישלונה של ההפרטה ולמה.

אילן גילאון: יש פה חמסנות וחמדות של מעטים, טמטום של מערכות ואוזלת יד וחוסר אחריות וסבל של המונים.

אילן גילאון: כלומר, מכל המרכיבים האלה, מה באמת גברתי חושבת שזה משנה כמה חיסונים נתנו.

אילן גילאון: אנחנו מכירים את המערכת הזאת על בוריה.

אילן גילאון: לכן הדיון היחידי שחשבתי שאני משתתף בו היום זה לקבל לוח זמנים מתי הדבר הזה קורה, כמו שקיוויתי קודם.

אילן גילאון: בכל המערכות אנחנו רואים את הדבר הזה .

אילן גילאון: זה ויסקונסין, אני קורא לזה קוד ויסקונסין, קורא לכל תופעה ולכל הדבר.

אילן גילאון: שיהיה ברור אחת ולתמיד ההבדל בין הפרטה טובה לפרטה לא טובה, מהפרטה טובה נהנים ממחיר יותר טוב, משירות יותר טוב, מנגישות יותר טובה.

אילן גילאון: מהפרטה גרועה בדיוק להפך מזה, נהנים מעטים וסובלים רבים.

אילן גילאון: כמה פעמים צריך להגיע לאותן מסקנות?

אילן גילאון: שוב באו מהסתדרות האחיות, ושוב יסבירו במשרד הבריאות כמה חיסונים נתנו ואיך "נטלי" וכדומה.

אילן גילאון: גברתי, צריכים להיכנס ללוח זמנים.

אילן גילאון: הדבר הזה חייב לחזור.

אילן גילאון: בואו פעם אחת לא נלך ל-OECD, מה דעתכם?

אילן גילאון: בואו נלך לישראל בשנות ה-60.

אילן גילאון: מה הבעיה?

אילן גילאון: נלך לישראל בשנות ה-60 וגם נבין שעבודתם של אנשים הוא לא דבר מגונה.

אילן גילאון: אנחנו לא צריכים כל הזמן לצמצם.

אילן גילאון: אנחנו כן צריכים להרחיב.

אילן גילאון: זה נכון, זה מסלול טוב מכל הבחינות לעבודה.

אילן גילאון: אני רוצה להחזיר את אחות בית הספר לבית הספר מבלי לעשות עכשיו עוד פעם מחקר משווה.

עליזה לביא: תודה.

עליזה לביא: אני שמחה שנמצאים פה חברי כנסת כמעט מכל סייעות הבית.

עליזה לביא: אני חושבת שאם נשתף פעולה יחד נדע להחזיר ולקדם את זה ולפחות לאמץ את המודל הקיים על עוד אזורים.

עליזה לביא: בבקשה אורי.

<אורי שומרת: שלום, אני רכז בריאות באגף התקציבים.

<אורי שומרת: ראשית, חשוב להדגיש שזה לא הפרטה.

<קריאה: כבר הצחקת.

<קריאה: זה כאילו?

<אורי שומרת: אני לא אומר את זה בשביל להפיץ בדיחה.

<קריאה: אבל הצלחת.

<אורי שומרת: אני אסביר.

דב חנין: קודם כול טוב שמשרד האוצר מתייחס להפרטה כרעה, כבר התקדמנו.

<אורי שומרת: לא אמרתי שזה רע, אמרתי שכאן אין הפרטה.

<אורי שומרת: כאן יש שנוי מודל להעסקה.

<אורי שומרת: המדינה - - -

<קריאה: זו מילה מכובסת להפרטה.

<אורי שומרת: לא מעבירים כאן את שירות הבריאות לתלמיד לאיזו חברה סינית או לאיזה טייקון.

<קריאה: זה אותו הדבר.

<אורי שומרת: השירות הזה ממשיך להיות ממומן באופן מלא על ידי המדינה.

<אורי שומרת: זה שירות ציבורי, הוא ממומן מתקציב המדינה - - -

פנינה תמנו: החברות המפעילות הן ציבוריות?

דב חנין: הכסף ציבורי.

פנינה תמנו: צריך להיות רציניים.

<אורי שומרת: המדינה קובעת את הסטנדרט, המדינה מבקרת על הסטנדרט, המדינה - - -

דב חנין: כך נראית הפרטה.

<אורי שומרת: המדינה אחראית על השירות, המדינה מממנת, ההספקה היא על ידי חברה פרטית.

דב חנין: זה מה שהסבירו לנו על ההפרטה כאן בכנסת.

תמר זנדברג: מה לא הפרטה בזה?

עליזה לביא: חברת הכנסת אורלי לוי, את המצב היום שמענו, בואו נתכנס לדיון.

עליזה לביא: תנו להמשיך.

<אורי שומרת: יש וועדות ציבוריות רבות.

<אורי שומרת: וועדת נתניהו דיברה על כך שצריך להפריד את משרד הבריאות מניגוד העניינים שלו.

<אורי שומרת: משרד הבריאות הוא רגולטור, הוא משרד שקובע מדיניות, הוא משרד שצריך לקבוע את הסטנדרטים.

פנינה תמנו: ממש לא, הוא משרד שנותן גם שירותים.

<קריאה: אבל יש לך גם את וועדת אמוראי.

<קריאה: אל תשכח אותה.

<אורי שומרת: הוא לא יכול לבקר את עצמו, למה, כי הוא בניגוד עניינים בדבר הזה.

<אורי שומרת: כאשר גוף - - -

תמר זנדברג: תגיד, אתה מדבר ברצינות?

תמר זנדברג: אני רוצה להבין.

תמר זנדברג: סליחה, לא, לא.

תמר זנדברג: זה דבר מקומם שאי אפשר לעבור עליו.

תמר זנדברג: יושב כאן פקיד ממשלתי שאומר לנו שמשרד ממשלתי נותן שירות לאזרחי המדינה יש בכך ניגוד עניינים.

תמר זנדברג: אני רוצה שהוועדה תרעש על האמירה הזאת.

דב חנין: אבל משרד האוצר נותן שירות לאזרחי המדינה והוא נמצא בניגוד עניינים גם כן.

תמר זנדברג: ניגוד עניינים כדי לטהר שירות שמשרד ממשלתי נותן לאזרחי ישראל.

תמר זנדברג: זו אמירה מאוד מאוד ברורה לפרוטוקול.

אילן גילאון: תגיד 'עולה לנו יותר'.

אילן גילאון: באמת זה משפט - - -

תמר זנדברג: זה מתסכל, יש גבול מה אפשר להגיד לחברי כנסת.

עליזה לביא: רגע, שנבין מה שהוא התכוון לומר.

עליזה לביא: בבקשה אדוני.

דב חנין: למרות שזה עולה לנו יותר ההסבר שאנחנו שומעים הוא הסבר אידיאולוגי.

דב חנין: אין טעם במשרד הפנים, אין טעם במשרד החינוך, אין טעם במשרד הבריאות.

דב חנין: אנחנו צריכים לבטל את מדינת ישראל.

דב חנין: נפריט את הכול לכל מיני גורמים פרטיים כי כולנו בניגוד עניינים.

דב חנין: גם אנחנו צריכים ללכת הביתה.

עליזה לביא: אורי, אני לא מצליחה להבין.

עליזה לביא: תסביר לי בבקשה, אתן לך לדבר ואף אחד לא יפריע לך, אני רוצה להבין.

<אורי שומרת: כמו שאמרתי, את זה לא משרד האוצר אמר, וועדות ציבוריות.

<אורי שומרת: תקראו את דוח נתניהו שדיבר שצריכים להפריט את הרפואה המונעת מהמדינה.

<אורי שומרת: המדינה צריכה לפקח, המדינה צריכה לקבוע סטנדרטים, המדינה צריכה לעשות רגולציה, צריכה לממן גם - - -

אורלי לוי אבקסיס: סליחה, הוועדה הזאת אחרי שראתה את התוצאות של אותם מסקנות של הוועדה הקודמת אומרת נכשלנו הלכה למעשה לפי העובדות בשטח.

אורלי לוי אבקסיס: היישום של וועדת נתניהו לא עובד הלכה למעשה, קיבלנו שירות פחות טוב במחיר הרבה יותר יקר ולכן יצאה וועדה חדשה.

אורלי לוי אבקסיס: יש לה מסקנות חדשות וגם מביאה לך בנתונים מדויקים כמה אחיות היו, איזה שירות ניתן, לכמה תלמידים כל אחות.

אורלי לוי אבקסיס: תגיד, למה אתם מקיימים וועדות?

דב חנין: אורי, שאלה.

דב חנין: אפשר לבלבל את משרד - - -

עליזה לביא: חבריי, זה לא טוב מה שאנחנו עושים.

עליזה לביא: אני רוצה לשמוע את הדברים עכשיו.

עליזה לביא: בבקשה תתאפקו.

עליזה לביא: אני מכירה את החומר כמוך, כעת אני רוצה לשמוע את הדברים וגם לטובת הפרוטוקול חשוב לי לשמוע אותם.

<אורי שומרת: לעניין הזה זה מה שהוועדות המליצו.

<אורי שומרת: אני חושב שלעניין הזה זו המלצה נכונה.

אורלי לוי אבקסיס: כלומר הוועדה שהתכנסה - - -

עליזה לביא: חברת הכנסת לוי אני מבקשת ממך לתת לו לדבר.

עליזה לביא: למה אתה רוצה להתייחס?

עליזה לביא: אני רוצה להתייחס לעניין התקציבי.

עליזה לביא: אי אפשר לקחת את תקציב 2007 עם מספר התלמידים של 2007 במחירים של 2007, לקחת את הסכמי השכר של 2007 ולבוא ולהשוות אותם לשנת 2014.

עליזה לביא: לא נכון לעשות את זה.

עליזה לביא: קודם כל תקציב משרד הבריאות כתקציב – תקציב משרד הבריאות עלה ביותר מ- 50%.

עליזה לביא: היו הסכמי שכר דרמטיים בתחום האחיות, יש גידול בעלויות ההפעלה, מדד הצרכן עלה, הדלק עלה - - -

פנינה תמנו: לא זאת השאלה.

פנינה תמנו: השאלה היא אם היום השירות היה מופעל במתכונת הקודמת, האם אתה יכול לומר שזה היה עומד על אותו סך תקציב שיוצא בשנת 2014?

פנינה תמנו: הרי אתה יודע שזה עדיין היה יותר זול.

<אורי שומרת: לא.

<אורי שומרת: אני אענה.

<אורי שומרת: גם יש שיפור בסטנדרט ובכיסוי - - -

אורלי לוי אבקסיס: אחת ל- 5,000, זה שיפור?

עליזה לביא: אחת ל- 5,000 זה שיפור?

עליזה לביא: מהם המדדים שלך לשיפור.

פנינה תמנו: אני לא חושבת שפקידים צריכים לענות על שיפור בסטנדרט.

אורלי לוי אבקסיס: אחת ל- 5,000 לעומת אחת ל-2,000, זה שיפור בסטנדרט.

דב חנין: משרד הבריאות לא יודע להגיד לנו את זה?

דב חנין: למה הוא אומר לנו בדיוק את ההפך?

דב חנין: כי משרד האוצר מבין יותר טוב ממשרד הבריאות בבריאות.

דב חנין: אדוני מומחה לבריאות?

<אורי שומרת: אדוני מדבר לפי נתוני תקציב, כעניין כלכלי.

אורלי לוי אבקסיס: הנתונים מופיעים בוועדה של גרמן, הוועדה שהשרה גרמן מינתה, אתה סותר את הנתונים האלה?

<אורי שומרת: זה לא וועדת גרמן.

עליזה לביא: אתה מכיר את המסקנות של ועדת גרוטו?

עליזה לביא: הדברים שלך מתייחסים עכשיו לאחר הדוח הזה?

עליזה לביא: תענה.

<אורי שומרת: לעניין המחיר, בדרום לא יותר זול לספק את זה.

<אורי שומרת: כשהמדינה מספקת את זה - -

אורלי לוי אבקסיס: מראש זה לא היה יותר זול.

אורלי לוי אבקסיס: אף אחד לא רצה את מחוז דרום.

אורלי לוי אבקסיס: אף אחד לא רצה את מחוז הדרום.

תמר זנדברג: כמה כסף הזרמתם כדי להציל את ההפרטה של אחיות בתי הספר.

עליזה לביא: אני מצטערת, אני לא מצליחה לשמוע, אני לא מצליחה להתקדם בדיון.

עליזה לביא: אני רוצה בבקשה לשמוע ולהבין מה ההתייחסות שלכם לדוח האחרון שיצא.

<אורי שומרת: אני עונה לעניין הזה.

<אורי שומרת: בעניין המחיר, כמו שבדרום זה לא עולה יותר זול מאשר במרכז, בצפון או בירושלים.

<אורי שומרת: כלומר להעביר את זה למדינה זה לא יותר זול.

<אורי שומרת: ההעברה לספקים חיצוניים לא מייקרת את השירות.

<אורי שומרת: נאמרו כאן אמירות שהמדינה משלמת יותר - - -

אורלי לוי אבקסיס: מבקר המדינה אמר.

אורלי לוי אבקסיס: אתה אומר שמבקר המדינה לא יודע מה הוא מדבר?

<אורי שומרת: זה עולה בדיוק אותו דבר.

תמר זנדברג: אוקיי, זה עולה אותו דבר, אבל זו אידיאולוגיה שזה יהיה פרטי.

תמר זנדברג: למה?

תמר זנדברג: כי משרד ממשלתי שמספק שירות לאזרחים זה ניגוד עניינים.

עליזה לביא: יש פה הרבה אנשים שרוצים לדבר והם גם לא יצליחו כי אני צריכה היום ללכת לוועדת הכנסת.

עליזה לביא: או שנקיים דיון או שנעצור את הישיבה כאן.

עליזה לביא: בבקשה.

<אורי שומרת: נכון שבהעברת השירות בהתחלה היו חבלי לידה קשים והמכרז הראשון לא היה מוצלח.

<אורי שומרת: הפיקו לקחים.

<אורי שומרת: המכרז החדש לא מבוסס על מחיר, הוא מבוסס על איכות בלבד.

<אורי שומרת: החברות מחויבות להעסיק אחיות, 380 לעומת 200 במכרז הקודם.

<אורי שומרת: אנחנו מדברים על כך, זה לא כמו במדינה שאם לא מצליחים לאייש תקן אחות אז פשוט אין אחות.

אורלי לוי אבקסיס: בגלל המצב הזה אחיות עוזבות את המקצוע.

אורלי לוי אבקסיס: תבינו מה גורם למה, הביצה או התרנגולת.

אורלי לוי אבקסיס: בשורה התחתונה הן עוזבות בגלל המצב.

פנינה תמנו: השאלה האמתית, אם ציבור האחיות לא מרוצה כולל מתנאי העסקתן, אם ציבור התלמידים לא מרוצה וההורים לא מרוצים, מדוע האוצר מתעקש?

<אורי שומרת: קודם כל ציבור האחיות מעוניין להיות עובד מדינה.

<אורי שומרת: לגבי שביעות התלמידים, אני לא חושב שעשו סקר שביעות רצון - - -

פנינה תמנו: לא שאלתי מהם המניעים שלהם.

פנינה תמנו: שואלת - - -

עליזה לביא: למה צריך לעשות סקר שביעות רצון?

עליזה לביא: איזו שביעות רצון יכולה להיות מאחת ל-5,000.

פנינה תמנו: למה ההתעקשות של האוצר?

פנינה תמנו: אתה מחזק את הטענה שלנו אם אתה טוען שאין פערים בהוצאה של משרד האוצר.

פנינה תמנו: מהו האינטרס של משרד האוצר להתנגד למרות שבאמת מכלול הנוגעים בדבר לא מרוצים.

עליזה לביא: משפט סיכום שלך.

עליזה לביא: בבקשה שתי דקות לסיכום.

<אורי שומרת: מאז שהשירות עבר לספק חיצוני היו שדרוגים רבים לשירות הזה, שירותים שלא היו בשנת 2006-2007.

<אורי שומרת: א', פתאום היו בקרות.

<אורי שומרת: מבקר המדינה בדוח שלו העביר ביקורת חריפה על כך שהמדינה כרגולטור לא עושה בקרות מספקות בתחום בריאות התלמיד כשזה היה במדינה.

<אורי שומרת: מאז שהשירות עבר לספק חיצוני בשנת תשע"ג היו 1,400 בקרות.

<אורי שומרת: יש ביקורת צמודה של המדינה שממנת את השירות.

<אורי שומרת: בדיקת שהשירות הזה ניתן כמו שצריך.

אורלי לוי אבקסיס: מה הבעיה לעשות את הביקורת גם כשהמדינה - - -

<אורי שומרת: יש מערכת מחשוב של אחיות - - -

פנינה תמנו: אבל היה אפשר לעשות מחשוב בתוך המדינה.

<אורי שומרת: לא היה, לא עשו, לא הייתה תחרות, יש ספק פרטי.

אורלי לוי אבקסיס: היום אנחנו נמצאים בטכנולוגיה מתקדמת.

אורלי לוי אבקסיס: הכנסת ממשק.

אורלי לוי אבקסיס: אני לא אומרת לחזור אחורה למלא דפים ביד.

אורלי לוי אבקסיס: השאלה היא, לא ניתן להשאיר את הביקורת ואת מערך הבדיקה ועדיין להחזיר את זה למשרד הבריאות כמו שכל הגורמים המקצועיים אומרים כולל משרד הבריאות.

אורלי לוי אבקסיס: אגב, גם עמדת הגורמים המקצועיים במשרד החינוך זהה בנושא הזה, גם מבקר המדינה וגם בג"צ.

אורלי לוי אבקסיס: מה נשאר?

אורלי לוי אבקסיס: אתה מצטט כל הזמן את וועדת נתניהו.

אורלי לוי אבקסיס: השאלה שלי, בן כמה היית כשהוועדה הזאת התכנסה?

אורלי לוי אבקסיס: בגן.

אורלי לוי אבקסיס: זה קשור כי היו עוד וועדות מאז.

<אורי שומרת: אני מסתכל על הנתונים, בסוף בשורה האחרונה אני מסתכל על הנתונים, 95 אחוזי כיסוי.

<אורי שומרת: 95 אחוזים .

<אורי שומרת: כשאני מסתכל על 2006 על 2003, 2004 אני רואה 60%, 70% - - -

<קריאה: זה לא נכון,

עליזה לביא: תודה.

עליזה לביא: בבקשה פרופסור יונה אמיתי, הסתדרות הרפואית בישראל.

אורלי לוי אבקסיס: רגע, מה הבשורה שמשרד האוצר אמר?

אורלי לוי אבקסיס: אין בשורה.

<קריאה: אתה מדבר על השקעה בכוח אדם ועל תחלופה - - -

עליזה לביא: פרופסור יונה אמיתי הסתדרות הרפואית בישראל.

עליזה לביא: בבקשה אדוני.

<יונה אמיתי: שלום.

<יונה אמיתי: ספרתי למעלה מ-33 דיונים שאני אישית השתתפתי בהם בחמש וועדות שונות של הכנסת.

<יונה אמיתי: אם כך, זה אולי הנושא החם ביותר בין חברי הכנסת.

<יונה אמיתי: אני מקווה שמהדיון הזה אפשר ללמוד משהו ולא שזה עוד מסמן דיון לאורך הדרך.

<יונה אמיתי: אני פרשתי ממשרד הבריאות אחרי 8 שנים אחרי שהייתי בתפקיד מנהל המחלקה לאם ולילד המתבגר, בדיוק על רקע זה.

<יונה אמיתי: בשנת 2007 צפתי את כל הכשלים מבחינה מקצועית, פרופסיונאלית, כלכלית ותדמית – הכול קרה אחת לאחת.

<יונה אמיתי: העניין הוא, היה ומדובר על השירות נזה שדווקא האוצר ניצב מצד אחד של המתרס וכל יתר הגורמים המקצועיים, משרדי הממשלה בצד השני אז צריך לשאול למה.

<יונה אמיתי: זה מנטרה, זה הפך למן דגל אדום שלא לצורך.

<יונה אמיתי: אם אפשר לקבל הזדמנות לדבר עם שר האוצר בפורום הזה באופן ענייני הוא יבין את העניין.

<יונה אמיתי: לכולנו זה כל כך ברור כאן בחדר הזה.

<יונה אמיתי: מכניסים פי שניים כסף ומקבלים שירות שמבחינת פרוצדורות וחיסונים, כי זה המדד העיקרי, הם עושים V והולכים הלאה.

<יונה אמיתי: אבל מבחינת כל הדברים שמירה חונוביץ דיברה: הנשמה של השירות, גאוות היחידה, ההזדהות של האחות עם התפקיד – אנחנו מקבלים חצי ממספר האחיות באותו תקציב.

<יונה אמיתי: השירות הזה הוא עתיר כוח אדם.

<יונה אמיתי: כשאתה אומר שתשומות כוח אדם עלו, מרכיב כוח האדם הוא המרכיב העיקרי כאן.

<יונה אמיתי: יש חצי ממספר האחיות לתקציב גדול יותר.

<יונה אמיתי: זאת אומרת, יש כאן בעצם סוג של ביצוע שירות ברמה הטכנית פרוצדוראלית כדי לעמוד במדדים ולקבל את התקציב ולהמשיך הלאה.

<יונה אמיתי: אבל כל המרכיבים האחרים החשובים של אחות בית ספר, של הקשר עם הילד, עם המשפחה, של רצף טיפולי – הכול הלך, לקחו את הנשמה מהשירות.

<יונה אמיתי: השאלה היא, למה זה קורה?

<יונה אמיתי: יש כפילויות, יש שלושה מנגנונים שמפעילים את שלושת המערכות השונות.

<יונה אמיתי: לכל מערכת יש מטה, יש מערך הדרכה, מערך הכשרה, מערך בקרות.

<יונה אמיתי: זה לא יעיל, זה לא חכם ולא נכון מבחינה כלכלית.

<יונה אמיתי: זה מעבר לכל הנושאים הפרופסיונאליים שכל אנשי המקצוע מסכימים איתם.

<יונה אמיתי: אני חושב שאם רוצים שהדיון הזה יוביל למשהו נוסף ולא עוד דיון נוסף לאורך הדרך, צריך באמת, כמו שאמר חבר הכנסת גילאון, ללכת ללוחות הזמנים ולהחלטה עקרונית ששר האוצר יהיה מעורב בה באופן אישי.

<יונה אמיתי: לא להמשיך את המנטרה כמו שרביט שעובר מיד ליד במשך שש כנסות וחמש וועדות שונות ודיון עקר.

עליזה לביא: חברת הכנסת אורלי לוי את יכולה להחליף אותי לעשר דקות בבקשה.

עליזה לביא: אני רצה לוועדת הכנסת ואחזור.

עליזה לביא: (היו"ר אורלי לוי אבקסיס)

אורלי לוי אבקסיס: בהחלט.

<מוריה אשכנזי: אני מבקשת להגיב על דברי נציג האוצר.

<מוריה אשכנזי: א', התהליך של הכחדת השירות הזה התחיל בשנת 2003 כאשר התקציב הראשוני היה 87 מיליון שקל, אז אנחנו נתנו את השירות ואומנם עם אוכלוסייה של תלמידים יותר קטנה.

<מוריה אשכנזי: הורידו את זה ל- 70 מיליון וכבר אז פוטרו 300 אחיות - -

אורלי לוי אבקסיס: כמה אחיות היו בתוך המערך לפני?

<מוריה אשכנזי: 600.

אורלי לוי אבקסיס: היום עשית מכרז על 370 אחיות אמרת, הגדלה של מספר המועסקים.

<יונה אמיתי: מישהו גוזר את הקופון הגדול.

אורלי לוי אבקסיס: לא, אבל מספר התלמידים גדל.

אורלי לוי אבקסיס: בהתחלה לפני שהתחילו לאכול את השירות הזה היו שם פי שתיים כוח אדם.

<אורי שומרת: פי שתיים אחיות, לא כוח אדם.

<אורי שומרת: יש קלינאיות תקשורת, הרצאות שמבוצעות על ידי - - -

אורלי לוי אבקסיס: אחיות, אחיות.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו שירות התלמיד, אנחנו לא בדיון אחר.

<מוריה אשכנזי: אתה הזכרת את ועדת האמוראי.

<מוריה אשכנזי: האם שכחת שהייתה וועדת אמוראי שאפילו שם בהמלצה שלה, מעבר להחלטת וועדת נתניהו שהיא הרבה יותר מתקדמת כבר, שם אפילו ממליצים להריץ את השירות עד כיתה יג'.

<מוריה אשכנזי: את זה לא הזכרת.

<מוריה אשכנזי: אתה מחפש רק מה שהיה פעם.

<מוריה אשכנזי: שאלו אותך איפה אתה היית כשוועדת נתניהו הייתה.

<מוריה אשכנזי: מעבר לכך, אני חושבת שאתה באת לכאן היום ומספר מה שאמרו לך לומר.

<מוריה אשכנזי: אתה גם לא מוכן להכיר ולהגיד חד-משמעי נכשלנו, זה תהליך שכשל, שפוגע באוכלוסיית התלמידים שהם דור העתיד שלנו.

<מוריה אשכנזי: באיזה מקום הראיה שלכם היא ללא שום שיקול דעת מקצועי.

<מוריה אשכנזי: לכן אני אומרת שוב, אני מציעה לך, לך לוועדת אמוראי ותקרא מה כתוב שם, תקרא מה כתוב שם.

<מוריה אשכנזי: כשאחות הייתה על שלושה בתי ספר במכסת תלמידים מסוימת עם רצף טיפולי, היום היא צריכה מהצפון לנסוע לחסן בירושלים.

<מוריה אשכנזי: היא צריכה להגיע לתל אביב כשאחות ערבייה עם הלבוש שלה נשלחת לבית ספר דתי כאשר הפיקוח שלה בכלל לא בדק לאיזה בית ספר שלוחים אותה.

<מוריה אשכנזי: עליה זרקו אבנים שם בבית הספר החרדי.

<מוריה אשכנזי: זה לא היה אצלנו, זה לא היה קיים.

אורלי לוי אבקסיס: מוריה, תודה.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נעבור לגיורא ואלה מ"שתיל".

<גיורא ואלה: אני אגיד בקצרה כי אני רואה שהמקום קצת התרוקן.

<גיורא ואלה: אני מלווה את הקואליציה להעסקה ישירה ובאופן כללי ב"שתיל" אנחנו עובדים בתחום החברתי.

<גיורא ואלה: אני מודה שאני לא מצליח להבין.

<גיורא ואלה: כלומר, יושבים כאן כולם ולמעט נציג האוצר כולם - - -

אורלי לוי אבקסיס: שתקוע על וועדת נתניהו ומאז היו עוד וועדות אחרות.

<גיורא ואלה: אני לא נכנס לזה.

<גיורא ואלה: כולם מסכימים מבחינת כדאיות או העדר הכדאיות הכלכלית.

<גיורא ואלה: כולם מסכימים שברמה המקצועית רפואית יש כאן פגיעה.

<גיורא ואלה: מסכימים על כך שמבחינת המועסקות עצמן, האחיות, יש פגיעה בזכויות שלהן, כמובן הנלוות, לא מדברים רק מבחינה כלכלית סוציאלית אלא גם מבחינת התחושה והמעמד שלהן.

<גיורא ואלה: אם כולם מסכימים, אז למה הדבר הזה לא מתקדם?

אורלי לוי אבקסיס: שאלת מיליון הדולר.

<גיורא ואלה: בדיוק.

<גיורא ואלה: אני מבקש לומר שמבחינתו יש המון סוגיות שמן הסתם כרוכות בדבר הזה .

<גיורא ואלה: אותי היה מאוד מצער לשמוע את משרד הבריאות מטיל את האחריות על משרד האוצר ושמשרד האוצר מטיל חזרה אחריות - - -

אורלי לוי אבקסיס: למען הסר ספק, בוא נאמר כמה דברים.

אורלי לוי אבקסיס: כל הנושא הזה של ההפרטה היה בניגוד לדעתם המקצועית של אנשי המקצוע במשרד הבריאות ובהתעלמות מוחלטת ממשרד החינוך שאותו אפילו לא שאלו את דעתו בעניין הזה.

אורלי לוי אבקסיס: זאת אומרת, ההחלטה הייתה נטו כלכלית במשרד האוצר והכפיפו.

אורלי לוי אבקסיס: היו כנראה אי אילו אירועים מסוימים שאפשרו את ההכפפה הזאת ואת זה אנחנו מנסים לתקן.

<גיורא ואלה: מצוין.

<גיורא ואלה: אני מבקש לומר גם לנציגים שיושבים כאן מהר"י (הסתדרות הרפואית בישראל), ההסתדרות ומשרד האוצר וכמובן לחברי הכנסת, לך ולאלה שהיו פה שנראה שהם תומכים.

<גיורא ואלה: אנחנו רוצים להניע את הסיפור הזה קדימה.

<גיורא ואלה: נראה לי שאנחנו צריכים את הידיים של כולם משולבות.

<גיורא ואלה: יש פה מודל שהוכח כמודל כושל.

<גיורא ואלה: יש פה חלופה אלטרנטיבית שהוכחה כחלופה טובה מכל הבחינות.

<גיורא ואלה: בעיניי הדברים הם יחסית מאוד ברורים.

<גיורא ואלה: אנחנו מציעים את עזרתו להניע את הסיפור הזה.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה.

אורלי לוי אבקסיס: אני מבקשת לומר משהו לגבי המפעילים.

אורלי לוי אבקסיס: יש תחושה שאנחנו כביכול תוקפים את חברת "נטלי" או את מי שזכה במכרז.

אורלי לוי אבקסיס: לא זה הדבר.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו בכלל נגד הרעיון של ההפרטה, מה גם שהלכה למעשה אנחנו לא חושבים שהוא מיישם את הרעיון שעומד מאחורי הרעיון של אחות בית ספר.

אורלי לוי אבקסיס: זה לגבי כל מה שמשת

אורלי לוי אבקסיס: מע מכך, לא רק לגבי החיסונים, לא רק לגבי הנושא, אלא בכלל הרצף הטיפולי החל מטיפות חלב, להכיר את הילד, לדעת מה קורה אתו.

אורלי לוי אבקסיס: לפעמים העיניים של אחות בית הספר יכולות לזהות דברים נוספים, למשל ילד שהוא לא כתמול שלשום, את זה היא לא יכולה לזהות כשיש לה סטופר כשהיא באה לתת חיסונים, היא גם לא זוכרת את הילד מהפעם שעברה שהיא נתנה לנו חיסון שנה או שנתיים קודם.

אורלי לוי אבקסיס: הטענה שלנו, בואו נשים את זה על השולחן, הטענה היא לא לחברת "נטלי", היא למשרד האוצר.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו ניתן את זכות הדיבור לחברת "נטלי".

אורלי לוי אבקסיס: אבל מראש, ההתקפה פה היא לא עליכם, היא בכלל על כל התהליך.

אורלי לוי אבקסיס: גם "פמי-פרמיום" בעניין.

אורלי לוי אבקסיס: כמובן שכוונת הדברים היא גם ל"נטלי" וגם ל"פמי-פרמיום".

אורלי לוי אבקסיס: תזכרו שכל הנושא הוא באמת עצם הרעיון להפריט שירות כל כך טוב.

אורלי לוי אבקסיס: אגב, בעולם ניסו לחקות אותו.

אורלי לוי אבקסיס: הפחד הגדול שלי שהוא מקצוע במצוקה, בעוד כמה שנים אם נתמהמה, לא נצליח לגייס אחיות בית ספר כי לא יהיו מספיק אחיות בית ספר כי גם עם טיפול ההחלטה זה יהיה מאוחר מדי.

אורלי לוי אבקסיס: בבקשה חברת "נטלי".

<ברכה אברהם: אני בעצם מחברת "נטלי".

<ברכה אברהם: המקצוע שלי הוא אחות, אבל מנהלת את השירות של בריאות התלמיד.

<ברכה אברהם: בעברי, 37 שנים אחות במשרד הבריאות.

<ברכה אברהם: מתוכן 11 שנה מפקחת במשרד הבריאות.

<ברכה אברהם: נולדתי לתוך הנושא שנקרא תחום המניעה.

<ברכה אברהם: הייתי כאן בהרבה וועדות ואף פעם לא השמעתי את קולי.

<ברכה אברהם: אני חושבת שראית אותי באחד הדיונים - - -

אורלי לוי אבקסיס: אז מישהו אחר מ"נטלי" השמיע את קולו, זה לא שלא נתנו רשות.

<ברכה אברהם: אני כן רוצה להשמיע את קולי בתור אחות ולא בחלק הזה של "נטלי".

<ברכה אברהם: גם בהיותי אחות, ב"נטלי" יש את האחיות לתת את הכיסוי החיסוני, עמידה ביעדים של שמיעה, ראיה וכדומה.

<ברכה אברהם: מה שעשינו, עשינו נפלאות.

<ברכה אברהם: נפלאות אני אומרת ואלו העובדות שגם האוצר יודע.

<ברכה אברהם: גם משרד הבריאות כרגולטור שמפקח עלינו במעל ל-1,000 בקרות.

<ברכה אברהם: אין אף גוף שמופרט בצורה כזאת.

<ברכה אברהם: אנחנו למדים ומתקנים את כל הליקויים במידית.

<ברכה אברהם: אנחנו באמת עובדים בשיתוף פעולה.

<ברכה אברהם: אני באה ואומרת משהו אחר כי גם לי חשובים הילדים והנכדים שלי.

<ברכה אברהם: יש שירות שנקרא 'שירות מניעתי' בטיפות חלב ובשירות בריאות התלמיד וצריך שיהיה גם רצף של שירות.

<ברכה אברהם: שירות בריאות התלמיד, אחיות בריאות הציבור קורסות.

<ברכה אברהם: אני מבקשת שתקראו את המסמך שהוגש בשנת 2006 לעבודה, רווחה והבריאות לפני העבודה.

<ברכה אברהם: מציינים פה, גם הסתדרות האחיות, "לטענת הסתדרות האחיות בחלק מהערים היחס הוא אחות ל- 4,000 ואף ל-5,000 - - -

אורלי לוי אבקסיס: בחלק, בחלק.

אורלי לוי אבקסיס: היום ארצי זה אחת ל-5,000.

אורלי לוי אבקסיס: זה שהיינו צריכים לתקן.

אורלי לוי אבקסיס: תקשיבי שנייה.

אורלי לוי אבקסיס: את מה שהיה צריך לתקן היה צריך לתקן.

אורלי לוי אבקסיס: השאלה היא, היום גם צריך לתקן, האם אנחנו לא מנציחים את הטעות שעשינו בגלל שאנחנו אומרים שבשנת 2006 בחלק מהערים היו בעיות.

<קריאה: האוצר חנק את השירות כדי להפריט.

<מוריה אשכנזי: ברכה, את שכחת מאיפה את באה.

<ברכה אברהם: לא שכחתי, לגמרי לא.

<ברכה אברהם: אני באה מתוך התחום שלי שהוא המניעה.

<ברכה אברהם: ממש לא.

<ברכה אברהם: כי חשוב לי שכשאני אחזיר את הציוד אני אחזיר משהו שהשארתי גם לנכדים.

<ברכה אברהם: הליבה מגיל אפס עד שש במניעה צריכה להיות בתחום משרד הבריאות.

<ברכה אברהם: כך אני רואה את זה.

<ברכה אברהם: להעביר את כל התקציב, את כל כוח האדם של בריאות הציבור עם כוח של סיעוד, עם כוח שיהיה כבר מעודף .

<ברכה אברהם: שהגיע הזמן שיחזירו את זה, מה שלא היה אף פעם.

<ברכה אברהם: אני אומרת שלמעלה מעשר שנים את לא רואה אחיות במגזר.

<ברכה אברהם: אנשים לא מעוניינים בכלל לבוא ללמוד - - -

אורלי לוי אבקסיס: מעניין למה, כי יש פיחות במעמדה של האחות?

<ברכה אברהם: תחום האחריות של אחות בבריאות הציבור לא דומה לשאר האחריות ,קרי אחיות בתי החולים - - -

<מוריה אשכנזי: ברכה זה לא המקום.

אורלי לוי אבקסיס: זה דיון אחר.

<ברכה אברהם: בתחום המניעה כדי שאנחנו נעשה שבגיל 5-6 תהייה המוכנות לקראת כיתה א'.

<ברכה אברהם: זאת אומרת שנתפוס את איתור הילדים.

<ברכה אברהם: גם מוריה אשכנזי ציינה כאן במסמך הזה שהורחבו התפקידים בטיפות חלב, איתור ילדים בסיכון, דיכאון אחר לידה וכדומה.

<ברכה אברהם: החברות שלי שנמצאות בטיפות חלב קורסות.

<ברכה אברהם: כלומר, צריך לתגבר שם את כוח אדם משום שהן לא יכולות לעמוד בכל המטלות - - -

אורלי לוי אבקסיס: אבל הדיון פה הוא לא טיפות חלב.

אורלי לוי אבקסיס: הדיון הוא לא טיפות חלב.

<ברכה אברהם: אני אומרת שכאני הייתי אחות בשנת 1973 הייתי אחות בריאות הציבור, אחות משולבת.

<ברכה אברהם: הייתי שלושה בבתי ספר ושלושה ימים בטיפת חלב, אז עבדנו שישה ימים.

<ברכה אברהם: לא יכולתי כל יום להית בבית הספר וגם אז לא הייתה אחת ל- 5,000 תלמידים - - -

אורלי לוי אבקסיס: והיום את כל יום בבית הספר?

אורלי לוי אבקסיס: או האחיות שלך כל יום בבית הספר?

אורלי לוי אבקסיס: סליחה, יש כאן גם את דוח הוועדה האחרונה.

אורלי לוי אבקסיס: את רוצה לומר לי שבכל יום את בבית ספר, באותו בית ספר?

<ברכה אברהם: יש מחסור אדיר של אחיות.

<ברכה אברהם: בכל הארץ, בארץ בכלל.

אורלי לוי אבקסיס: זה בגלל הפיחות במעמדן של האחיות, בגלל תנאי ההעסקה.

אורלי לוי אבקסיס: את מחזקת את הטענה.

אורלי לוי אבקסיס: ברכה, יש דברים מוסכמים - - -

<ברכה אברהם: יש סעיף לכל דבר ועניין, אין פגיעה.

<ברכה אברהם: הקול הזה של עובדות קבלן - - -

אורלי לוי אבקסיס: יש לי ארבעה ילדים, שיהיו בריאים אחד אחד ושלא נצטרך חלילה שאחות בית הספר תגלה שם משהו, כי אם זה שם סביר להניח שזה לא יקרה.

אורלי לוי אבקסיס: אני לא מכירה את אחיות בית הספר, אין לי מושג מיהן.

אורלי לוי אבקסיס: כשיש חיסון המורה נאלצת למלא את התפקיד של האחות.

אורלי לוי אבקסיס: אם יש חלילה וחס לאחד מהילדים חום יקפיצו אותי מירושלים ולא משנה מאיפה כי אסור לתת אקמול.

אורלי לוי אבקסיס: אין אפילו את המקום לשבת בחדר האחות, מוציאים הורים ממקום עבודתם על דברים מינוריים.

אורלי לוי אבקסיס: אני לא יכולה לבוא בטענות כי אלה הן ההוראות.

אורלי לוי אבקסיס: מצד שני, את יודעת, על וסת, טיפת כאב בטן יש הוראה 'בואו תיקחו את הילד'.

אורלי לוי אבקסיס: את יודעת כמה פעמים בחודש זה קורה.

אורלי לוי אבקסיס: יש אנשים שיכולים לגייס את המשפחה, יכולים לגייס בתשלום מישהו אחר שיעשה את זה.

אורלי לוי אבקסיס: אבל עובדה אחת היא, לילד אין את המקום אפילו להירגע לרגע, לקבל את כוס התה, לדבר פנים מול פנים ולא מול מישהו שמחזיק מולו מחט אלא מישהו שמסתכל לו בעיניים.

אורלי לוי אבקסיס: הוא בנאדם ואולי בנאדם שיכול לראות מעבר לנושא של הבדיקה.

אורלי לוי אבקסיס: את ממלא את תפקידך נאמנה.

אורלי לוי אבקסיס: את מייצגת יפה מאוד את החברה שמשלמת לך את המשכורת.

<מוריה אשכנזי: היא שכחה מאיפה היא באה.

<סהר רוחאנה: שלום, אני סהר רוחאנה, אני אחות ראשית ב"פמי-פרמיום".

<סהר רוחאנה: 20 שנה עבדתי במשרד הבריאות.

<סהר רוחאנה: הייתי בתפקיד סגנית אחות מחוזית וגם רכזתי אבטחת איכות ובקרה.

<סהר רוחאנה: אני אוכל לומר שמבחינתנו בתוך "פמי-פרמיום" השירות שאנחנו נותנים זה בדיוק השירות שאנחנו נדרשים לתת.

<סהר רוחאנה: אנחנו עושים את זה על הצד הטוב ביותר ואפילו מעבר.

<סהר רוחאנה: זה מוכח בבקרות היומיומיות - - -

אורלי לוי אבקסיס: כמו שאמרתי קודם, אין לנו טענה אליכם.

אורלי לוי אבקסיס: מה שדורשים מכם זה דבר שעליכם לספק.

אורלי לוי אבקסיס: לדעתנו - - -

<סהר רוחאנה: אני מוסיפה.

<סהר רוחאנה: מהרגע שמשרד הבריאות והממשלה החליטו שהתקינה, כמובן שאצלנו אין אחות ל- 5,000.

<סהר רוחאנה: אני לא יודעת מאיפה הנוסחה הזאת, אצלנו אין אחות ל- 5,000.

<מוריה אשכנזי: וכמה בתי ספר יש לאחות אחראית שצריכה לנסוע ממודיעין לבני ברק?

<סהר רוחאנה: ברגע שמשרד הבריאות יכניס להגדרת התפקיד של האחות גם לתת כוס תה וגם לנהל שיחות לפני ואחרי, כמובן שאנחנו נעמוד בזה.

<סהר רוחאנה: אני מבקשת לציין שגם הסטופר הזה, אני כאחות ראשית שמסתובבת כל הזמן עם האחיות, מדברת עם האחיות, לא ראיתי אחות שעומדת על סטופר.

<סהר רוחאנה: יש לנו גם בזה נוסחה.

<סהר רוחאנה: אחות מחסנת, כמו שאני חיסנתי במשרד הבריאות, כיתה ליום.

<סהר רוחאנה: זה מה שאנחנו עושים היום.

<סהר רוחאנה: כלומר, חלק מהעובדות שהוצגו כאן מבחינתי לא משקפים את המציאות בשטח שאני מכירה אותה היטב.

<סהר רוחאנה: אחות מחסנת 30 ילדים ביום.

<סהר רוחאנה: כן יש לה את הזמן להדריך לפני ולגם להרגיע אחרי וגם להשגיח.

<סהר רוחאנה: אני מדברת על האחיות שלי.

<סהר רוחאנה: (היו"ר עליזה לביא)

עליזה לביא: כל כמה זמן היא מגיעה לבית הספר, פוגשת כיתה, כמה זמן היא נמצאת עם הכיתה?

עליזה לביא: בברוטו כמה זמן היא רואה, אומרת שלום, מחסנת והולכת?

עליזה לביא: כמה זמן היא עם הכיתה?

עליזה לביא: גברתי אני מבקשת תשובה של כמה זמן.

<סהר רוחאנה: אני אתן לך תשובה.

<סהר רוחאנה: את נכנסת בזמן שדיברתי על זה.

<סהר רוחאנה: לפי התקינה הנדרשת מאתנו על ידי משרד הבריאות, יש תקינה, יש לנו מכרז עם תקינה.

<סהר רוחאנה: אני נותנת את השירות כאחות בריאות הציבור.

<קריאה: מהי התקינה?

<סהר רוחאנה: יש אחות ל-2,800 ילדים.

עליזה לביא: את לא עונה לי לשאלה גברתי.

עליזה לביא: שאלתי אותך כמה זמן בממוצע מהרגע שהיא נכנסת לכיתה.

<סהר רוחאנה: היא נכנסת לכיתה יום.

<סהר רוחאנה: יום.

עליזה לביא: תעני לי בשעה, כמה?

עליזה לביא: מה זה יום?

עליזה לביא: יום זה 24 שעות.

<סהר רוחאנה: יום עבודה.

עליזה לביא: את לא עונה לשאלה שלי.

עליזה לביא: אני אחזור עליה שוב, כנראה לא הסברתי את עצמי טוב.

עליזה לביא: אני אחזור, כמה זמן אחות נכנסת לכיתה, כמה זמן בממוצע מהרגע שהיא נכנסת עד שהיא יוצאת?

עליזה לביא: אני רוצה לדעת.

<סהר רוחאנה: משעה 08:00 עד 14:00.

עליזה לביא: גברתי, בכיתה אחת?

עליזה לביא: תשמעי, אני קשת הבנה ואני רוצה להבין עד הסוף.

עליזה לביא: את לא עונה - -

<סהר רוחאנה: אבל מה מכעיס אותך?

עליזה לביא: כי את לא עונה לי.

<סהר רוחאנה: אני מבקשת שתדברי איתי ברוגע.

<סהר רוחאנה: אני עניתי לך, התשובה לא מספקת אותך - -

עליזה לביא: בוודאי, התשובה לא מספקת אותי אחרת לא הייתי מתכעסת כך.

עליזה לביא: עצם זה שאת עונה לי על התשובות מכעיס.

עליזה לביא: אבל משעה 08:00 עד השעה 14:00 בכיתה אחת גברתי?

אורלי לוי אבקסיס: את יכולה לומר את זה שאם הבנות שלי לא היו בתוך המערכת.

אורלי לוי אבקסיס: המורה של הילדה שלי - - -

עליזה לביא: אני רוצה את זה לפרוטוקול.

עליזה לביא: אין בעיה, לכן היה חשוב לי לשמוע לפרוטוקול את התשובה של הגברת.

<ברכה אברהם: ישנן אחיות שעובדות חלקיות משרה, ישנן אחיות שעובדות משרה מלאה.

<ברכה אברהם: אם זו אחות שעובדת שש שעות ביום אז היא תהייה שש שעות - - -

אורלי לוי אבקסיס: בכיתה או בבית הספר?

עליזה לביא: גברתי אני רוצה להפנות אליך את אותה שאלה - - -

<ברכה אברהם: ביום פעילות - - -

עליזה לביא: אני לא רוצה יום פעילות.

עליזה לביא: תעני לי, אני קשת הבנה.

<ברכה אברהם: אני עונה לך, אם היא עובדת שש שעות היא - - -

עליזה לביא: היא נכנסת לכיתה שש שעות?

עליזה לביא: ילדים שמקבלים חיסון, אני רוצה להבין.

עליזה לביא: תקשיבי לשאלה - -

אורלי לוי אבקסיס: שש שעות או שבע שעות לכיתה לחיסון - - -

<ברכה אברהם: כן.

<ברכה אברהם: כן.

אורלי לוי אבקסיס: זה הזוי.

אורלי לוי אבקסיס: אין דבר כזה.

<ברכה אברהם: כן, כי את יודעת מה זה.

<ברכה אברהם: אני אגיד לך מה מכיל התהליך.

<ברכה אברהם: אני רוצה להגיד מה התהליך מכיל.

עליזה לביא: גברתי את מבינה שאני רוצה את זה לפרוטוקול.

עליזה לביא: תעני לי.

<ברכה אברהם: אני רוצה להעביר מהו התהליך ביום חיסון.

עליזה לביא: את תשמעי את השאלה שלי כי אני יושבת הראש ותעני לי לשאלה שלי.

עליזה לביא: כמה זמן, אני רוצה לשמוע את התשובה שאלה המדויקת שלי, כמה זמן אחות נכנסת לכיתה ונמצאת בכיתה אחת.

עליזה לביא: אני רוצה לשמוע את התשובה.

<ברכה אברהם: אמרתי לך, אם היא אחות שעובדת שש שעות זה יהיה שש שעות.

עליזה לביא: בכיתה אחת?

<ברכה אברהם: בכיתה אחת כי יום חיסון למשל של כיתות א' כשיש 30 ילדים, היא צריכה להסתכל בתוכנה הלאומית הזאת שלראשונה בארץ משנת 2010, בזכות אני אומרת, המערך הזה של שירות בריאות התלמיד - - -

אורלי לוי אבקסיס: סליחה, ואם היא אחות שעובדת בחצי משרה - - -

<ברכה אברהם: אם היא עובדת חצי משרה היא עובדת שש שעות שלושה ימים, שש שעות ביום.

<ברכה אברהם: אז היא הולכת כך לכיתה.

<ברכה אברהם: אני אגיד לך את כל התהליך.

<ברכה אברהם: האחות הזאת נדרשת לפתוח את המחשב, להסתכל, זה על פי בקרות משרד הבריאות, להסתכל על הצהרות הבריאות.

<ברכה אברהם: אם הצהרות הבריאות קיימות להקליד אותן ב"רחל", בתכנה הלאומית על מנת שיהיה רצף טיפולי.

<ברכה אברהם: היא נכנסת לכיתה, היא מדריכה מהו סוג החיסון, אחר כך מגיעה לכיתה.

<ברכה אברהם: זה נבדק מהבוקר משמונה בבוקר עד סוף היום, זה נבדק על ידי בקרות של משרד הבריאות.

<ברכה אברהם: יש למעלה מ-1,000 בקרות.

<ברכה אברהם: אני אומרת לך שוב שיש למעלה מ- 1,000 בקרות.

אורלי לוי אבקסיס: אני אומרת לך שוב, אילו הילדים שלי לא היו במערכת הייתי נוטה להאמין לך.

עליזה לביא: חברת הכנסת אורלי לוי, במקרה או שלא במקרה, נמצאת אתנו רום.

עליזה לביא: רום אנחנו רוצים לשמוע את החוויה שלך מהחיסון שקיבלת בדיוק לפני שבוע.

עליזה לביא: שמענו כאן את שתי החברות, הן נמצאות שש שעות בכיתה אחת, אנחנו גם נמצא לסיור בשטח ונבדוק את זה.

עליזה לביא: אולי תצטרפי אלינו ביום הבא ללוות חברי כנסת.

עליזה לביא: אני שמחה שאת מלווה אותי היום.

עליזה לביא: הנה את רואה את הנציגים שמדברים ואת מספרת לנו מהשטח מה בעצם חווית ומה היה.

יפעת קריב: מתי פגשת אחות בכלל?

יפעת קריב: באיזה כיתה א', את זוכרת מה זה אחות בכלל?

<רום: כיתה ח'.

אורלי לוי אבקסיס: את מכירה את האחות שחיסנה אותך?

אורלי לוי אבקסיס: ראית אותה בעבר?

אורלי לוי אבקסיס: הם אומרים שיש רצף טיפולי והם מכירים את הילדים.

אורלי לוי אבקסיס: ראית אותה בכלל?

אורלי לוי אבקסיס: את מבינה הם מכירים את הילדים, אבל היא לא ראתה אותה.

אורלי לוי אבקסיס: איך היא יכולה לדעת אם - - -

עליזה לביא: נשמע את רום.

עליזה לביא: שבי בנוח עכשיו מצלמים א ותך.

<רום: עשיתי את החיסון פפילומה.

<רום: היא הגיעה לכיתה - - -

<קריאה: בכיתה שלכם או בכיתה של בית הספר?

<רום: בכיתה של בית הספר.

<רום: הלכנו אליה.

<רום: כאילו אמרה לנו, היא הרגיעה אותי שלא אבהל מהחיסון ואז היא השאירה אותי לרבע שעה השגחה.

אורלי לוי אבקסיס: רבע שעה השגחה שתוך כדי היא מחסנת את האחרים כמובן.

<רום: כן.

עליזה לביא: ואז היא הלכה מהכיתה?

<רום: בכל פעם הגיעה אליה קבוצת בנות - - -

עליזה לביא: היא לא באה לכיתה, אתן באתן אליה?

עליזה לביא: איפה היא ישבה?

<רום: כן.

<רום: היא ישבה באחד מהחדרים בבית הספר.

<מוריה אשכנזי: לא בחדר האחות?

עליזה לביא: אין חדר אחות.

עליזה לביא: מתי הפעם האחרונה שראית את האחות בבית הספר?

<רום: אני בפעם הראשונה שראיתי אותה.

<רום: הייתי כיתה ב' כשקיבלנו את חיסון הטטנוס.

אורלי לוי אבקסיס: והיית צריכה לדעת אם חל בה שינוי מסוים שזועק לשמיים.

אורלי לוי אבקסיס: אם היא לא מכירה אותה היא לא תדע שפתאום היא ירדה בעשרה קילוגרם שיכול להעיד שחלילה יש כאן בעיה.

אורלי לוי אבקסיס: או שיש סימן או משהו אחר.

אורלי לוי אבקסיס: לא מכירים את הילדים.

עליזה לביא: אורלי את מבינה שאנחנו שומעות מסכת של - - -

יפעת קריב: אני אפילו רוצה להחמיר את המצב ולהגיד שאחד הדברים שמלווים אותי, לי אחות בית הספר זה הדבר הכי חשוב בעולם.

יפעת קריב: במקרה אני נמצאת עם הילדים שלי כאן.

יפעת קריב: עליזה שמעה אותי מספר פעמים אומרת שכשהבן שלי היה בכיתה ד' כמעט ואיבדתי אותו כי אין אחות בבית ספר, כמו שאמרת בדיוק, הייתי כאן בירושלים בדיונים, הבן שלי אלרגי לחלב והוא אכל חלב בבית הספר ולא הייתה אחות ולא זיהו שזו אלרגיה.

יפעת קריב: הוא היה בכיתה ד' ורק אמר 'אימא כואבת לי הבטן'.

יפעת קריב: אז כואבת לו הבטן ולעוד ילד כואבת הבטן.

יפעת קריב: אני נשארתי בדיונים כי גם אני לא הבנתי מה קרה לו.

יפעת קריב: אני לא אפרט מה קרה, אבל אני באותו יום כמעט איבדתי את הבן שלי.

יפעת קריב: תודה לאל הזעיקו אותי.

יפעת קריב: כשהגעתי המצב היה חמור מדי, הגענו לבית החולים מאוחר מדי.

יפעת קריב: הוא היה מאושפז והוא עבר תקופה מאוד קשה.

יפעת קריב: אני לא אכנס לזה.

יפעת קריב: אני כמעט איבדתי את הבן שלי כי לא הייתה אחות בבית הספר.

יפעת קריב: אני חושבת שזה דבר חמור מאין כמותו.

יפעת קריב: יש לנו ילדים אלרגנים ויש לנו ילדים שנפצעים ויש ילדים שעוברים עליהם דברים.

יפעת קריב: גם אחרי חיסון כזה שאפילו אני כאימא, דיברנו על זה רבות בבית והתלבטנו אם זה חיסון שכן לעבור אותו או לא לעבור אותו, מה המשמעות שלו.

יפעת קריב: יש כל כך הרבה שאלות.

יפעת קריב: מבחינתי אחיות בית הספר זו המלחמה הכי משמעותית שחברות הכנסת מובילות היום.

יפעת קריב: אני מודה ליושבת ראש הוועדה שלקחה את זה כמשימה.

יפעת קריב: אנחנו חייבות לעשות את זה.

יפעת קריב: אין לנו בררה, חייבים להגן על הילדים שלנו.

יפעת קריב: אחות צריכה להיות קבועה, תמידית.

יפעת קריב: אני אוסיף עוד משהו, יש את כל התופעה של כאבי בטן.

יפעת קריב: הרי כל פעם שאנחנו מוצאים פגיעה מינית בתוך המשפחה פגיעות קשות של אלימות מינית, הרבה פעמים זה יצא מתוך זה שלאחות הגיעה ילדה ואמרה 'כואבת לי הבטן' ואז מתפתח כל הסימפטום של כאב בטן.

יפעת קריב: היום מופתעים לגלות, אני עובדת סוציאלית בהכשרתי ואני מגיעה מהתפיסה שאומרת שאת כל הדברים אפשר לזהות בתוך בית הספר.

יפעת קריב: אחר כך אנחנו רואים הודעה של המשטרה בתדהמה, 'הנערה נאנסה במשך תקופה ארוכה' 'גילוי עריות במשפחה במשך תקופה ארוכה'.

יפעת קריב: מי אמור לאבחן את זה?

יפעת קריב: המורה או מורה נמצאים מול 33 תלמידים בכיתה, לא עומדים בעומס - -

אורלי לוי אבקסיס: ואז אין מספיק יועצות.

יפעת קריב: משפט אחרון.

יפעת קריב: אנחנו חייבים להיאבק על זה.

יפעת קריב: זה הנושא החשוב ביותר, להחזיר את האחיות לבית הספר, הן לחיסונים והן להגן על ילדנו.

יפעת קריב: חובה.

עליזה לביא: תודה.

עליזה לביא: שירה איתן מהקואליציה להעסקה ישירה בבקשה.

<שירה איתן: תודה.

<שירה איתן: אני כאן תחת הכובע של מקצועות הטיפול בפורום הקואליציה להעסקה ישירה שכידוע מונה 35 ארגונים והתארגנויות שפועלות למען העסקה ישירה.

<שירה איתן: אנחנו תומכים ומסכימים כאן בתמימות הדעות שקיימת בכל נושא של החזרת אחיות הציבור לשירות המדינה.

<שירה איתן: אנחנו מציעים את עזרתנו בכל מה שנדרש ורצוי כדי לקדם את הנושא הזה ברמת הפעולה.

<שירה איתן: ציין פרופסור יונה אמיתי שהוא היה נוכח ב-33 וועדות בדיונים בחמש וועדות שונות, יושבת ראש הוועדה חברת הכנסת עליזה לביא, אני סומכת עליך שזה יעבור למצב של פעולה וביצוע.

<שירה איתן: אנחנו לימינך.

<שירה איתן: נעשה הכול כדי שהדברים יתבצעו.

עליזה לביא: תודה.

עליזה לביא: תודה רבה.

<מוריה אשכנזי: אני רוצה להעביר תיאור אישי שלי על מה שקרה לי כשהייתי אחות בית ספר ואיך הגעתי לזיהוי של בעיה.

<מוריה אשכנזי: את מאשרת לי לספר?

<מוריה אשכנזי: קיבלתי מידע מאחת המחנכות שיש תלמידה מסוימת שנדרשת כל יום לצאת בשעה 12:00 מבית הספר.

<מוריה אשכנזי: קראתי לה לחדר, בנוחות שאלתי אותה 'מה קורה ואם יש איזו סיבה'.

<מוריה אשכנזי: אז הסתבר שהיא למעשה הוזמנה הביתה לחברים של הבעל.

<מוריה אשכנזי: זאת אומרת, באיזה מקום האחות היא זאת שמאתרת את זה.

<מוריה אשכנזי: היום זה לא קיים.

<מוריה אשכנזי: אם אנחנו מדברים על התעללות מינית, על גילוי עריות, על דיכאונות וכל מיני שינויים בבנות בגיל כיתה ז' שפתאום מתחילות עם הדיאטה.

<מוריה אשכנזי: גם אין את המידע של עקומת הגדילה שיש לי אותה מגיל אפס עד נכון להיום, את זה אין, אין את זה.

<מוריה אשכנזי: יש את מה שיש להם היום ב"רחל" שזה למעשה נתונים של היום, אבל אם אני מגיע לבית הספר לאותה תלמידה שרואה בפעם הראשונה את האחות, אם אותה אחות הייתה רואה שבעקומת הגדילה לילדה יש ירידה במשקל או שיש השמנת יתר היא הייתה מאתרת את זה.

<מוריה אשכנזי: היום זה לא כי הן נדרשות להביא תפוקה.

<מוריה אשכנזי: כן חד וחלק.

<מוריה אשכנזי: אני רוצה עוד משהו לומר - - -

אורלי לוי אבקסיס: תדברי על עניין השקילה שאם לא היינו מתערבים זה היה עדיין סרט נע בתוך - - -

עליזה לביא: ושלא נדבר על העניין של האנורקסיה שאנחנו פה בוועדה - - -

<יונה אמיתי: שינו את הבדיקות מפעם אחת בשנתיים לפעם אחת בארבע שנים.

<יונה אמיתי: זה חלק מההתייעלות.

<מוריה אשכנזי: ואז קרה כבר אסון.

<מוריה אשכנזי: נכון.

<מוריה אשכנזי: אני אומרת שבאיזה מקום האחיות האלה הן מסכנות, הן למעשה מועסקות על ידי קבלנים מזדמנים.

<מוריה אשכנזי: אין להן את הביטחון התעסוקתי, אין להן את התנאים הפיסיים הנדרשים אפילו כדי ליישם את נהלי משרד הבריאות.

<מוריה אשכנזי: אין להן את זה.

<מוריה אשכנזי: אין להן.

יפעת קריב: אני מבקשת להוסיף משהו קטן, זה עניין של הכינים.

יפעת קריב: אתם זוכרים את התקופה שהיינו ילדות ואחות הייתה מגיעה ובודקת כינים?

יפעת קריב: היום יש מגפת כינים מגן ילדים ועד תיכון.

יפעת קריב: לכולם הולכים הדברים הקטנים האלה בראש.

<מוריה אשכנזי: היום בנושא של אחות הנושא של כינת זה כמו רפואת שיניים.

<מוריה אשכנזי: את יודעת מה, המקלות ישנם, הכינים ישנם, האחות איננה.

<מירה חונוביץ: ברשותך חברת הכנסת עליזה לביא אני מבקשת להתייחס.

<מירה חונוביץ: נתחיל עם הנושא של הכינים, על הנושא שעלה אחרון אענה ראשון.

<מירה חונוביץ: בעיית הכינים לא נחשבת לבעיית בריאות.

<מירה חונוביץ: יש תשובה מסודרת של פרופסור איתמר גרוטו בנושא הזה.

<מירה חונוביץ: נושא בדיקת היגיינה ובדיקת כינים זה באחריות של כל הורה.

<מירה חונוביץ: משרד החינוך לא יכול להוציא ילדים.

<מירה חונוביץ: מה שהיה קיים פעם לא קיים היום.

<מירה חונוביץ: לא נחזור לשם וזה לא יהיה.

<מירה חונוביץ: זה באחריותו של כל הורה.

עליזה לביא: אני רוצה לומר שכשהגעתי לשבתון בבוסטון הפחד הכי גודל שלי היה, הכי גדול שלי היה שהילדים שלי לא יוכלו להיכנס לבית הספר כי הייתה בדיקת כינים בנוכחות המנהלת ובנוכחותי ובנוכחות האחות שבדקה.

עליזה לביא: אם היית יודעת כמה התכוננתי לבדיקה הזאת, זה היה אומר שלא יכולתי לעבוד למחרת אם הילדה לא נכנסת לבית הספר.

<מירה חונוביץ: היום המצב שונה מהבחינה הזאת.

<מירה חונוביץ: הוזכר פה כמה פעמים הנושא של חדרי אחיות.

<מירה חונוביץ: חדרי אחיות הם באחריות השלטון המקומי - - -

אורלי לוי אבקסיס: תגידי לי, למה יש חדרים אם אין אחיות?

אורלי לוי אבקסיס: זה לא בזבוז?

עליזה לביא: כשאני מגיע לסיור אומרים 'כאן היה פעם חדר אחות, בואי תראי עכשיו חדר מוסיקה, עכשיו זה חדר זה - -

<מירה חונוביץ: אנחנו רוצים לאפשר לאחיות, גם בתנאים האלה של החברות "פמי-פרמיום" וגם "נטלי" וגם אצלנו במחוז דרום ואשקלון במשרד הבריאות לעבוד בתנאים הולמים - - -

עליזה לביא: אולי את יכולה לסגור לי את הפער הזה.

עליזה לביא: שמעתי עכשיו משתי נציגות של שתי החברות שמדברות על כך שהן נמצאות שש שעות בכיתה.

עליזה לביא: שמענו כאן את העדות, אנחנו מכירות את זה מהשטח.

עליזה לביא: איך את סוגרת הפער הזה בעדויות?

<מירה חונוביץ: אני לא חושבת שהן נמצאות שש שעות באותה כיתה.

<מירה חונוביץ: גם לא נדרש.

<מירה חונוביץ: מה שנדרש זה להשלים את כל המהלך.

<מירה חונוביץ: מה שהן ניסו להגיד, כשאנחנו מדברים על חיסונים, זה מה שאמרתי שחישבנו בפעילות, זה כולל את כל בדיקת הרשומות, איזה חיסונים הילדים קיבלנו בעבר - - -

עליזה לביא: אבל גברתי שמעת את שתיהן.

עליזה לביא: שתיהן אומרות ומתעקשות ואומרות שהן נמצאות שש שעות בכיתה.

<מירה חונוביץ: הן נמצאות בבית הספר שש שעות.

<מירה חונוביץ: במסגרת שש השעות הן עושות את מה שהן צריכות לעשות במסגרת החיסונים.

<מירה חונוביץ: אם נשאר להן זמן לדברים נוספים, כן.

<מירה חונוביץ: הן לא שש שעות בכיתה והן גם לא מחסנות בכיתה.

<מירה חונוביץ: את זה גם אמרה לך התלמידה.

אורלי לוי אבקסיס: שש שעות בבית הספר.

<מירה חונוביץ: כן, בבית הספר.

אורלי לוי אבקסיס: זה לשכבה שלמה.

<מירה חונוביץ: אנחנו גם יכולים לעשות את הבקרות ולראות כמה תלמידים חוסנו באותו יום, כי הרי הכול מתועד במערכת הממוחשבת.

<מירה חונוביץ: יש נוכחות של אחות ביום עבודה בבית הספר.

<מירה חונוביץ: גם "פמי-פרמיום" וגם "נטלי" - - -

אורלי לוי אבקסיס: היית שש שעות בכיתה?

אורלי לוי אבקסיס: מתי בפעם הבאה היא תבוא לשש שעות לאותה כיתה?

<מירה חונוביץ: יש סל שירות שיש בבתי ספר.

עליזה לביא: תודה חברת הכנסת אורלי לוי.

עליזה לביא: עוד שלוש תגובות ואסכם.

עליזה לביא: בבקשה אורי מהאוצר.

<אורי שומרת: בקצרה לעניין הסטנדרט.

<אורי שומרת: את הסטנדרט קובע משרד הבריאות.

<אורי שומרת: אם זה שש שעות כי זה סטנדרט שהוא קבע.

<אורי שומרת: אם זה אחות כל יום בבית הספר אז זה הסטנדרט שהוא שקבע.

<אורי שומרת: באו נפריד את הדיון בין הסטנדרט לאחות בית ספר לבין כמה זמן היא בכיתה.

<אורי שומרת: החברות חייבות לעמוד בתנאי המכרז שהמשרד קובע.

<אורי שומרת: להפריד בין אם זה יהיה בהעסקה במשרד הבריאות ואז שהוא יבקר את עצמו כמו שהיה עד 2006.

<אורי שומרת: לא הייתה תכנה ממוחשבת ולא היו בקרות ולא היה מוקד לפניות הציבור.

<אורי שומרת: להפריד בין הסטנדרט אם צריך להיות אחות לבית הספר או לא צריך אחות לבית הספר.

<אורי שומרת: אלו שני דיונים שונים לגמרי.

<אורי שומרת: שני דיונים שונים לגמרי.

<מירה חונוביץ: אבל אל תערבב שאז לא הייתה הטכנולוגיה - - -

<אורי שומרת: בשנת 2006 היו גם מחשבים.

<מירה חונוביץ: היו מחשבים, אבל כל הנושא של רשומות שוות, רשומות בריאות זה משהו שהוא חדש.

<ברכה אברהם: חברת הכנסת עליזה לביא, יש לנו תכנה ממוחשבת שמשרד הבריאו יכול לראות אותה.

<ברכה אברהם: אני חושבת שמן הראוי גם לציין, יש לנו תכנה ממוחשבת פנימית שאנחנו מתעדים את התכנית של האחות שמגיעה לבית הספר.

<ברכה אברהם: כל בקרית של משרד הבריאות יכולה לראות איפה האחות נמצאת ולכמה תלמידים באותו יום.

עליזה לביא: אבל למה אני צריכה את התכנה הזאת כשיש לי את הנתונים - - -

<ברכה אברהם: זו ההפרטה הטובה שרציתי לומר ולהדגיש את מה שנציג האוצר אמר.

עליזה לביא: גברתי את לא מקשיבה.

עליזה לביא: לי יש את הנתונים של אחת ל-5,000.

עליזה לביא: לא מעניינות אותי המערכות הממוחשבות האלה.

עליזה לביא: הן לא שוות כלום כי כשאני שומעת את העדות הילדה הזאת.

עליזה לביא: כשאני רואה וקוראת את הדוח של משרד הבריאות וכשאני שומעת מחבריי וחברותיי מבתי הספר השונים ברחבי המדינה, כשאני מקבלת תלונות כשאני רואה את האנורקסיה הולכת וגדלה, כשאני רואה את עוד מחלות הנעורים ואת ההפקרה, את ההפקרה חסרת התקדים של כל מה שקשור לנערות הצעירות, מהצד שלנו אי אפשר להמשיך ואסור לנו להמשיך כך.

עליזה לביא: יש לנו את הדרום שמהווה מודל.

עליזה לביא: אני רוצה להפנות את הבקשה שלנו לשר האוצר לבוא ולחשוב על אימוץ חלקי של המודל הזה באיזה מקום כדי שנראה איך אנחנו מתמודדים עם זה.

עליזה לביא: את המידע ששמעתי עכשיו, והבנתי אותו עוד יותר, אני רואה פערים בדרך שאתם מספרים את הסיפור.

עליזה לביא: יש כאן כמה סיפורים ששמעתי אותם והם לא ברורים לי עד הסוף.

עליזה לביא: כלומר יש כאן פערים מאוד גדולים.

עליזה לביא: הפערים הם מאוד מאוד גדולים גם בנוסף למה שהדוח של פרופסור גורטו אומר.

עליזה לביא: אלו נתונים קשים מאוד גם מבחינת תקציב המדינה.

עליזה לביא: עזוב עכשיו את השאר.

עליזה לביא: תקציב מדינה, כסף, כסף, כסף אנחנו לא חוסכים.

עליזה לביא: אין כאן חיסכון.

עליזה לביא: להפך, אין פה חיסכון, יש פה פחות שירות לילדים שלנו.

עליזה לביא: אתה צעיר בהרבה ממני, אתה בגיל של הילדים שלי.

עליזה לביא: האחריות שלנו לדורות הבאים, לילדים שלנו, למבנה המשפחה שמשתנה במדינת ישראל.

עליזה לביא: זה לא אנחנו נגד האוצר.

עליזה לביא: זה אנחנו יחד עם האוצר.

עליזה לביא: כלומר, צריך לבוא ולראות מה נכון ומה בהלימה לגבי כל מה שהתקנים אומרים.

עליזה לביא: להפך, במקום לראות את הטכנולוגיה מסייעת לנו, אני לא צריכה לבוא ולפקח על האחיות דרך המערכות הממוחשבות של איפה היא נמצאת וכמה שניות היא מדברת עם כל ילדה.

עליזה לביא: אנחנו צריכים לראות איך אנחנו היום בישראל 2014 מתמודדים עם כל הסכנות שאורבות לפתחנו.

עליזה לביא: האלימות הגואה ברחבות, האלימות בתוך בתי הספר גם ברשתות החברתיות, גם בקבוצות הוואטסאפ.

עליזה לביא: הדבר הכי מפחיד היום זה קבוצות הוואטסאפ איך כל האלימות המילולית מופנית שם, עם מי מדברים הילדים.

עליזה לביא: נציגת משרד החינוך יצאה כעת החוצה.

עליזה לביא: אלו נושאים שמעסיקים אותנו כאן בוועדה.

עליזה לביא: השאלה שלנו היא בכלל, אני לא אומרת שיש תשובה משום שאני מבינה שמדובר בנושאים תקציבים, אלו הסכמים שצריכים להסתיים בשנת 2015.

עליזה לביא: לשמחתי הרבה גם שרת הבריאות אמרה ודיברה על כך.

עליזה לביא: גם המקום ששר האוצר מוכן לבוא ולפחות להקשיב ולהבין, לראות לפחות את השימושים התקציבים, המספרים עוד לפני שאנחנו מדברים על הדברים האחרים.

עליזה לביא: אני מבקשת גם בעזרתך לראות איך אנחנו מביאים את הסיפור הזה מחדש.

עליזה לביא: גם את הסיפור את התקציבי וגם במקום של מה נכון לישראל 2016.

עליזה לביא: אני מבינה שתקציב 2015 סגור, אי אפשר כי אנחנו גם מול ההסכמים עד סוף 2015.

עליזה לביא: כן לבקש לעשות חשיבה מחודשת נוכח הדברים שנאמרו כאן וגם הדברים שלא נאמרו כאן.

עליזה לביא: יש הערה של מישהו לפני הסיכום?

<ברכה אברהם: חיסון הפפילומה.

<ברכה אברהם: חיסון הפפילומה זה שלוש מנות בשנה.

<ברכה אברהם: השנה שלנו בימים אפקטיביים כמו שאת יודעת זה יוצא כמעט שישה חודשים.

<ברכה אברהם: זאת אומרת שאולי בנקודת הזמן שאחות אמורה לחסן את התלמידה בשלוש מנות, יכול להיות שפה היא ראתה אותה לראשונה כי הולכת לעוד בית ספר כדי לחסן, אבל היא תחזור ותגיע אליה.

<ברכה אברהם: זו רק הערה כדי לשבר את האוזן.

עליזה לביא: טוב, זו הערה בהקשר של הפפילומה, אבל אנחנו מדברים על עוד דברים.

<מאירה בסוק: יש מחלות כרונית שלא מתעסקים בהן, אני יודעת ממידע אישי שלפעמים ילדים מקבלים כדורים קבוע זה כתוב במזכירות כי אין אחיות ואין אחד לדבר אתו.

<שירה איתן: יש עכשיו דיון בוועדת החינוך בנושא של סייעות רפואיות.

עליזה לביא: נכון, כעת אנחנו לא יכולים את הכול יחד.

עליזה לביא: מילה לסיכום מוריה.

<מוריה אשכנזי: לגבי התקציב אני מאוד מבקשת שאחד מחברי הכנסת יפנה במחקר מה נעשה עם הכסף במלואו.

<מוריה אשכנזי: לא כל הכסף הזה הולך לבריאות התלמיד.

<מוריה אשכנזי: בתחילת דבריי ציינתי שיש לשכות בריאות, יש מבנים.

<מוריה אשכנזי: כאן מדובר בהשקעה מתוך התקציב הזה לשכירות מבנים, להפעלה של גורמים מקצועיים שזה מיותר לחלוטין מאחר וזה קיים אצלנו במשרד הבריאות.

<מוריה אשכנזי: זה מיותר לחלוטין, אלו משכורות שהולכות מתוך התקציב הזה.

<מוריה אשכנזי: חשוב לדעת כמה מקבלים שם, כמה הם מוצאים לשכירות, כמה הם מוצאים לכל התחומים האחרים.

עליזה לביא: יש לנו את הדוח של פרופסור איתמר גרוטו.

עליזה לביא: נבקש ממחלקת המחקר והמידע של הכנסת לעשות לנו סדר, גם על הדוח הזה וגם עם כל הנקודות שצריך להוסיף.

עליזה לביא: זה גם יעזור לנו - - -

<מוריה אשכנזי: זה גם יוכיח שהכסף הזה במקום המיותר.

עליזה לביא: לבחון את כל עניין ההפרטה נוכח הנתונים שנאמרו כאן.

עליזה לביא: אולי זה גם יסגור לנו את הפערים בתשובות שניתנו לנו.

עליזה לביא: נלמד את הנושא הזה באמצעות הדוח הזה ונפעל בשני מישורים, נבקש פגישה וגם נפעל.

עליזה לביא: נראה את נתוני הדוח ונתכנס בהמשך.

<מוריה אשכנזי: שאלה, יש מקום שנפגש אנחנו עם שר האוצר?

<מוריה אשכנזי: הוא הבוס שלך.

<מוריה אשכנזי: אני מוכנה להיפגש אתו.

עליזה לביא: שר האוצר קשוב לנושא ונושא ילדי ישראל קרוב לליבו.

עליזה לביא: זה חשוב לכולנו, לכל שרי "יש עתיד" שהם שרי חינוך, בריאות, כמובן האוצר והרווחה.

עליזה לביא: כל נושא החזרת האחיות לבית הספר, ראיתם, הוא חוצה מפלגות.

עליזה לביא: ישבו חברי כנסת רבים באמצע היום של ועדות אחרות ומצאו את הזמן לבוא.

עליזה לביא: זה לא קורה בכל וועדה.

עליזה לביא: היה פה קונצנזוס מימין ומשמאל.

עליזה לביא: אנחנו יחד, אני מקווה שנוכל באמת למצוא את הדרך הראויה, הנכונה שכל מה שאנחנו קיבלנו כילדים נדאג לילדים ולנכדים שלנו.

עליזה לביא: המשך יום נעים לכולם, תודה רבה, הישיבה נעולה.