ועדת הכספים, כנסת 19, פרוטוקול מספר 441, 2014-11-10 10:30

ניסן סלומינסקי: בוקר טוב, אנחנו פותחים את ישיבת הוועדה.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה להתנצל על כך שהייתה אי-הבנה וזה בעשר וחצי ולא בעשר.

ניסן סלומינסקי: פנו אליי לפני שבועיים מהוועדה לביקורת המדינה ואמרו שיש דיון על החטיבה היום ושחשוב להם מאוד שאשתתף, והם אמרו לי שזה מתחיל בתשע, ומאחר שזה יהיה יותר משעה, הם ביקשו שאני אתחיל את ועדת הכספים באחת-עשרה, ואז אמרתי שמספיקה חצי שעה ואני אהיה שעה וחצי שם, ולכן דחינו את זה לעשר וחצי.

ניסן סלומינסקי: והכול תוכנן, ומזל שאתמול ראיתי שזה באחת-עשרה, כמעט הגעתי לשם בתשע.

ניסן סלומינסקי: אז בסוף נשארתי קירח מכאן ומכאן, כי מצד אחד התחלנו בחצי שעה יותר מאוחר ומצד שני אני לא אוכל להיות בוועדה לביקורת המדינה.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה לברך את חברי הכנסת ואת האורחים שהצטרפו אלינו.

סתיו שפיר: ניסן, אז לא תבוא לישיבה בוועדת הביקורת?

ניסן סלומינסקי: איך אני יכול לבוא?

ניסן סלומינסקי: התכנון היה מתשע עד עשר וחצי, שאני אוכל להיות שם ואז לחזור.

סתיו שפיר: זה נורא חשוב שתהיה.

יעקב ליצמן: ניסן, אני לא הולך לעשות פיליבסטר.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה קודם כול לקבל בברכה את האורחים – מצד אחד את משה אשר, יושב-ראש רשות המסים, ואנשים כמו מאיר, שמטפלים ספציפית.

ניסן סלומינסקי: מצד שני יש לנו את אבי לבון, סגן הממונה על הכנסות המדינה.

משה גפני: מה האמת בפרסומים שעיכבת את מע"מ אפס בגלל 300 מיליון שקל להתנחלויות ולכבישים?

ניסן סלומינסקי: אתה ראית שעיכבתי?

משה גפני: אני שואל.

משה גפני: אני היום לא באתי לתקוף.

יעקב ליצמן: אני לא עושה שום פיליבסטר, יש לי רק שאלות.

ניסן סלומינסקי: אתמול רצו שלוש שמועות אחת אחרי השנייה.

ניסן סלומינסקי: כלי תקשורת מצלצלים אליי ואומרים שבאתרים החרדיים הזמינו היום את כולם ללוויה של מע"מ אפס.

ניסן סלומינסקי: השמועה אמרה שכנראה ראש הממשלה החליט שהוא מפוצץ את מע"מ אפס.

ניסן סלומינסקי: אז כולם צלצלו, עשיתי בדיקה קצרה, ואמרתי להם שאין כזה דבר.

ניסן סלומינסקי: לא עבר כמה זמן ו - - -

יעקב ליצמן: לאיזו גרסה אתה מאמין?

ניסן סלומינסקי: אני אומר מה היה, לפחות לפי הפניות של כלי התקשורת אליי.

ניסן סלומינסקי: אז זה לא תפס, ואז רצה שמועה שנייה: שנפתלי בנט מעכב, בגלל - - -

משה גפני: זה היה כבר לפני שבוע.

ניסן סלומינסקי: אני מדבר איתך על אתמול, מאחרי הצהריים ועד הלילה, לפחות מבחינת הצלצולים אליי.

ניסן סלומינסקי: נאמר שהוא מעכב את זה בגלל התשתיות ליש"ע.

ניסן סלומינסקי: אמרתי להם שאני לא יודע על דבר כזה, אין שום דבר.

ניסן סלומינסקי: והשמועה השלישית שרצה היא שבכלל התקציב לא יונח היום, בגלל שיש מלחמת עולם על הפיצולים, שזה לא קשור למע"מ אפס.

ניסן סלומינסקי: אמרתי שממה שאני יודע, לא דובים ולא יער – התקציב יונח והכול כרגיל.

ניסן סלומינסקי: להערכתי הייתה כאן איזו מין יוזמה שהריצה דבר אחרי דבר, שאולי משהו יתפוס.

ניסן סלומינסקי: אבל לא חקרתי את זה.

ניסן סלומינסקי: מה שתפס תפס.

ניסן סלומינסקי: רבותיי, אנחנו מתחילים.

יעקב ליצמן: עצם זה שאתה מסביר, סימן שזה תפס.

ניסן סלומינסקי: לא, להפך, כמי שעומד ורואה את החתכים, איך זה רץ אחד אחרי השני, אז אתה עומד...

יעקב ליצמן: מישהו יכול להסביר לנו את החוק?

ניסן סלומינסקי: טוב, אנחנו מחדשים את הדיונים, לאחר שוועדת ה - - -

משה גפני: על מה הדיון עכשיו?

ניסן סלומינסקי: אני רוצה להסביר את התהליך.

ניסן סלומינסקי: ועדת הכנסת סיימה את דיוניה והחליטה מה לא נושא חדש ומה כן נושא חדש.

יעקב ליצמן: יש נושא חדש?

ניסן סלומינסקי: חזרו אלינו הסעיפים שאינם נושאים חדשים.

יעקב ליצמן: יש משהו שכן השאירו?

יעקב ליצמן: הכול לא נושא חדש.

יעקב ליצמן: אז תגדיר את זה אחרת.

ניסן סלומינסקי: מאחר שזה חזר אלינו.

ניסן סלומינסקי: ..

ניסן סלומינסקי: עכשיו אני רוצה להסביר את התהליך של השבוע הזה.

משה גפני: זאת אומרת שאנחנו דנים עכשיו - - -

ניסן סלומינסקי: רגע, אני רוצה להסביר.

משה גפני: בסדר, אני גם רוצה לשמוע.

משה גפני: אבל אני רק שואל: אתה אמרת בישיבה האחרונה של הוועדה שדנה בזה שאתה תביא לכאן את שר האוצר.

ניסן סלומינסקי: לא, לא אמרתי שר האוצר, אמרתי סגן השר.

יעקב ליצמן: אמרת שר האוצר, ובאמצע אולי חזרת ב - - -

ניסן סלומינסקי: לא, שר האוצר יהיה פה בשבוע הבא.

יעקב ליצמן: אדוני היושב-ראש, אני רוצה חוות דעת משפטית - - -

<קריאות: - - -

ניסן סלומינסקי: לא, לא, אמרתי שני דברים - - -

משה גפני: נדמה לי שאמרת שזה יהיה ביום שני - - -

ניסן סלומינסקי: לא, אמרתי - - -

<קריאות: - - -

ניסן סלומינסקי: חבר'ה, חבל על הזמן.

יעקב ליצמן: רק תענה על השאלה: שר האוצר - - -

סתיו שפיר: היה הסכם עם האופוזיציה על סמך זה ששר האוצר יגיע לפה.

יעקב ליצמן: סתיו, רגע.

יעקב ליצמן: שר האוצר סתר את הפקידים שלו.

יעקב ליצמן: הוא אמר מיליארד ורבע ו - - -

ניסן סלומינסקי: רגע, אבל למה אתה לא נותן לי לדבר?

ניסן סלומינסקי: אני מנסה להסביר.

יעקב ליצמן: לא, ולכן לא שווה שיבואו לכאן הפקידים, הוא צריך לבוא ולהגיד מה שהוא אמר.

ניסן סלומינסקי: תן לי, אני רוצה להסביר את סדר היום של - - -

יעקב ליצמן: אני אומר לך שוב, אני לא הולך לעשות פיליבסטר.

ניסן סלומינסקי: חבל, אני בסוף אתחיל בלי שאני אסביר ואחר כך תישארו חסרי ידע לגבי מה שאנחנו רוצים לעשות.

ניסן סלומינסקי: כי אני מנסה כבר שלוש פעמים, ובסוף אני אחליט...

ניסן סלומינסקי: אם אתה לא, אז לא.

ניסן סלומינסקי: אז אני רוצה להסביר עוד פעם.

ניסן סלומינסקי: חזרו אלינו הנושאים.

ניסן סלומינסקי: דבר ראשון, יש לנו את המחויבות להסביר את הנושא של העלות של החוק הזה.

ניסן סלומינסקי: דבר שני, יש לנו הסתייגויות על חלק מהנושאים שחזרו אלינו שהם לא נושאים חדשים.

ניסן סלומינסקי: חלק מהנושאים שאמרו עליהם שהם נושא חדש – ההסתייגויות כבר נדונו פה וירדו, ואז אמרו עליהם "נושא חדש".

ניסן סלומינסקי: אז כשהם חוזרים, אין עליהם כבר הסתייגויות.

ניסן סלומינסקי: על חלק - - -

משה גפני: - - -

ניסן סלומינסקי: רבי משה, בבקשה.

משה גפני: שאלנו אותה לגבי השרה.

ניסן סלומינסקי: חבר'ה, בבקשה.

ניסן סלומינסקי: אנחנו נדון היום, אחרי שנשמע את הנושא של החוק - - -

משה גפני: אני לא הבנתי, זה לא מעניין אותך?

משה גפני: היא בכירה אצלך בוועדה, היא רכזת הקואליציה – לא מעניין אותך אם היא הולכת להיות שרה או לא?

גילה גמליאל: אתה לא רואה שהוא בדיכאון שאני עדיין פה?

ניסן סלומינסקי: ההפך: אני פועל במשנה מרץ שהיא לא תקבל שרה, כדי שהיא תישאר איתנו.

מיכל בירן: זה נשמע קצת מופרך.

משה גפני: נראה לי שחברי הוועדה האמינו לך עכשיו.

יעקב ליצמן: איפה יש עתיד?

יעקב ליצמן: יש עתיד מחרימים את הישיבה הזאת?

ניסן סלומינסקי: טוב, היום אנחנו נעבור על כל ההסתייגויות שנשארו, כדי להוריד אותן.

ניסן סלומינסקי: אחר כך - - -

סתיו שפיר: אבל זה לא מה שנרשם.

יעקב ליצמן: יש לי שאלה - - -

ניסן סלומינסקי: לא, תן לי לסיים.

ניסן סלומינסקי: אחר כך.

ניסן סלומינסקי: כי זו כבר פעם שלישית או רביעית.

ניסן סלומינסקי: .. אני לא רוצה יותר.

ניסן סלומינסקי: מחר יש לנו יום שלם - - -

סתיו שפיר: הסיכום היה שיאיר לפיד יגיע לפה ואנחנו נדון על הבעיות המהותיות שיש עם הצעת החוק, ורק אחר כך נמשיך עם ההסתייגויות.

ניסן סלומינסקי: לא, לא, לא, לא.

ניסן סלומינסקי: מחר - - -

סתיו שפיר: אבל זה מה שסוכם.

סתיו שפיר: אתה רוצה שנבדוק בפרוטוקולים?

ניסן סלומינסקי: אתם מוכנים לתת לי - - -

יעקב אשר: היה סיכום ש - - -

משה גפני: ששר האוצר יבוא.

סתיו שפיר: אנחנו נוציא את הפרוטוקול.

ניסן סלומינסקי: מחר אנחנו נדון בעשרה נושאים שהם נושאים חדשים, שלא קיימנו עליהם דיון.

ניסן סלומינסקי: לדוגמה, הנושא של הילד – בחזקת מי הוא.

ניסן סלומינסקי: אמרנו שנעשה עליהם דיון רציני, שמתוך העשרה - - -

משה גפני: או קבוצות רכישה.

ניסן סלומינסקי: רק שנייה.

ניסן סלומינסקי: מתוך הקבוצה חלק מהדברים זה תיקונים קטנים, ונראה איך אנחנו מתקדמים.

משה גפני: למה אתה לא עונה על קבוצות רכישה?

משה גפני: כולם מחכים לשמוע מה אתה אומר בעניין הזה.

ניסן סלומינסקי: זה ביום שלישי.

ניסן סלומינסקי: ואחרי שנגמור גם עם הנושאים האלה, נגבש עמדה מה אנחנו עושים.

ניסן סלומינסקי: יכול להיות שלהבנה - - -

יעקב ליצמן: יש תיקון, משהו קטן אפילו, אחרי ועדת הכנסת, מה שהולכים להביא לנו?

יעקב ליצמן: איזה משהו קטן?

ניסן סלומינסקי: אני לא יודע למה אתה מתכוון, אז אני לא יודע להגיד.

יעקב ליצמן: גם אני לא יודע, לכן אני שואל.

יעקב ליצמן: האם יש משהו קטן אחרי שוועדת הכנסת אמרה על הנושאים שלנו שזה לא נושא חדש - - -

<שלומית ארליך: רק על הנושאים שעליהם הוא מדבר, שיבואו ביום שלישי.

ניסן סלומינסקי: אבל הם לא קשורים לוועדת הכנסת.

ניסן סלומינסקי: הם לא היו בוועדת הכנסת.

יעקב ליצמן: לא, לא היה.

ניסן סלומינסקי: אני אומר:

ניסן סלומינסקי: ביום שלישי יהיה דיון כמו שאמרנו - - -

יעקב ליצמן: כל דבר שאתה הולך לשנות, עלול להיות באיזשהו שלב – גם אם זה לטובה, גם אם זה מיליון שקל – נושא חדש.

ניסן סלומינסקי: לכן אני אומר שביום שלישי יעלו הנושאים האלה, אם תהיה לנו הסכמה.

ניסן סלומינסקי: אם ההבנה תהיה שרוצים להגיש עליהם הסתייגויות, אז או שנוריד אותם לגמרי או שהם יוגשו - -

יעקב ליצמן: אבל אין כזה דבר - - -

ניסן סלומינסקי: נו, באמת, זה לא יכול להיות.

ניסן סלומינסקי: - - או שהם יוגשו בדרך אחרת, שבה לא יהיו הסתייגויות.

ניסן סלומינסקי: זה תלוי בנו.

סתיו שפיר: אנחנו לא נזכה לדבר עם השר - - -?

ניסן סלומינסקי: דקה, אני מבקש.

ניסן סלומינסקי: אז זה יהיה ביום שלישי, ויום רביעי, שכנראה יהיה עמוס מאוד ולכן אפשר יהיה לקיים רק חלק מהדיונים...

ניסן סלומינסקי: בכל אופן, ביום רביעי וחמישי, אם נגמור פה ביום רביעי - - -

משה גפני: איך הגעת לחמישי?

ניסן סלומינסקי: אמרתי, יום רביעי, ואם לא נספיק, אז ביום חמישי נתאם את כל ההצבעות.

ניסן סלומינסקי: אז אני רק מודיע - - -

<קריאות: - - -

ניסן סלומינסקי: אנחנו אמרנו שאנחנו נעשה את שלנו, וזה יונח על שולחנו של ראש הממשלה – שיחליט.

יעקב ליצמן: אפשר להצביע עכשיו על החוק הזה?

יעקב ליצמן: עכשיו?

ניסן סלומינסקי: טוב, אז דבר ראשון - - -

משה גפני: אנחנו נעשה את הפיליבסטר במליאה.

יעקב ליצמן: אני לא אעשה פיליבסטר, בוא תצביע הרגע על החוק הזה.

יעקב ליצמן: בוא נצביע, בוא נראה אותך.

משה גפני: תצביע.

משה גפני: הנה, ליצמן מציע לך.

משה גפני: אז תצביע.

משה גפני: הנה.

ניסן סלומינסקי: אז הוא הציע לי, אז מה?

ניסן סלומינסקי: אתה יודע שהיו שניים שנתנו - - -

משה גפני: אני עכשיו חושב ביני לבין עצמי למה אתה מתכוון.

יעקב ליצמן: יש עתיד מחרימים את הדיון היום?

ניסן סלומינסקי: היה אחיתופל, שנתן עצות, והיה חושי הארכי, שנתן - - -

אראל מרגלית: אחיתופל זה לא זה שנתן את העצה הרעה.

ניסן סלומינסקי: הוא נתן את העצה הכי טובה.

ניסן סלומינסקי: אבל ה' עשה שישמעו את הצעתו של חושי.

אראל מרגלית: אחיתופל היה הדוד של אלישבע - - -

ניסן סלומינסקי: - - - זו הייתה ההצעה הכי טובה לאבשלום, לא לדוד.

יעקב ליצמן: ניסן, אתה שם לב שאני לא עושה פיליבסטר?

יעקב ליצמן: אני מבקש, מתחנן, תצביע.

אראל מרגלית: ניסן, אני עד היום לא מבין למה קוראים לעצת אחיתופל עצה רעה.

ניסן סלומינסקי: זו הייתה העצה הכי רעה לדוד והכי טובה לאבשלום.

ניסן סלומינסקי: לדוד זו הייתה העצה הכי רעה ובגלל זה הוא השתיל שם את חושי, כדי שיטרפד את ההצעה הזאת.

אראל מרגלית: הוא אמר לו: אל תצא מירושלים.

ניסן סלומינסקי: לא, הפוך, הוא אמר לו: תתנפל עכשיו על דוד ותגמור איתו.

ניסן סלומינסקי: וחושי אמר לאבשלום: אל תעשה את זה.

ניסן סלומינסקי: טוב, רבותיי, זהו.

ניסן סלומינסקי: אני - - -

אראל מרגלית: אני מוכן לחכות עם אחיתופל – בוא תצביע.

משה גפני: מציעים לך חברי האופוזיציה להצביע, אז למה אתה לא מצביע?

משה גפני: בגלל שאתה צריך לנהל משא ומתן עם האוצר על משהו?

יעקב ליצמן: או בגלל שיש עתיד מחרימים.

משה גפני: אנחנו מוכנים להצביע.

ניסן סלומינסקי: איך תצביע על אותם נושאים שעוד לא דנו עליהם?

יעקב ליצמן: אנחנו מוותרים.

יעקב ליצמן: זה אותו דיון שהיה עד עכשיו.

<קריאות: - - -

ניסן סלומינסקי: אם אתם מוכנים להצביע - - -

יעקב ליצמן: כרגע.

ניסן סלומינסקי: אה, כרגע.

ניסן סלומינסקי: ואם זה יהיה בעוד רבע שעה, גם תהיה מוכן להצביע?

יעקב אשר: למה, מה אתה צריך להספיק?

יעקב ליצמן: אני לא יודע מה אתה הולך להכניס ברבע השעה הזאת.

ניסן סלומינסקי: ברבע השעה הזאת יקרה משהו שאתה תגיד לי "לא, לא רוצים להצביע".

משה גפני: מה?

משה גפני: מה?

ניסן סלומינסקי: אמרתי שיקרה משהו שגם הוא לא ירצה להצביע.

ניסן סלומינסקי: פשוט המספרים ישתנו, זה הכול.

ניסן סלומינסקי: מה, אנחנו לא יודעים לספור?

יעקב ליצמן: לא בטוח, נראה לי שיש עתיד מחרימים את זה.

ניסן סלומינסקי: טוב, רבותיי, אנחנו ביקשנו - - -

משה גפני: מה הוא אמר?

משה גפני: שברבע שעה הזאת - - -

יעקב ליצמן: לא יודע.

יעקב ליצמן: אולי - - -

משה גפני: תעשה הפסקה, תבדוק.

ניסן סלומינסקי: זה לא יעזור, חבל על הזמן.

משה גפני: מה הולך להשתנות?

ניסן סלומינסקי: אני לא למדתי ליבה, אבל למדתי לספור עד שנים-עשר.

ניסן סלומינסקי: זה הכול, זהו.

ניסן סלומינסקי: בכל אופן, תראו, ככל שהזמן יתארך, ובכיף, אז יהיה לנו גם את יום חמישי - - -

משה גפני: למה לא למדת ליבה?

משה גפני: למדת.

ניסן סלומינסקי: למדתי, אבל אני אומר שלא הייתי צריך - - -

משה גפני: למדת מאיתנו: אפילו שאנחנו לומדים ליבה, אנחנו אומרים שאנחנו לא לומדים.

ניסן סלומינסקי: לא, אני התחלתי בתלמוד תורה בבני ברק, ששם לא הייתה ליבה שנתיים.

ניסן סלומינסקי: אחר כך המשכנו הלאה.

ניסן סלומינסקי: טוב, רבותיי, אנחנו ביקשנו לדעת מה העלות של החוק, וזה כתוצאה מכך שנזרקו כאן כמה וכמה מספרים.

מיכל בירן: זה לא סתם "נזרקו" – עשינו דיונים של חודשיים עם מספר אחד, ואז פתאום הפתיעו עם מספר אחר.

ניסן סלומינסקי: לא, אמרנו שיש הבדלים גם בכמה זמן נשאר מהשנה; שמדובר על 2014, 2015, עד שייבנו - - -

סתיו שפיר: לא, זה לא בהקשר הזה.

סתיו שפיר: אמרה יעל מבורך בשבוע שעבר שהייתה להם טעות.

סתיו שפיר: זה לא קשור להתקדמות בזמן.

ניסן סלומינסקי: רבותיי, הבקשה הייתה - - -

סתיו שפיר: לא היה קשר בין משרד השיכון ומשרד האוצר, וככה המספרים שהגיעו אלינו לא היו נכונים.

ניסן סלומינסקי: רבותיי, אני פניתי באופן אישי לסגן השר.

ניסן סלומינסקי: מאחר שהשר יהיה אצלנו כנראה ביום שני הבא, לפתיחת הדיונים על התקציב, אז אני פניתי לסגן השר, למיקי לוי, שיבוא עם הצוות שלו כדי להציג - -

סתיו שפיר: אני רואה שכבר יש שם חדש למשרד הבינוי והשיכון.

ניסן סלומינסקי: - - כדי להציג את הנושא.

ניסן סלומינסקי: אכן כך סוכם, אבל לצערי, מיקי לוי שוכב –לפחות אתמול – עם 40 מעלות חום.

מיכל בירן: אני מקווה שלא בגלל - - -

ניסן סלומינסקי: לא, הוא הלך לקבל חיסון לשפעת, וכנראה החיסון גרם לו לזה.

ניסן סלומינסקי: בכל אופן, הוא שוכב עם 40 חום.

ניסן סלומינסקי: אתמול בצהריים הוא היה עם 40 חום.

ניסן סלומינסקי: אז נמצאים כאן איתנו שניים שיציגו את זה: אבי לבון ומשה אשר, ויש לנו כאן גם נציגים של משרד השיכון.

משה גפני: אבל מה הולך להיות עכשיו, לא הבנתי.

ניסן סלומינסקי: אמרתי.

ניסן סלומינסקי: בקטע הראשון רק יסבירו לנו מה העלות של החוק הזה, ואחר כך נדון בהסתייגויות שנשארו.

ניסן סלומינסקי: כבר הסברתי את זה חמש פעמים.

משה גפני: אחר כך יש את החטיבה להתיישבות בוועדת ביקורת.

ניסן סלומינסקי: בסדר, אבל מה אני יכול לעשות?

ניסן סלומינסקי: הסברתי גם את זה.

סתיו שפיר: כדאי מאוד שתהיה שם, ניסן.

ניסן סלומינסקי: הסברתי שאני נפלתי בפח ולכן אני נשארתי קירח - - -

סתיו שפיר: אני לא מבינה איך פח, הרי אמרו לנו מראש שהדיון באחת-עשרה, ושום דבר לא השתנה בשבוע - - -

ניסן סלומינסקי: אני אומר לך מה קבעו איתי, ולכן גם קבעתי את הישיבה.

ניסן סלומינסקי: פתחתי בהתנצלות למה בעשר וחצי.

סתיו שפיר: אז תן לבועז להחליף אותך לרגע.

סתיו שפיר: הרי ממילא כל מה שקורה פה... לא מדברים פה איתנו על הדיון המהותי על החוק.

סתיו שפיר: אז בוא לדיון על החטיבה להתיישבות, זה מאוד משמעותי, מאחר שאתה מעורב בעניינים שם.

ניסן סלומינסקי: בוא תגיד את שמך לפרוטוקול.

<אבי לבון: שמי אבי לבון, אני ממינהל הכנסות המדינה במשרד האוצר.

<אבי לבון: אני אציג את עלות הצעת החוק במונחים של אובדן הכנסות.

<אבי לבון: יש כמה תנאים לחוק – יש תנאים מצד הדירה ויש תנאים מצד הרוכש.

<אבי לבון: אני אציג קודם כול את התנאים מצד הדירה.

<אבי לבון: יש כמה מגבלות, כשהמגבלות העיקריות הן ארבע.

<אבי לבון: המגבלה הראשונה היא שזו צריכה להיות בנייה רוויה: יחידות דיור, דונם, מבנה של לפחות שתי קומות.

<אבי לבון: המגבלה השנייה זה השטח: בין 50 ל-150 מ"ר.

משה גפני: 60.

<אבי לבון: בין 60 ל-150 מ"ר.

<אבי לבון: המגבלה השלישית זה המחיר, כולל מע"מ.

<אבי לבון: הוא צריך להיות עד 1.6 לרוכש מוטב, כאשר יש תנאי של שירות לאומי או שירות בצבא; או 950,000 שקל ל - - -

משה גפני: זה כבר מיליון.

<אבי לבון: בסדר - - -

יעקב אשר: ממתי המצגת הזאת?

<אבי לבון: המגבלה האחרונה היא מגבלה מאוד אפקטיבית – המחיר למטר מרובע.

<אבי לבון: מה זה אומר?

<אבי לבון: קחו בכל אזור ואזור את המחיר הממוצע למטר מרובע; כל דירה שתיכנס להטבה צריכה להיות במחיר שהוא עד המחיר הממוצע של מטר מרובע.

<אבי לבון: כיוון שיש ממוצע, יש גם מעל הממוצע.

<אבי לבון: הדירות שיהיו יותר יקרות מהממוצע למטר מרובע, לא ייכנסו לתחולת החוק.

<אבי לבון: על התנאים לרוכש אני אדבר בסוף, ועכשיו אני אתן נתוני רקע.

<אבי לבון: נתוני הרקע האלה הם נתונים מ-2013, נתונים בפועל.

<אבי לבון: המקור של הנתונים זה גם רשות המסים וגם משרד השיכון.

<אבי לבון: כלומר, על הנתונים האלה אין ויכוח.

<אבי לבון: ב-2013 היו 133,000 עסקאות בדירות.

<אבי לבון: מתוכן היו רק 47,000 דירות חדשות, והשאר, 80,000 היו דירות יד שנייה.

<אבי לבון: מתוך 47,000, המגבלה הראשונה, בנייה רוויה, מורידה מ-47,000 ל-26,872.

<אבי לבון: זו המגבלה הראשונה.

<אבי לבון: הדירות האחרות זה דירות של בנה-ביתך, של קבוצות רכישה, שהן לא בתחולת החוק.

ניסן סלומינסקי: אבל כשאתה מדבר על רוויה אתה לוקח בחשבון גם את מה שאמרנו, דירות שיכולות להיות לא בבניינים רבי-קומות אלא פרוסות על השטח, ובתנאי שיש קבלן, כן?

<אבי לבון: כן, זה בפנים.

<אבי לבון: המגבלה השנייה, המגבלה של השטח, מורידה מעט דירות, 3% בערך.

<אבי לבון: אנחנו יורדים ל-24,000 דירות.

<אבי לבון: המגבלה השלישית, המחיר: מתוך ה-27,000 יש לנו 16,000 עד 1.6, וכל השאר זה מעל 1.6.

<אבי לבון: המגבלה הרביעית זה המחיר למטר מרובע אזורי, ששם אנחנו יורדים ל-14,000.

גילה גמליאל: תסביר לי מה זו המגבלה הרביעית.

<אבי לבון: מחיר למטר מרובע.

<אבי לבון: לכל אזור ואזור השמאי הממשלתי יכריז על מחיר ממוצע, ואם מישהו רוצה לקנות דירה במחיר למטר מרובע מעל הממוצע, הוא לא יהיה זכאי להטבה.

<אבי לבון: מי שמתחת יהיה זכאי.

גילה גמליאל: איך מכמתים את זה?

<אבי לבון: יש נתונים בפועל.

גילה גמליאל: השמאי קובע נניח מחיר למטר מרובע באזור ככה - - -

מיכל בירן: זאת הפקה מטורפת ובירוקרטיה מזעזעת.

גילה גמליאל: בדיוק, זה נשמע לי קצת מסורבל.

גילה גמליאל: למה להגביל אם אפשר להרוויח עוד איזה 2,000 דירות בתוך החוק?

ניסן סלומינסקי: כל הרעיון הוא שיש לך דירה בין 60 ל-150 מטר.

ניסן סלומינסקי: עכשיו, כשקובעים 1.6 מיליון יש הבדל אם זה דירה של 60 או דירה של 150, נכון?

ניסן סלומינסקי: זה סכומים אחרים.

ניסן סלומינסקי: אז איך תדעי?

ניסן סלומינסקי: מה שעושים זה שמחלקים את זה למטר מרובע, ואז יש לך עלות ממוצעת של אותו אזור למטר מרובע, ועכשיו את מכפילה את העלות הזאת במטראז' של הדירה וכך את רואה אם היא עומדת במחיר או לא.

ניסן סלומינסקי: בגלל שאת לא מדברת על גודל אחיד של כל הדירות.

<אבי לבון: נגיד שאני קבלן ויש לי דירות עד 1.6, אז אם המגבלה האפקטיבית היחידה היא 1.6, אני אעלה את כל הדירות ל-1.6, עד כמה שהשוק יכול לסבול.

<אבי לבון: כלומר, הרוב של הטבת המע"מ ילך לקבלן.

<אבי לבון: אז רצו להגיד לא: דירות עם מטר מרובע מעל הממוצע לא יהיו בזה.

גילה גמליאל: אבל זה היה צריך להוסיף לך דירות, למה זה גורע?

<אבי לבון: לא, זה שליש פחות.

<אבי לבון: יש 20% דירות שבהן המחיר למטר מרובע הוא מעל הממוצע.

<אבי לבון: ה-20% האלה יורדות - - -

<נדב לחמן לזר: זה מוריד דירות שהן יקרות יחסית לגודל שלהן, כמו למשל פנטהאוזים, דירות גן – שהמחיר שלהם למטר מרובע הוא יחסית יקר לאזור.

גילה גמליאל: ואם הקבלנים יורידו את המחירים - - -

<נדב לחמן לזר: לקחנו את זה בחשבון - - -

גילה גמליאל: אז איך השמאי הממשלתי קובע את הסכום הזה?

גילה גמליאל: הוא קובע מה שהיה, לא מה שיהיה.

<נדב לחמן לזר: יש את בסיס הנתונים של השמאי הממשלתי, שבו יש נתונים של מכירת דירות לפי גושים.

<נדב לחמן לזר: החוק גם קובע בצורה יותר מפורטת – יש בתוכו פרטים של איך הוא עושה את החישוב של הממוצעים האזורים.

<נדב לחמן לזר: בסוף הוא מקבל איזשהו נתון של מחיר ממוצע לאותו גוש.

<נדב לחמן לזר: המחיר הממוצע למטר מרובע לאותו גוש זה לא בדיוק ממוצע, כי ההנחיות שלו הן קצת יותר והוא גם עושה על זה איזושהי בקרה שמאית.

<נדב לחמן לזר: אבל בעצם המחיר הזה נותן תקרה שהמטרה שלה בסופו של דבר היא לאפשר העברה של מקסימום הטבה לרוכש, כי ברור שבהטבה יש איזושהי חלוקה - - -

גילה גמליאל: את זה הבנתי.

גילה גמליאל: אבל מה שקורה בפועל זה שאותה מגבלה מורידה לי את כמות הדירות למע"מ.

גילה גמליאל: אז איך אפשר ליצור מצב שברגע שהשמאי הממשלתי מתייחס למה שהיה, ונניח הקבלן אומר "אוקיי, זה מה שהיה, אני מוכן להוריד" – איך זה נכנס לסיפור הזה?

<נדב לחמן לזר: אם הוא מוכן להוריד אז זה בסדר, אין בעיה.

ניסן סלומינסקי: אין בעיה, הוא נכנס.

<נדב לחמן לזר: מה שבודקים בסופו של דבר זה את מחיר הדירה.

<נדב לחמן לזר: אז הוא כן נכנס.

גילה גמליאל: זה לא נכון, איך הוא נכנס?

ניסן סלומינסקי: בטח שנכנס.

גילה גמליאל: תראו לי איך.

<נדב לחמן לזר: נניח אני קבלן בראש העין, ששם יש מחיר ממוצע של בערך 11,000 שקל למטר מרובע, ויש לי דירת 100 מטר שעולה 1.15 מיליון, כלומר, 50,000 מעל מה שמותר.

<נדב לחמן לזר: אם אני מחליט למכור את אותה דירה בפועל ב-1.1 מיליון, אז היא עומדת בתנאים.

<נדב לחמן לזר: השמאי מפרסם גגות אזוריים, ואם אני מחליט להוריד את זה.

<נדב לחמן לזר: .. ואגב, אנחנו לקחנו את זה בחישוב כמות הדירות, ואני משער שגם מינהל הכנסות המדינה.

<נדב לחמן לזר: אנחנו, בחישוב שלנו, לקחנו בחשבון הפחתה של עד 5% שקבלנים או יזמים שמוכרים דירות יעשו.

ניסן סלומינסקי: זו המגמה, הלוואי שיורידו.

ניסן סלומינסקי: המגמה היא שיורידו.

ניסן סלומינסקי: פה לקחו לך חתך של 2013, כדי לקבל מה היה.

ניסן סלומינסקי: עכשיו, אם קבלנים יורידו בגין זה – זו המטרה.

ניסן סלומינסקי: הלוואי.

<נדב לחמן לזר: זה יגדיל את כמות הדירות.

<אבי לבון: אני ממשיך.

<אבי לבון: אלה הנתונים לגבי 2013, הנתונים בפועל, תיאור מצב.

<אבי לבון: ועכשיו אנחנו צריכים לצפות פני העתיד – מה תהיה התגובה של הקבלן והתגובה של הרוכש.

<אבי לבון: אם רוצים להיכנס לתחולת החוק, יש כמה מגבלות.

<אבי לבון: אז מה הם יכולים לעשות כדי להיכנס בכל זאת?

<אבי לבון: דירה שהמחיר שלה למטר מרובע הוא מעל הממוצע, אם אני רוצה לקבל את ההטבה, אני אוריד את המחיר בכמה אחוזים, כדי להיכנס.

<אבי לבון: עכשיו בואו נראה שינויי התנהגות אפשריים שלקחנו בחשבון כדי לאמוד את עלות החוק.

<אבי לבון: אנחנו חושבים שלקבלנים יש השפעה על מחירי הדירות.

<אבי לבון: נגיד אני בונה עכשיו דירות של 180 מטר מרובע, אז אולי בשנה הבאה או בעוד שנתיים או שלוש שנים אני אבנה רק דירות של 150.

<אבי לבון: אולי.

<אבי לבון: כלומר, תהיה נטייה לבנות דירות שייכנסו למגבלות החוק.

<אבי לבון: בכל מגבלה ומגבלה לקחנו הנחות אחרות.

<אבי לבון: ההנחה הראשונה: סך הבנייה הרוויה תישאר ללא שינוי, כלומר, 27,000.

<אבי לבון: כלומר, לא אמרנו שב-2015 או 2017 יהיו יותר דירות מה-27,000, מכלל הדירות.

<אבי לבון: המגבלה השנייה היא המגבלה של השטח.

<אבי לבון: אמרנו שבשנה הראשונה, 2016-2015, לא סביר שהקבלן ישנה את התנאים הפיזיים של הדירות, כלומר, יבנה דירות שיעמדו במגבלה של השטח.

גילה גמליאל: מי קובע את האזורים?

<נתנאל לפידות: השמאי הממשלתי.

גילה גמליאל: על בסיס מה?

<נתנאל לפידות: אנחנו, משרד השיכון, העברנו לשמאי הממשלתי את נתוני חוק המכר, שאלה הנתונים שהמוכר מדווח לנו, לממשלה.

<נתנאל לפידות: זה כולל את המחיר והכתובת, הגוש והחלקה.

<נתנאל לפידות: לפי זה הוא מבצע הליך של ממוצע, ועל זה הליך שמאי, ואז הוא בונה את המפה של ערך המחיר למטר.

גילה גמליאל: אבל מה הפרמטרים?

<נדב לחמן לזר: זה מוגדר בחוק.

<נדב לחמן לזר: החישוב הוא קודם כול לפי גוש, שהוא יחידת הבסיס האזורית לחישוב.

ניסן סלומינסקי: בזמנו השמאי הסביר לנו כאן בהרחבה את ה - - -

יצחק כהן: הוא ניסה להסביר, הוא ניסה.

ניסן סלומינסקי: לא, הוא הסביר.

יצחק כהן: הוא ניסה, הוא לא הצליח להסביר שום דבר.

ניסן סלומינסקי: לא, לא, הוא הסביר, לא להגזים.

גילה גמליאל: אבל אם הוא הסביר והבנת אבל כל החברים לא הבינו, אז בוא תסביר לנו.

יצחק כהן: גילה, הוא ניסה להסביר, או יותר נכון, חרטט אותנו.

ניסן סלומינסקי: תאמיני לי שהחברים הבינו, אבל האופוזיציה אף פעם לא מבינה.

יצחק כהן: לא, לא, גם אתה לא הבנת.

יצחק כהן: אתה יודע מה, תסביר לנו אתה.

יצחק כהן: אם אתה הבנת, תסביר לנו.

ניסן סלומינסקי: לא, עזוב, נו.

יצחק כהן: אנחנו רוצים להבין.

ניסן סלומינסקי: רבי יצחק, עשה לי טובה, באמת - - -

יצחק כהן: תעשה לי טובה ותסביר.

ניסן סלומינסקי: אני חייב לעשות לך?

יצחק כהן: אתה אומר שאתה הבנת.

יצחק כהן: אשר, אתה הבנת?

יעקב אשר: הוא הסביר לי.

יצחק כהן: אז שיסביר גם לנו.

יצחק כהן: אתה לא הבנת, האופוזיציה לא הבינה, וגם השמאי לא הבין.

יצחק כהן: גם השמאי לא הבין.

ניסן סלומינסקי: השמאי לא הבין, בסדר.

<שמחה בניטה: מר סלומינסקי, נכים - - -

ניסן סלומינסקי: סליחה, אני מבקש, אנחנו לא - - -

<שמחה בניטה: מה זה "סליחה"?

<שמחה בניטה: לא הכנסתם נכים לסיפור הזה.

ניסן סלומינסקי: א', הם נמצאים פה.

ניסן סלומינסקי: אני מבקש לא להתערב עכשיו.

<שמחה בניטה: אני נמצאת, אבל אני - - -

ניסן סלומינסקי: אני מבקש לא להתערב, בסדר?

יצחק כהן: למה לא?

<שמחה בניטה: חייבים להכניס את הנושא זה.

ניסן סלומינסקי: אני מבקש לא להתערב.

ניסן סלומינסקי: הם נמצאים בפנים הנכים.

<שמחה בניטה: אני אומרת לך שלא.

<שמחה בניטה: נכים על כיסאות גלגלים לא נמצאים בסיפור הזה.

<שמחה בניטה: שהמטראז' שלהם הוא מעל 120.

ניסן סלומינסקי: אני מבקש, נו, באמת.

גילה גמליאל: אז אני אשאל בשמה: היכן נכנסים הנכים?

ניסן סלומינסקי: לא, עכשיו אנחנו מסבירים דבר אחר, זה לא קשור.

ניסן סלומינסקי: בוא לא נערבב נושא בנושא.

גילה גמליאל: לא, אבל היא שאלה - - -

ניסן סלומינסקי: היא שאלה, אבל אנחנו עושים דבר אחר.

ניסן סלומינסקי: באמת, נו, יש גבול.

ניסן סלומינסקי: את רוצה למשוך את זה - - - ?

גילה גמליאל: לא, ממש לא.

גילה גמליאל: אבל אם היא כבר הגיעה - - -

ניסן סלומינסקי: אבל היא תישאר פה גם הלאה, יגמרו נושא אחד ונעבור לנושא שני.

גילה גמליאל: אבל הנושא השני זה זה?

יצחק כהן: רגע, גילה, אם הבנת, אולי תסבירי לנו את.

יצחק כהן: את הבנת?

גילה גמליאל: את זה כן.

יצחק כהן: לא, לא, את השיטה של השמאי.

גילה גמליאל: הנושא של האזורים לא ברור לחלוטין.

ניסן סלומינסקי: בוא תסביר עוד פעם בקצרה.

<נתנאל לפידות: אני לא נציג השמאי הממשלתי, אני נציג משרד הבינוי, אבל אני יודע להסביר.

<נתנאל לפידות: ההליך של קביעת ערך מטר דירתי מורכב משלושה שלבים.

<נתנאל לפידות: השלב הראשון הוא שלב המבוסס על נתוני חוק המכר, שהם נתונים של עסקאות אמת שבוצעו על דירות חדשות.

<נתנאל לפידות: אם יש סטיות סטטיסטיות גבוהות מדי ממה שהחוק קובע, עוברים לשלב שני, שהוא שילוב של נתונים של עסקאות יד שנייה, שעליהן עושים חישוב שמאי כדי להשוות אותן לערך דירות יד ראשונה.

<נתנאל לפידות: אם עדיין יש סטיות סטטיסטיות, מוציאים שמאי לשטח שבודק ומבצע הערכה שמאית, ועל בסיס נתוני יד ראשונה ויד שנייה קובע את הערך למטר.

מיכל בירן: כמה יעלה המנגנון הזה של השמאות?

ניסן סלומינסקי: רגע, מיכל, בבקשה.

חמד עמאר: מה זה יד ראשונה ויד שנייה - - - ?

<נתנאל לפידות: לא, זה רק לצורך קביעת הערך.

<קריאות: - - -

ניסן סלומינסקי: זה לא נכנס לחוק, זה רק לקביעת המחיר באותו אזור.

חמד עמאר: אני מכיר את זה, אני הייתי בכל הדיונים.

ניסן סלומינסקי: אני יודע.

יעקב אשר: מה העדכון?

יעקב אשר: מה אם המחירים יורדים אחרי הקביעה?

<נתנאל לפידות: החוק קובע מועדי עדכון בצורה קבועה.

<נתנאל לפידות: בינואר של כל שנה עוקבת, אם אני לא טועה, הוא קובע מנגנון שבו השמאי אמור לבצע עדכון של החוק, ואפשר לבצע גם על מחצית שנה, בהתאם להחלטות שייקבעו.

ניסן סלומינסקי: טוב, בוא תסביר - - -

מיכל בירן: אבל יש לי שאלה קונקרטית, ותנו לנו מענה: כמה הולך לעלות כל המנגנון המסובך הזה של השמאות?

יצחק כהן: זה בהתנדבות.

<אבי לבון: לגבי המגבלה השלישית, המגבלה של המחיר המקסימלי, 1.6, אמרנו שקבלן שירצה להיכנס לזה, גם אם הוא מוכר את הדירה ב-1.7, הוא יוריד את המחיר ב-100,000.

<אבי לבון: כלומר, לא אמרנו שדירות מעל 1.7 ייכנסו לחוק, אבל אמרנו שדירות בין 1.6 ל-1.7 כן ייכנסו לחוק, למשל אם הוא יוריד את המחיר וישנה טיפה את המפרט של הדירה.

יצחק כהן: הוא ישנה את החוזה, ואת ה-100,000 יקבל בשחור.

<אבי לבון: לא אמרנו את זה.

יעקב אשר: לא הבנתי את הדבר הזה, זה דבר חדש.

יעקב אשר: החוק מדבר על עד 1.6 מיליון.

<אבי לבון: אנחנו לא מדברים עכשיו על החוק, אנחנו מדברים על ההתנהגות של הקבלן.

<אבי לבון: לגבי המגבלה של המחיר הממוצע, שאני מזכיר שזו המגבלה הכי אפקטיבית, אמרנו שקבלן שרואה שהמחיר הממוצע הוא 100 והמחיר הממוצע שלו הוא 105 – הוא יעשה מאמץ ויוריד את זה ל-100.

<אבי לבון: כשזה 106 או 107 הוא לא יעשה את זה.

<אבי לבון: כלומר, בשוליים אנחנו כן מרחיבים את מספר הדירות שייכנסו לחוק.

<אבי לבון: בשקף הזה רואים את הסיפור של כל הנתונים שאמרנו עד עכשיו.

<אבי לבון: תסתכלו על השורה האחרונה.

<אבי לבון: השורה האחרונה אומרת את הסיכום של ארבעת התנאים בפועל, במצטבר, בנתונים בפועל של 2013.

<אבי לבון: מתוך 27,000...

<אבי לבון: אמרנו שכלל העסקאות היו 133,000, אבל דירות ראשונות זה 27,000.

<אבי לבון: מתוך ה-27,000, רק כ-9,000 דירות נכנסות לתחולת החוק.

<אבי לבון: 9,000 מתוך 27,000.

<אבי לבון: לאחר שינוי התנהגות בכל אחד מהתנאים, אנחנו חושבים שמספר הדירות שייכנסו לתחולת החוק יהיה 13,000, מתוך 27,000.

<אבי לבון: כלומר, פחות מ-50% ייכנסו לתחולת החוק.

<אבי לבון: כל התנאים האלה היו מצד הדירה, אבל יש גם תנאים מצד הרוכש, הקונה.

<אבי לבון: בואו נראה את התנאים מצד הרוכש.

<אבי לבון: יש כמה מגבלות.

<אבי לבון: המגבלה הראשונה: שצריך להיות עם ילד אחד לפחות; והרווקים או אלה ללא ילדים – מעל גיל 35.

<אבי לבון: המגבלה השנייה: לא הייתה בבעלותו דירה - - -

ניסן סלומינסקי: לא, זה לא מעודכן.

ניסן סלומינסקי: מדובר על עשר שנים אחורה.

<אבי לבון: סליחה, אבל זה לא ישנה הרבה.

ניסן סלומינסקי: זה עשר שנים מהיום שהוא קונה.

<אבי לבון: המגבלה השלישית היא שכשהשני קונה דירה ומוכר אותה תוך פרק זמן קצוב, תוך פחות מחמש שנים – הוא צריך לשלם את המע"מ שהוא לכאורה חסך.

<אבי לבון: עכשיו אנחנו נסכם את עלות ההטבה.

<אבי לבון: אמרנו שכל הדירות - - -

יעקב אשר: להשכיר את הדירה הוא כן יכול?

<אבי לבון: כן, אין בעיה.

<אבי לבון: הוא יכול להשכיר, אבל לא יכול למכור.

<אבי לבון: העלות מצד הדירה - - -

יעקב אשר: אתה מבין מה זה אומר?

יצחק כהן: משקיעים, ספקולנטים.

יצחק כהן: ..

ניסן סלומינסקי: שקט.

<אבי לבון: מתוך ה-27,000 יש 13,000 דירות שעומדות בתנאי החוק, ועכשיו אנחנו צריכים להעריך מול ההיצע הזה של 13,000 דירות כמה מוכרים יעמדו בחוק.

<אבי לבון: וזה מאוד קשה, זה ממש עניין של הערכה.

<אבי לבון: היום אנחנו יכולים להעריך...

<אבי לבון: בפועל, בשוק הדירות יש רוכשים ראשונים, שרוכשים דירה ראשונה, ויש גם כן משדרגים או מנמיכים דירות, ויש גם כן משקיעים.

<אבי לבון: מתוך כלל הרוכשים האלה, אנחנו חושבים שבגלל הטבת המע"מ, המשקל של הרוכשים שיעמדו בכל תנאי החוק הוא 80%.

<אבי לבון: כלומר, 80% מהדירות, מה-13,000, יקבלו את הטבת המע"מ בפועל.

<אבי לבון: זה אומר שבערך 11,000 דירות יקבלו את ההטבה.

<אבי לבון: המחיר הממוצע של הדירות האלה - - -

חמד עמאר: עשיתם חשבון כמה משקיעים יהיו שם?

<אבי לבון: ה-20% הנותרים יהיו משקיעים ומשדרגי דירות.

חמד עמאר: יש לי שאלה שגם שאלתי בוועדה.

חמד עמאר: אחד שגר בחוץ לארץ לדוגמה, וזו השקעה טובה בשבילו לקנות דירה כאן – הוא יכול לקנות?

<אבי לבון: הוא צריך להיות תושב ישראל.

חמד עמאר: לא, הוא תושב ישראל.

חמד עמאר: אבל אם באותו זמן הוא עובד בחוץ לארץ, עושה את העסקים שלו בחוץ לארץ - - -

ניסן סלומינסקי: אם הוא תושב ישראל הוא יוכל.

ניסן סלומינסקי: מה אתה יכול להגיד לו?

ניסן סלומינסקי: הוא מגיע לפה, הוא רוצה בית.

<אבי לבון: עכשיו, המחיר הממוצע של כל הדירות האלה הוא 1.2 מיליון שקל, ולכן המכפלה של 1.2 ב-11,000 דירות ב-18% נותנת בערך שני מיליארד שקל אחרי עיגול – שזו עלות החוק בשנה מלאה, בשנת 2015.

<אבי לבון: מה זה אומר?

<אבי לבון: זה אומר שב-2017 וב-2018 זה יכול להיות הרבה יותר, כי שינוי ההתנהגות יהיה הרבה יותר חריף.

<אבי לבון: מה שלקחנו בחשבון זה שינוי התנהגות בשוליים בשנים הראשונות, ויהיה יותר קל להתנהג - - -

ניסן סלומינסקי: אבי, אני מבין שיש לכם הערכה ל-2014?

<אבי לבון: ב-2014 החוק לא נכנס אבל יש הכרזה על החוק, וזה כבר השפיע.

<אבי לבון: בנתונים שאנחנו רואים, הנתונים של המע"מ, אנחנו רואים ירידה מיוני...

<אבי לבון: הכרזת החוק הייתה במרץ, ואנחנו חשבנו שההשפעה הראשונה – כי יש פיגורים בין ההכרזה לגביית המס – תתחיל ביוני.

<אבי לבון: בחמשת החודשים האחרונים אנחנו רואים ירידה במע"מ על דירות בערך ב-800 מיליון שקל.

<אבי לבון: ואמרנו שבשנה מלאה, כלומר, כולל נובמבר ודצמבר, עלות החוק תהיה מיליארד שקל, שזו העלות הראשונית; והעלות בשנה הבאה תהיה עוד תוספת של מיליארד שקל, כך שבשנה מלאה נקבל שני מיליארד שקל, שזה אכן המספר שנכנס לתקציב, לתחזית הכנסות המדינה ממסים.

<אבי לבון: כלומר, התחזית שאתם תראו, של 260 פלוס של הכנסות המדינה ממסים, לוקחת בחשבון שיש לנו אובדן הכנסות של שני מיליארד שקל ב-2015.

ניסן סלומינסקי: וב-2014 אמרת שזה סדר גודל של מיליארד.

<אבי לבון: רשום פה 800 מיליון.

יצחק כהן: 2016 ו-2017 זה פרמננטי - - -

ניסן סלומינסקי: הוא עוד לא יודע.

יצחק כהן: כמה זה יהיה בעשר שנים?

ניסן סלומינסקי: לא, שבע, אין עשר.

ניסן סלומינסקי: הוראת השעה היא לשבע.

גילה גמליאל: זה יהיה רטרואקטיבי מספטמבר?

חמד עמאר: אני לא הצלחתי להבין: החוק עוד לא נכנס וכבר יש לנו 800 מיליון?

<אבי לבון: ההכרזה הזאת - - -

ניסן סלומינסקי: יש דירות מתאימות שמחכות.

גילה גמליאל: משה, זה נכנס רטרואקטיבי מספטמבר?

חמד עמאר: וכל 2015 זה מיליארד?

ניסן סלומינסקי: שני מיליארד.

<אבי לבון: זה מיליארד ב-2014 ושני מיליארד ב-2015.

<אבי לבון: התוספת זה מיליארד.

חמד עמאר: אז שלושה מיליארד ב-2015 ו-2014, כן?

<קריאות: - - -

ניסן סלומינסקי: גילה, ברגע שהחוק יאושר, אז זה יחול.

ניסן סלומינסקי: ב-2014 יש דירות שמחכות.

ניסן סלומינסקי: הוא אומר שכבר מרגישים 800 מיליון פחות מע"מ.

גילה גמליאל: אבל איך זה יכול להיות?

גילה גמליאל: אנחנו כרגע בנובמבר, מתי החוק ייכנס?

ניסן סלומינסקי: מהרגע שהחוק יחול, אז גם הדירות - - -

גילה גמליאל: מתי החוק יסתיים?

ניסן סלומינסקי: נניח בשבוע הבא, ביום שני, כשיצביעו בקריאה שלישית.

גילה גמליאל: כלומר, אתה מדבר רק על חודש אחד, דצמבר?

ניסן סלומינסקי: לא, אבל כל הדירות שקיימות כל השנה – הן נמצאות.

<אבי לבון: יש פחות עסקאות.

<אבי לבון: לא מימשו את העסקאות, ולכן זה עולה כסף.

גילה גמליאל: אתם לא הבנתם את השאלה שלי?

גילה גמליאל: נשאר חודש אחד עד סוף 2014 כדי לקנות דירות; ב-2014 אתם מעריכים שיהיה 800 מיליון שקל - - -

ניסן סלומינסקי: גילה, הבנתי.

ניסן סלומינסקי: ברגע שהחוק יאושר, נניח שבוע הבא, אמצע נובמבר, מאותו רגע, למשך חודש וחצי יהיה פיצוץ של דירות – כל הדירות שמתאימות למע"מ אפס.

ניסן סלומינסקי: יהיה פיצוץ אדיר.

גילה גמליאל: כמה דירות כאלה יש?

יצחק כהן: זה יעלה את המחירים.

ניסן סלומינסקי: נכון, אני מסכים איתך.

יצחק כהן: אז מה הרווחנו מכל הקשקוש הזה?

ניסן סלומינסקי: זה רק לעכשיו – ככה השר אומר – ואחר כך זה ירד.

ניסן סלומינסקי: בכל אופן, הדירות שקיימות יספיקו למיליארד.

יצחק כהן: איך זה יֵרד?

יצחק כהן: אתה ראית פעם משהו יורד?

בועז טופורובסקי: אני יכול להסביר לך איך זה ירד, אבל השאלה אם אתה - - -

<קריאות: - - -

ניסן סלומינסקי: רבותיי, רק שנייה.

ניסן סלומינסקי: אם מישהו רוצה לשאול עוד שאלות לפני שאנחנו מסיימים - - -

חנא סוייד: יש לי שאלה.

ניסן סלומינסקי: אני אתן לך, אבל זבולון רצה ראשון.

זבולון כלפה: אבי, לפי ההתייחסות שלך, אם אני מבין נכון, 133,000 דירות זה בנייה רוויה.

<אבי לבון: לא, זה הכול.

<אבי לבון: 133,000 זה הכול.

זבולון כלפה: מגבלה מספר 1 מתייחסת אך ורק לבנייה רוויה.

<אבי לבון: לא, המגבלה הראשונה.

זבולון כלפה: ככה היה כתוב במצגת שלך שחור על גבי לבן.

<אבי לבון: יש מגבלה לפני המגבלה הראשונה: שעל דירה יד שנייה אין מע"מ ולכן אין הטבה בכלל.

זבולון כלפה: זה אומר שכל מה שקשור לצמודי קרקע שדיברנו פה עליהם, זה בכלל לא נכנס.

ניסן סלומינסקי: לא, זה נכנס.

ניסן סלומינסקי: שאלתי אותו.

זבולון כלפה: אני לא ראיתי שזה נכנס.

יצחק כהן: בוא נראה איפה זה נכנס, זה מעניין אותי.

זבולון כלפה: במצגת זה לא מופיע.

יצחק כהן: לא, רגע, זה מעניין.

יצחק כהן: איפה המתנחלים פה?

זבולון כלפה: לא, זה לא המתנחלים, זה השכנים שלך באשקלון - - -

יצחק כהן: איפה המתנחלים, בוא נראה.

חמד עמאר: אני הייתי כל הדיונים ולא שמעתי איפה זה נכנס.

<קריאות: - - -

ניסן סלומינסקי: רגע, רבותיי, רק שנייה.

ניסן סלומינסקי: כשהוא נתן את המספרים של בנייה רוויה, אני שאלתי אותו - - -

גילה גמליאל: לא הבנתי, צמודי קרקע נכנס?

ניסן סלומינסקי: כן, ובתנאי שהם עונים על שני הקריטריונים: שזה קבלן ושזה יותר מ-15 יחידות דיור.

ניסן סלומינסקי: אנחנו הכנסנו את זה, הוספנו את הפריפריה, אחרת הפריפריה לא הייתה מקבלת - - -

יעקב אשר: מה זה אומר?

יצחק כהן: מה זה אומר?

יצחק כהן: גבעת החרולים.

יצחק כהן: מאחז ישעיהו.

ניסן סלומינסקי: הכנסנו את זה, ושאלתי אותו, והוא אמר שגם זה, זבולון, נמצא בחשבון.

יצחק כהן: מצפה יוחאי.

גילה גמליאל: מה זה אומר כאן?

ניסן סלומינסקי: אותו דבר, רק שבמקום שתהיה בנייה רוויה, אתה יכול לפזר את זה, ובתנאי שזה קבלן ובתנאי שבאותה יחידה יש 15 יחידות דיור - - -

יצחק כהן: גילה, קחי מודל של התנחלות, יהיה לך יותר קל.

חנא סוייד: שזה לא יתפוס ביישובים הערבים.

יצחק כהן: אבל בהתנחלות כן יתפוס.

<קריאות: - - -

חמד עמאר: לא ביישוביים הערביים ולא בדרוזיים.

<קריאות: - - -

ניסן סלומינסקי: טוב, רבותיי, רק שנייה.

ניסן סלומינסקי: .. זבולון, סיימת?

ניסן סלומינסקי: חנא סוייד, בבקשה.

חנא סוייד: השאלה שלי היא לגבי המתודולוגיה - - -

גילה גמליאל: רגע, יש לי שאלה - - -

ניסן סלומינסקי: לא, זה לא יפה, הוא קיבל רשות.

חנא סוייד: השאלה שלי היא: יש הסכם פרטני - - -

<קריאות: - - -

ניסן סלומינסקי: רבותיי, נו.

חנא סוייד: השאלה שלי היא למינהל הכנסות המדינה.

חנא סוייד: בשנה שעבר נתנו את פרס נובל בכלכלה לפרופסור אמריקאי בשם שילר, שעשה עבודה מאוד מפורסמת בתחום שנקרא behavioral finance, כלומר, ההתנהגות האנושית בפיננסים.

חנא סוייד: ממה שאני רואה כאן, אתה באמת מועמד לקבל עוד פעם פרס נובל על זה.

ניסן סלומינסקי: לא הוא, השר.

חנא סוייד: תראה, זה אנשי מקצוע שעשו את זה.

חנא סוייד: מרוב ההנחות שיש כאן, אני נוטה לקחת אותך כיועץ השקעות שלי בבורסה, כי אם אני רוצה להשקיע באיזו מניה, עם כל ההנחות שאתה עשית כאן, אתה פרפקט בשביל הדבר הזה.

חנא סוייד: אני רוצה להגיד שהכנסתם כל כך הרבה הנחות כאן במדע ההתנהגות, שאני חושב שהמספר שהגעת אליו, שני מיליארד, הוא באמת הזוי.

חנא סוייד: ולכן אני שואל אותך מה מרווח השגיאה שאתה צופה בשני המיליארד אלה?

חנא סוייד: דבר שני, ראיתי שאתה עושה את החישובים ומגיע למחיר ממוצע של 1.2 מיליון שקל לדירה.

חנא סוייד: עכשיו, לפי הממוצע המשוקלל שעשיתי, זה יוצא 80% מהמחיר הנמוך ו-20% מהמחיר הגבוה.

חנא סוייד: תעשה ממוצע משוקלל של 20% כפול 1.6 ו-80% כפול מיליון – זה יוצא בערך 1.2.

חנא סוייד: זו עוד הנחה.

חנא סוייד: אני רואה כאן שאתם דווקא חוזים שרוב הקונים יהיו זכאים ולא מוטבים, האם זה נכון?

<אבי לבון: לגבי השאלה האחרונה – נכון.

<אבי לבון: אמרנו, 80%.

<אבי לבון: אבל מה שאני רוצה להגיד - - -

חנא סוייד: לא אמרתם, אלא אני עשיתי את החישוב.

<אבי לבון: לגבי המחיר של 1.2 – נכון שיש הנחות.

<אבי לבון: למשל, הנחנו שקבלן ישנה את התנהגותו - -

חנא סוייד: עוד פעם "התנהגותו"?

<אבי לבון: - - כך שדירות של 1.7 כן ייכנסו לחוק, דירות של עד 5% מעל המחיר הממוצע כן ייכנסו לחוק.

<אבי לבון: אבל לגבי המחיר הממוצע של דירה – זה עלות של עסקאות שהיו בפועל, זה לא הנחה, ה-1.2.

חנא סוייד: בסדר, נכון, מחיר דירה ממוצעת בישראל הוא 1.2 או 1.3 - - -

<אבי לבון: המחיר הממוצע של דירה חדשה בישראל היום הוא 1.6.

<אבי לבון: אלה נתונים של משרד השיכון.

חנא סוייד: ואתה רוצה להגיד לי שבתמהיל שיתהווה סביב החוק הזה, אתם מורידים את המחיר הממוצע ל-1.2?

<אבי לבון: אתה יודע למה?

חנא סוייד: אני לא יודע למה.

<אבי לבון: כי דירות מעל 1.6, בגלל שינוי התנהגות.

<אבי לבון: ..

<אבי לבון: דירה שעולה שני מיליון שקל - - -

חנא סוייד: בסדר, אני יודע - - -

ניסן סלומינסקי: בגלל שקבעו בחוק ככה, אז לוקחים את הדירות הנמוכות יותר, לא את הגבוהות.

ניסן סלומינסקי: פה לוקחים את הדירות היותר נמוכות.

חנא סוייד: זאת אומרת, אם אתה רוצה לבחור – אתה בוחר לקנות לפי המחיר הגבוה או לפי המחיר הנמוך?

ניסן סלומינסקי: תלוי כמה כסף יש לי.

חנא סוייד: אבל כבר אמרנו שזה בעצם ידחף אנשים לקנות דירות יותר גבוהות, כי ההטבה היא יותר גדולה.

ניסן סלומינסקי: אם יש לו כסף.

ניסן סלומינסקי: אבל מצד שני זה בדיוק הפוך.

חנא סוייד: לכולם יהיה כסף פתאום.

ניסן סלומינסקי: בחלק מהדברים אני מסכים איתך, ולכן אני חושב שהדרך היותר טובה הייתה לתת מענק ולגמור עם הסיפור.

ניסן סלומינסקי: ככה גם יכול להיות שהקבלנים יקבלו חלק מהדברים...

ניסן סלומינסקי: אבל זה החוק.

חנא סוייד: תראה, יש הסכמה שהורדת הריביות בישראל גרמה לכך שאנשים יקנו יותר דירות, כי זה יותר זול.

ניסן סלומינסקי: נכון.

חנא סוייד: עכשיו, תראה, בשנה לוקחים בישראל 50 עד 60 מיליארד שקל משכנתאות.

חנא סוייד: 1% ריבית מזה זה 600 מיליון שקל.

חנא סוייד: עכשיו, תתאר לך מצב שהחוק הזה הוא אקוויוולנטי להעלאה, על פי ההערכה של שני מיליארד, של אחוזי הריבית ב-3.5%.

חנא סוייד: אתה מבין מה זה?

חנא סוייד: אתה מבין, זה בעצם זורק כסף לצרכנים יותר מהורדת הריבית מ-3.5% לרמה שהיא נמצאת כרגע היום.

חנא סוייד: אתה יודע מה זה?

<אבי לבון: לא, יש שוני.

<אבי לבון: כאשר אתה קונה - - -

חנא סוייד: איזה שוני?

חנא סוייד: זה כסף שאתה זורק לאנשים.

<אבי לבון: כאשר אתה קונה דירה, אתה משלם את המע"מ רק פעם אחת.

חנא סוייד: נו, אז מה?

חנא סוייד: תעשה חישוב גלובלי: 1% ריבית זה 600 מיליון שקל, שני מיליארד זה 3.5% – אתה יודע מה זה?

חנא סוייד: אתם לא יודעים מה זה, אתם לא יודעים על מה אתם מדברים, תאמין לי.

יצחק כהן: מה אתה רוצה מהם?

יצחק כהן: הם אנוסים.

ניסן סלומינסקי: יש לנו הרבה תמימות דעים, אבל אני רק אומר שזה קיים בפועל היום.

חנא סוייד: בסדר, אבל מחובתי להראות את החישוב הזה, שהוא חישוב פשוט.

חנא סוייד: כולם מדברים על הורדת הריבית, אבל זה עושה אפקט כמו הורדת הריבית – רק פי עשרה.

יצחק כהן: אני לא הבנתי מה זה שדירה של 1.7 מיליון תיכנס לחוק.

יצחק כהן: זאת אומרת, בחוזה יכתבו 1.6 מיליון ו-100,000 שקל ייתנו בשחור?

<אבי לבון: לא, לא אמרתי את זה.

ניסן סלומינסקי: הוא יוריד את המחיר.

יצחק כהן: מי יוריד את המחיר?

ניסן סלומינסקי: קבלן.

יצחק כהן: קבלן יוריד את המחיר?

ניסן סלומינסקי: אם הוא ירצה.

ניסן סלומינסקי: אם לא אז לא.

ניסן סלומינסקי: אבל רבי יצחק, אני מסכים איתך גם על זה, ולכן אני חושב שמענק היה יותר טוב.

ניסן סלומינסקי: אבל זה מה שיש כרגע.

יצחק כהן: לא, אתה יכול למנוע את ההצבעה.

יצחק כהן: אתה יכול להציל את עם ישראל מהשטות הזאת.

ניסן סלומינסקי: הסיטואציה היא שלי אין מנדט לא לפרק קואליציה ולא - - -

יצחק כהן: בטח שיש לך מנדט.

יצחק כהן: יש לך מנדט לטובת עם ישראל.

יצחק כהן: אתה חייב לדאוג לציבור בישראל.

ניסן סלומינסקי: לטובת עם ישראל – ראש הממשלה, נשים את זה על שולחנו, והוא יחליט.

ניסן סלומינסקי: אם הוא יחליט שהוא מקדם את זה ומביא להצבעה, אז זה מה שהוא החליט.

ניסן סלומינסקי: זו לא החלטה שלי.

ניסן סלומינסקי: אנחנו, ביקשו מאיתנו.

ניסן סלומינסקי: .. טוב, רבותיי, תמו השאלות.

ניסן סלומינסקי: תודה רבה לכם.

ניסן סלומינסקי: אלא אם כן משה או מישהו מכם רוצה להוסיף.

מיכל בירן: אפשר אבל כן לשמוע תשובה כמה הולך לעלות כל המנגנון של השמאות?

מיכל בירן: יש הערכה?

<משה אשר: רוב ההערכות של השמאי הממשלתי כבר נעשו.

<משה אשר: מתוך 700 גושים הוא סיים כמעט את כולם.

מיכל בירן: אבל אתה מדבר על משהו שוטף.

<משה אשר: נכון.

<משה אשר: הדבר הבסיסי, להקים את המערכת – היא כבר הוקמה, כמעט כולה גמורה.

יצחק כהן: כמה היא עלתה?

<משה אשר: עוד שבוע או שבועיים הוא צריך להעביר לרשות המסים את הנתונים במדיה מגנטית, כדי שאנחנו נשקלל את זה בסימולטורים, ואחרי זה יש לעדכן את זה כל שנה ושנה, אבל זה כבר מנגנון שוטף יותר.

מיכל בירן: אז מה ההערכות?

מיכל בירן: כמה מהכסף של הציבור הולך על זה?

ניסן סלומינסקי: טוב - - -

גילה גמליאל: כן, אבל שאלה פה הגברת, ואני רוצה שהוא ייתן לה תשובה.

ניסן סלומינסקי: אני רק אגמור את הנושא הזה והיא תקבל תשובה.

ניסן סלומינסקי: אדוני, בבקשה.

<נדב לחמן לזר: אני נדב לחמן לזר, יועץ מנכ"ל משרד הבינוי.

<נדב לחמן לזר: אנחנו פרסמנו בזמנו הערכה של עלות החוק ב-1.8 מיליארד שקל.

<נדב לחמן לזר: ויש על זה - - -

יצחק כהן: מה זה הדבר הזה?

יצחק כהן: כל אחד אומר דבר אחר?

<נדב לחמן לזר: אני אתייחס רגע לנתונים.

<נדב לחמן לזר: נאמרו כאן דברים על הנחות היסוד – אז קודם כול, הנחות היסוד הן מחויבות כדי להגיע לאיזשהו חישוב סביר.

<נדב לחמן לזר: חייבים קודם כול לשים את המגבלות שהחוק קובע, ואחר כך גם הנחות מסוימות של התנהגות.

<נדב לחמן לזר: צריך להגיד שמרגע פרסום הנתון התקיימו דיונים גם עם מינהל הכנסות המדינה ואגף התקציבים, גם עם בנק ישראל, ואנחנו בחנו את ההנחות שלנו והם בחנו את ההנחות שלהם.

<נדב לחמן לזר: זה דיון שהוא דיון חשוב, וטוב שהוא קרה.

<נדב לחמן לזר: בסופו של דבר הערכת עליות החוק, בחישובים עצמאיים נפרדים, עם הבדלים מסוימים בהנחות שנלקחו, הביאו להערכת עלויות מאוד דומה – בין 1.8 לשני מיליארד שקל.

<נדב לחמן לזר: ההנחה שלנו התבססה בסופו של דבר פחות או יותר על אותם שיקולים.

<נדב לחמן לזר: כן הנחנו ירידה של עד 5% מהמחיר הממוצע למטר מרובע, וגם הנחנו אפשרות שדירות שהיו זולות יותר מהמחיר הממוצע, הקבלן המוכר יעלה את המחיר שלהן, שזה בעצם מע"מ שיירשם כאובדן הכנסה, כי הוא לא ישולם.

<נדב לחמן לזר: לקחנו אותו בחשבון בחישוב, למרות שצריך להבין שבעצם זה לא אובדן אמיתי, כי אם לא היה החוק, הקבלן לא היה משלם את העלייה הזאת מלכתחילה, כלומר, הוא לא היה מעלה את המחירים.

<נדב לחמן לזר: ובכל זאת זה נלקח בחשבון בחישובים.

<נדב לחמן לזר: אנחנו גם התבססנו על נתוני חוק המכר, שכוללים בתוכם את כלל צמודי הקרקע - - -

יצחק כהן: מה אתה צופה?

ניסן סלומינסקי: רגע, רבי יצחק, תן לו, הוא מסיים עוד דקה.

<נדב לחמן לזר: לקחנו בחשבון את כלל צמודי הקרקע שנמכרו על ידי קבלנים, כלומר עשינו הנחה מרחיבה – לא רק המגבלה של מי שמכר 15, אלא כלל צמודי הקרקע שנמכרו על ידי קבלנים.

<נדב לחמן לזר: אם לוקחים רק את אלה שעומדים במגבלות הכלליות של החוק, ההבדל הוא קטן.

<נדב לחמן לזר: ולאור החישוב הזה אנחנו הגענו לסך של 11,550 דירות זכאיות, עם הנחות קצת שמרניות יותר על מספר הדירות – הנחנו 10,000 דירות שיימכרו לזכאים בפועל, בגלל השיקולים שהוצגו כאן, בין היתר דירות שנמצאות בריכוזים שבהם יש הרבה אנשים שהם זכאים ולא מוטבים, וגם בגלל דירות שיימכרו למשקיעים או דברים דומים.

<נדב לחמן לזר: אז עבור 10,000 דירות העלות היא בערך 1.81 מיליארד שקל – לא לפי מחיר דירה ממוצעת, אלא פשוט לפי סכימה של סך העלויות על בסיס נתוני חוק המכר 2013-2012.

ניסן סלומינסקי: זאת אומרת, במילים פשוטות, אתם, בחישוב נפרד ואפילו שונה - - -

<נדב לחמן לזר: שונה במעט.

ניסן סלומינסקי: הם הגיעו לשני מיליארד ואתם הגעתם ל-1.85 מיליארד.

<נדב לחמן לזר: הגענו ל-1.81 - - -

ניסן סלומינסקי: אוקיי, אז יש לנו מושג לגבי העלות של החוק.

<נדב לחמן לזר: ואם לוקחים בחשבון גם שינוי התנהגות ב-1.6 מיליון, את ההעלאה של 5%, זה מתקרב ל-1.9 מיליארד שקל.

חמד עמאר: אתה מתכוון לזכאים או מוטבים?

<נדב לחמן לזר: סך הכול.

<נדב לחמן לזר: ההבחנה בין זכאים למוטבים נמצאת בהנחת היסוד לגבי כמה דירות יימכרו.

חמד עמאר: כמה מכלל הדירות יהיו מוטבים?

<נדב לחמן לזר: אני אתן דוגמה.

<נדב לחמן לזר: ניקח למשל ריכוז אוכלוסייה ברמת בית שמש - - -

יצחק כהן: לא, לא, קח באפרת.

זבולון כלפה: לא, לא, רמת בית שמש זה טוב.

יצחק כהן: לא, לא, אפרת.

<נדב לחמן לזר: אפרת.

<נדב לחמן לזר: יש שם אוכלוסייה רחבה שלא משרתת בצבא - - -

זבולון כלפה: לא יכול להיות.

יצחק כהן: בישיבת הסדר.

<נדב לחמן לזר: מעלה קרחות.

<נדב לחמן לזר: ביישוב מעלה קרחות - - -

יצחק כהן: גבעת החרולים.

זבולון כלפה: אשקלון.

יצחק כהן: מעלה - - -

ניסן סלומינסקי: די, רבי יצחק.

חנא סוייד: טייבה, טייבה.

ניסן סלומינסקי: חבר'ה, עזבו, די.

ניסן סלומינסקי: טוב, עוד שאלה - - -

חנא סוייד: אחד התנאים לזכאות זה שהאזרח לא - -

יצחק כהן: שנה וחצי הרסת מדינה שלמה.

חנא סוייד: - - לא קיבל בירושה דירה.

חנא סוייד: עכשיו, יש מצב שבו אדם מקבל בירושה חלק מדירה, נניח בסכום של 100,000 או 200,000 שקלים.

חנא סוייד: מה דינו של אזרח כזה?

יצחק כהן: הלך עליו, הוא לא זכאי.

<נתנאל לפידות: החוק מגדיר בצורה מדויקת את הדבר הזה.

<נתנאל לפידות: הוא קבע שעד שליש זה נחשב כאילו אין לו דירה.

חנא סוייד: שליש של מה?

<נתנאל לפידות: שליש נכס.

חנא סוייד: אולי שליש דירה שווה שלושה מיליון שקל ואולי שווה 300,000 שקל.

<נתנאל לפידות: זה לא קשור לכסף, זה קשור לזכויות.

חנא סוייד: למה בחרתם שליש?

חנא סוייד: מה החוכמה מאחורי זה?

<נתנאל לפידות: זה ההגדרות - - -

ניסן סלומינסקי: בהגדרה של בעל דירה.

חנא סוייד: אבל אם אנחנו שני אחים שקיבלנו ירושה, כלומר, אני חצי – אז אני אאוט; ואם אנחנו שלושה אז אני אִין?

ניסן סלומינסקי: כן, אם יש לך עד שליש, אתה לא נחשב בהגדרה של בעלות.

חנא סוייד: לא, אני הייתי אומר שדווקא יותר נכון והגיוני שזה יהיה בסכומים, ואז תקזז ממיליון 600,000 למשל.

חנא סוייד: צריך איזשהו היגיון שהוא לא שליפה מהמותן.

חנא סוייד: זאת שליפה מהמותן.

<נתנאל לפידות: זה לא שליפה מהמותן.

ניסן סלומינסקי: חנא, כאן מדובר הרי על האם אתה בעל דירה קודמת.

ניסן סלומינסקי: ובעל דירה – אין בזה משמעות מה הערך של הדירה שהייתה לך.

ניסן סלומינסקי: אם היית בעל דירה בעשר השנים האחרונות, לא משנה מה הערך שלה – אתה לא בתמונה.

ניסן סלומינסקי: עכשיו, אנחנו נניח שואלים לגבי אדם שקיבל בירושה, כלומר, הוא בעל דירה.

ניסן סלומינסקי: אז אם הוא קיבל בירושה והם שלושה אחים, אז היו צריכים לקבוע איזה חלק מהדירה מגדיר אותו כבעל דירה.

ניסן סלומינסקי: ולכן אין כאן שום משמעות לעלויות.

ניסן סלומינסקי: גם לדירה עצמה, יכול להיות שמישהו קנה דירה ב-100,000 – אז הוא ירד מהתמונה, כי הייתה לו דירה של 100,000.

ניסן סלומינסקי: לכן לכסף אין משמעות, יש משמעות לבעלות.

ניסן סלומינסקי: אז רצו לקבוע כמה זה בעלות, ואכן קבעו, יפה מאוד.

ניסן סלומינסקי: במקום 51% כבעלות, קבעו מעל שליש.

<נדב לחמן לזר: יש פטור עד שליש, ומעל שליש אתה כבר נחשב כבעל דירה.

חנא סוייד: אתה לא זכאי.

ניסן סלומינסקי: כן, אתה בעל דירה.

חנא סוייד: למה לא חצי?

חנא סוייד: למה?

חנא סוייד: למה?

<משה אשר: גם בדירה יחידה, היום בחוק מיסוי מקרקעין, זה קו הגבול בשאלה אם אתה בעל דירה נוספת או לא.

<משה אשר: שליש.

ניסן סלומינסקי: ולכן אם ישנו כאן, יצטרכו לשנות בכול.

ניסן סלומינסקי: רבותיי, תודה רבה לכם, אנחנו ממשיכים הלאה.

יצחק כהן: רגע, מה עם הנכים?

ניסן סלומינסקי: רגע, אני עכשיו מגיע, רבותיי.

ניסן סלומינסקי: עכשיו לגביה.

ניסן סלומינסקי: שלומית, בבקשה.

<שלומית ארליך: נשאלה פה שאלה לגבי קבוצות הנכים.

<שלומית ארליך: אז קודם כול, הדיון לגבי קבוצות הנכים יהיה מחר, כיוון שבאמת - - -

ניסן סלומינסקי: בחוק עצמו זה מופיע.

<שלומית ארליך: בחוק מס ערך מוסף כמו שהוא היה בקריאה הראשונה, יש קבוצות של נכים שנכללות.

<שלומית ארליך: מדובר למשל על מקבל קצבה בשל נכות רפואית של 75% לפחות; קצבה לפי פרק ט' של הביטוח הלאומי בדרגת אי-כושר השתכרות בשיעור 75% לפחות; שירותים מיוחדים; קצבת ניידות; קצבת זקנה; קצבת סיעוד.

<שלומית ארליך: אבל נשאלו שאלות לגבי קבוצות נוספות של נכים, שדרגת הנכות שלהן נמוכה יותר - - -

ניסן סלומינסקי: זה יהיה מחר, לא היום.

<שמחה בניטה: זה לא רק דרגה, אלא להפך: אנשים שהיו בריאים, היה להם נכס - - -

ניסן סלומינסקי: את תלווי אותנו גם מחר, אז במטותא - - -

יצחק כהן: למה אין הצבעה, ניסן?

ניסן סלומינסקי: עכשיו מתחילות ההצבעות.

יצחק כהן: לא, למה אין הצבעה על מע"מ אפס?

ניסן סלומינסקי: על מה תצביע?

ניסן סלומינסקי: על מחיר?

ניסן סלומינסקי: על שערוך - - -

יצחק כהן: אז כן יש הצבעות או אין הצבעות?

ניסן סלומינסקי: עכשיו אנחנו מתחילים הצבעות על ההסתייגויות.

ניסן סלומינסקי: הסברתי כבר עשרים פעם מה עומד להיות עכשיו.

ניסן סלומינסקי: גמרנו עם החלק המתבקש, ועכשיו אנחנו עוברים להסתייגויות על אותם נושאים שחזרו אלינו מוועדת הכנסת.

ניסן סלומינסקי: מחר יהיה יום שלם דיון על הנושאים החדשים שדיברנו עליהם, וביום רביעי/חמישי יהיו הצבעות.

ניסן סלומינסקי: שלומית, בבקשה, המיקרופון לרשותך.

ניסן סלומינסקי: רבותיי, אני מבקש מכולם להיות בהאזנה.

<שלומית ארליך: עכשיו אנחנו בעצם חוזרים לנושאים שנטענה לגביהם טענת נושא חדש והם הועברו לוועדת הכנסת והוחלט לגביהם שהם לא נושא חדש, ולכן הם חזרו לוועדה.

<שלומית ארליך: בזמנו הוגשו הסתייגויות גם לגבי אותם נושאים, ולכן אנחנו פותחים את ההסתייגויות לגביהם ומעלים את מה שהגשתם בזמנו.

<שלומית ארליך: לגבי שם החוק, שבו נטענה טענת נושא חדש מכיוון שהוספו המילים "הוראות שעה" – ההסתייגות הראשונה שלא הצביעו עליה עדיין הייתה של כל הקבוצה: במקום שם החוק יבוא "חוק לשיפור הסקרים למפלגת יש עתיד, התשע"ה-2014".

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: הצבעה בעד ההסתייגות – מיעוט נגד ההסתייגות – רוב נמנעים – אין ההסתייגות לא נתקבלה.

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

יצחק כהן: רביזיה.

ניסן סלומינסקי: אין רביזיה.

יצחק כהן: יש רביזיה.

ניסן סלומינסקי: יש, יש, סליחה.

<שלומית ארליך: ההסתייגות השנייה - - -

יצחק כהן: על ההסתייגות השנייה אני רוצה לעשות התייעצות סיעתית עם חבריי לאופוזיציה.

מיכל בירן: שם של חוק זה עניין מאוד חשוב, ואנחנו - - -

יצחק כהן: זה קונסיסטנטי, על כל אחד אני רוצה התייעצות.

ניסן סלומינסקי: רבי יצחק, אני רק מציע לטובת כולנו שנחשוב, כי אם הזמן יימשך אז בסוף אנחנו נקיים דיון גם ביום חמישי.

יצחק כהן: נעשה גם ביום שישי, עד כניסת שבת.

ניסן סלומינסקי: בסדר, רק תיקח את זה בחשבון.

ניסן סלומינסקי: טוב, רבותיי, נגמרה ההתייעצות הסיעתית.

ניסן סלומינסקי: ממשיכים.

<שלומית ארליך: אנחנו עדיין בשם החוק.

<שלומית ארליך: קבוצת מרצ וקבוצת חד"ש: במקום שם החוק יבוא "חוק ניסיון נואש למצוא פתרון לבעיית הדיור, שלא יועיל במאומה, התשע"ד-2014".

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: הצבעה בעד ההסתייגות – מיעוט נגד ההסתייגות – רוב נמנעים – אין ההסתייגות לא נתקבלה.

ניסן סלומינסקי: זבולון, אתה הרמת?

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

יצחק כהן: יש לי הודעה לפרוטוקול: הייתי בטוח שאנחנו נצא להתייעץ, נתייעץ עם רכזת הקואליציה, ואז אתם תתחשבו יותר ותעריכו את הדיון בנושא הזה.

יצחק כהן: אבל אתה מביא את זה להצבעה בצורה אוטומטית.

יצחק כהן: אז אני חושב שזו התנהגות שאינה ראויה, ובעקבות זאת אני מבקש בשם האופוזיציה, בשם הקבוצה, רביזיה.

<שלומית ארליך: אוקיי.

<שלומית ארליך: לחלופין: במקום שם החוק יבוא "חוק אין עתיד, שנועד לבזבז כסף ציבורי ולהרע את מצב הדיור בישראל".

גילה גמליאל: תודו שהם מקוריים.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: הצבעה בעד ההסתייגות – מיעוט נגד ההסתייגות – רוב נמנעים – אין ההסתייגות לא נתקבלה.

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

יצחק כהן: יש למיכל הודעה.

מיכל בירן: חשבתי על זה והגעתי למסקנה שחייבים רביזיה.

שמעון סולומון: יש הגבלה על כמות הרביזיות?

יצחק כהן: לא, אין הגבלה לשום דבר, לא להתייעצות סיעתית ולא לשום דבר.

יצחק כהן: תכף תראה.

שמעון סולומון: אפשר להציע שתהיה הגבלה?

מיכל בירן: זה מפליא שזה עוד לא קרה.

<שלומית ארליך: לחלופין נוסף:

<שלומית ארליך: במקום שם החוק יבוא "חוק אפליה בוטה בתקצוב בין ערבים ליהודים".

יצחק כהן: זה מחייב התייעצות.

<שלומית ארליך: זה עדיין באותו נושא.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: הצבעה בעד ההסתייגות – מיעוט נגד ההסתייגות – רוב נמנעים – אין ההסתייגות לא נתקבלה.

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

יצחק כהן: אנחנו עקביים בנושא הזה ואנחנו חושבים שזה לא בסדר שההסתייגות נפלה ואנחנו מבקשים רביזיה.

<שלומית ארליך: ההסתייגות הבאה, סעיף 1: בהגדרת "דירת מגורים מוטבת", בפסקה (1), במקום האמור בה יבוא "שטח הדירה הוא בין 58 מ"ר ל-148 מ"ר".

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: הצבעה בעד ההסתייגות – מיעוט נגד ההסתייגות – רוב נמנעים – אין ההסתייגות לא נתקבלה.

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

מיכל בירן: יש לי הודעה: אני ואיציק חשבנו על זה, והחלטנו שבהזדמנות הזאת נגיש רביזיה.

יצחק כהן: רביזיה חריגה הפעם.

ניסן סלומינסקי: הלאה.

<שלומית ארליך: הסתייגות נוספת לדירת מגורים מוטבת, פסקה (1): במקום "בין 60 מ"ר ל-150 מ"ר" יבוא "עד 160 מ"ר".

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

יצחק כהן: ביקשתי התייעצות.

<שלומית ארליך: זה כבר היה בדיון הראשון.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: הצבעה בעד ההסתייגות – מיעוט נגד ההסתייגות – רוב נמנעים – אין ההסתייגות לא נתקבלה.

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

יצחק כהן: על הסעיף הבא אני מבקש התייעצות.

<שלומית ארליך: זה עדיין דירת מגורים מוטבת.

ניסן סלומינסקי: אוקיי, הלאה.

<שלומית ארליך: לחלופין בהגדרת דירת מגורים מוטבת, פסקה (1): במקום "בין 60 מ"ר ל-150 מ"ר" יבוא "עד 150 מ"ר".

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: הצבעה בעד ההסתייגות – מיעוט נגד ההסתייגות – רוב נמנעים – אין ההסתייגות לא נתקבלה.

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

יצחק כהן: רביזיה.

<שלומית ארליך: כמובן.

יצחק כהן: אולי נחסוך את כל הסיפור הזה: רביזיה גורפת.

ניסן סלומינסקי: אז בוא גם נחסוך את ההצבעות על הכול.

יצחק כהן: אתה יודע מה, יכול להיות.

ניסן סלומינסקי: הלאה.

<שלומית ארליך: עדיין בהגדרת דירת מגורים מוטבת, פסקה (1): בסופה יבוא "ובלבד שלעניין בנייה צמודת קרקע בפריפריה ובאזור, שטח הדירה הוא בין 60 מ"ר ל-180 מ"ר".

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: הצבעה בעד ההסתייגות – מיעוט נגד ההסתייגות – רוב נמנעים – אין ההסתייגות לא נתקבלה.

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

יצחק כהן: רביזיה.

<שלומית ארליך: רביזיה.

<שלומית ארליך: לחלופין, עדיין בהגדרת דירת מגורים מוטבת, פסקה (1): בסופה יבוא "ובלבד שלעניין בנייה צמודת קרקע בפריפריה ובאזור, שטח הדירה הוא 60 מ"ר עד 200 מ"ר".

ניסן סלומינסקי: וואו, זה עוצמתי.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: הצבעה בעד ההסתייגות – מיעוט נגד ההסתייגות – רוב נמנעים – אין ההסתייגות לא נתקבלה.

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

יצחק כהן: רביזיה.

<שלומית ארליך: עדיין בהגדרת דירת מגורים מוטבת, פסקה (1): במקום "בין 60 מ"ר ל-150 מ"ר" יבוא "60 מ"ר לפחות".

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: הצבעה בעד ההסתייגות – מיעוט נגד ההסתייגות – רוב נמנעים – אין ההסתייגות לא נתקבלה.

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

יצחק כהן: רביזיה.

<שלומית ארליך: עדיין בהגדרת דירת מגורים מוטבת, פסקה (1): במקום - - -

יצחק כהן: רגע, אני כבר יכול להתייעץ?

<שלומית ארליך: לא, אנחנו עדיין בהגדרת דירת מגורים.

ניסן סלומינסקי: רבי יצחק, הייתי אצלכם.

ניסן סלומינסקי: היה מכובד.

יצחק כהן: איפה?

ניסן סלומינסקי: - - - ספר תורה.

יצחק כהן: אה, יפה, לא אכזבתי אותך.

ניסן סלומינסקי: גם ראש העיר היה, ואחרים, היה מכובד.

ניסן סלומינסקי: הוא הביא הרבה אנשים.

גילה גמליאל: ניסן, היום באת מרוכך: החמאת לסתיו, החמאת ליצחק - - -

ניסן סלומינסקי: אני תמיד בא מרוכך.

יצחק כהן: אם היית מקבלת 300 מיליון לא היית מרוככת?

יצחק כהן: היית מקבלת 300 מיליון שקל להתנחלויות – לא היית מרוככת?

ניסן סלומינסקי: כל יום מעמיסים עליי דברים.

ניסן סלומינסקי: ..

יצחק כהן: הסחיטה הגדולה.

ניסן סלומינסקי: שלומית, תרוצי, אני מחכה לך.

<שלומית ארליך: אנחנו עדיין בהגדרת דירת מגורים מוטבת, פסקה (1): במקום "ל-150 מ"ר" יבוא "ל-160 מ"ר".

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: הצבעה בעד ההסתייגות – מיעוט נגד ההסתייגות – רוב נמנעים – אין ההסתייגות לא נתקבלה.

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

יצחק כהן: רביזיה.

<שלומית ארליך: אוקיי.

<שלומית ארליך: עדיין בהגדרת דירת מגורים מוטבת, פסקה (1): במקום "ל-150 מ"ר" יבוא "ל-160 מ"ר".

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: הצבעה בעד ההסתייגות – מיעוט נגד ההסתייגות – רוב נמנעים – אין ההסתייגות לא נתקבלה.

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

<שלומית ארליך: בהגדרת דירת מגורים מוטבת, בפסקה (6): במקום "1,000,000 שקלים חדשים" יבוא "1,600,000 שקלים חדשים".

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: הצבעה בעד ההסתייגות – מיעוט נגד ההסתייגות – רוב נמנעים – אין ההסתייגות לא נתקבלה.

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

יצחק כהן: רביזיה.

<שלומית ארליך: בהגדרה "רוכש זכאי", בפסקה (1), עדיין בסעיף 1: במקום "האמור בה" יבוא "תושב ישראל והורה לילד אחד לפחות הנמצא בחזקתו".

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: הצבעה בעד ההסתייגות – מיעוט נגד ההסתייגות – רוב נמנעים – אין ההסתייגות לא נתקבלה.

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

יצחק כהן: רביזיה.

<שלומית ארליך: עדיין בהגדרת רוכש זכאי, פסקה (1): במקום "האמור בה" יבוא "תושב ישראל שמלאו לו 35 שנים לפחות".

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: הצבעה בעד ההסתייגות – מיעוט נגד ההסתייגות – רוב נמנעים – אין ההסתייגות לא נתקבלה.

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

יצחק כהן: רביזיה.

<שלומית ארליך: בהגדרת רוכש זכאי - - -

יצחק כהן: רגע, ניסן, על הנושאים החדשים גם יצביעו היום?

ניסן סלומינסקי: נראה.

יצחק כהן: - - -

ניסן סלומינסקי: לא, הנושאים החדשים לא קשורים לזה.

ניסן סלומינסקי: זה דברים שדיברנו עליהם ואמרנו שנפתח.

יצחק כהן: ההסתייגויות האלה - - -

ניסן סלומינסקי: מה שחזר מוועדת הכנסת.

<שלומית ארליך: בהגדרת רוכש זכאי, בפסקה (4): בסופה יבוא "ובלבד שביטול העסקה כאמור לא נבע מהליכי הוצאה לפועל או החלטה של בית משפט לענייני משפחה או בית דין רבני או דתי לעניין חלוקת דירת מגורים בהליכי גירושין".

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: הצבעה בעד ההסתייגות – מיעוט נגד ההסתייגות – רוב נמנעים – אין ההסתייגות לא נתקבלה.

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

יצחק כהן: רביזיה.

יצחק כהן: סליחה, אפשר כבר התייעצות, שלומית?

<שלומית ארליך: כאן עדיין לא.

<שלומית ארליך: עוד מעט.

<שלומית ארליך: בהגדרת רוכש זכאי, פסקה (4) תימחק.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: הצבעה בעד ההסתייגות – מיעוט נגד ההסתייגות – רוב נמנעים – אין ההסתייגות לא נתקבלה.

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

יצחק כהן: רביזיה.

יצחק כהן: תעזור לי, ניסן, תגיד להם.

ניסן סלומינסקי: לא, אמרנו כבר, רביזיה קבועה.

<שלומית ארליך: בהגדרת רוכש זכאי, פסקה (5) תימחק.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: הצבעה בעד ההסתייגות – מיעוט נגד ההסתייגות – רוב נמנעים – אין ההסתייגות לא נתקבלה.

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

<שלומית ארליך: בהגדרת דירת מגורים מוטבת, פסקה (6)(א): בסופה יבוא "ואם היא נמכרת לרוכש זכאי או מוטב שהוא מנוע – סכום של 250,000 שקלים חדשים שישולם כמענק", ואחרי ההגדרה "רוכש מוטב" יבוא "רוכש זכאי או מוטב שהוא מנוע – רוכש זכאי או רוכש מוטב שביישוב שבו הוא גר אין דירה מוטבת".

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: הצבעה בעד ההסתייגות – מיעוט נגד ההסתייגות – רוב נמנעים – אין ההסתייגות לא נתקבלה.

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

יצחק כהן: רביזיה.

<שלומית ארליך: בהגדרת דירת מגורים מוטבת, פסקה (6)(א): בסופה יבוא "ואם היא נמכרת לרוכש זכאי או מוטב שהוא מנוע והוכר כנכה על פי חוק הנכים (תגמולים ושיקום) – סכום של 300,000 שקלים חדשים שישולם כמענק", ואחרי ההגדרה "רוכש מוטב" יבוא "רוכש זכאי או מוטב שהוא מנוע – רוכש זכאי או מוטב שביישוב שבו הוא גר אין דירה מוטבת".

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: הצבעה בעד ההסתייגות – מיעוט נגד ההסתייגות – רוב נמנעים – אין ההסתייגות לא נתקבלה.

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

יצחק כהן: רביזיה.

ניסן סלומינסקי: אוקיי, הלאה.

<שלומית ארליך: עכשיו קבוצת יהדות התורה הציעה דיפרנציאציה בקבוצות.

<שלומית ארליך: פה אתה יכול התייעצות.

יצחק כהן: התייעצות, מיכל.

ניסן סלומינסקי: עד 11:57.

ניסן סלומינסקי: טוב, יאללה.

<שלומית ארליך: ההסתייגות הייתה לקבוע את הדיפרנציאציה של לוחם, תומך לחימה ועורפי ל-1.2 מיליון, 1.4 מיליון ו-1.6 מיליון.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: הצבעה בעד ההסתייגות – מיעוט נגד ההסתייגות – רוב נמנעים – אין ההסתייגות לא נתקבלה.

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

<שלומית ארליך: לחלופין, נקבע שהמע"מ יינתן כמענק לרוכש.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: הצבעה בעד ההסתייגות – מיעוט נגד ההסתייגות – רוב נמנעים – אין ההסתייגות לא נתקבלה.

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

<שלומית ארליך: הבאה: להגדיל את מענק השחרור במקום מע"מ אפס.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: הצבעה בעד ההסתייגות – מיעוט נגד ההסתייגות – רוב נמנעים – אין ההסתייגות לא נתקבלה.

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

יצחק כהן: רביזיה.

<שלומית ארליך: ההסתייגות הבאה היא לסעיף 19: בכל מקום, במקום "30 ימים" יבוא "45 ימים".

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: הצבעה בעד ההסתייגות – מיעוט נגד ההסתייגות – רוב נמנעים – אין ההסתייגות לא נתקבלה.

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

יצחק כהן: רביזיה.

<שלומית ארליך: אנחנו עוברים לקובץ של ההסתייגויות של הקבוצה כולה.

<שלומית ארליך: לדירת מגורים מוטבת, בסעיף 1: במקום "60 עד 140 מטר רווי" יבוא "בפריפריה ללא הגבלה, ובמרכז הארץ עד 120 מטר".

<שלומית ארליך: תצביע, ניסן.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: הצבעה בעד ההסתייגות – מיעוט נגד ההסתייגות – רוב נמנעים – אין ההסתייגות לא נתקבלה.

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

יצחק כהן: רביזיה.

יצחק כהן: מתי עוברים נושא?

<שלומית ארליך: עכשיו חזרנו.

<שלומית ארליך: לחלופין: שחישוב מטר רבוע לעניין דירה יהיה על פי הרשום ברשות המקומית לגבי חיוב ארנונה.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: הצבעה בעד ההסתייגות – מיעוט נגד ההסתייגות – רוב נמנעים – אין ההסתייגות לא נתקבלה.

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

יצחק כהן: רביזיה.

<שלומית ארליך: בהגדרה של "רוכש זכאי", אחרי המילים "שמתקיימים לגביו" יבוא "או לגבי בן זוגו".

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: הצבעה בעד ההסתייגות – מיעוט נגד ההסתייגות – רוב נמנעים – אין ההסתייגות לא נתקבלה.

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

יצחק כהן: רביזיה.

<שלומית ארליך: סעיף קטן (א) יימחק בהגדרה "רוכש זכאי".

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: הצבעה בעד ההסתייגות – מיעוט נגד ההסתייגות – רוב נמנעים – אין ההסתייגות לא נתקבלה.

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

מיכל בירן: חשבתי על זה ואני מבקשת רביזיה.

<שלומית ארליך: לחלופין, בסוף הפסקה יבוא "לרבות ילד באימוץ או ילד אומנה".

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: הצבעה בעד ההסתייגות – מיעוט נגד ההסתייגות – רוב נמנעים – אין ההסתייגות לא נתקבלה.

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

יצחק כהן: רביזיה.

<שלומית ארליך: בסעיף 9, במקום "שר האוצר" יבוא "שר הבינוי והשיכון".

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: הצבעה בעד ההסתייגות – מיעוט נגד ההסתייגות – רוב נמנעים – אין ההסתייגות לא נתקבלה.

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

יצחק כהן: רביזיה.

<שלומית ארליך: לחלופין, במקום "שר האוצר" יבוא "המנהל הכללי של משרד השיכון".

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: הצבעה בעד ההסתייגות – מיעוט נגד ההסתייגות – רוב נמנעים – אין ההסתייגות לא נתקבלה.

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

יצחק כהן: רביזיה.

<שלומית ארליך: בסופו יבוא "עוסק שיפר סעיף זה לא יוכל למכור דירה לרוכש מוטב או זכאי".

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

יצחק כהן: אתה לא שואל מי נמנע.

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: הצבעה בעד ההסתייגות – מיעוט נגד ההסתייגות – רוב נמנעים – אין ההסתייגות לא נתקבלה.

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

יצחק כהן: רביזיה.

<שלומית ארליך: בבקשה.

<שלומית ארליך: בסעיף 13, סעיף קטן (ו): במקום "שר המשפטים" יבוא "שר הבינוי והשיכון".

ניסן סלומינסקי: וואו, משהו מיוחד.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: הצבעה בעד ההסתייגות – מיעוט נגד ההסתייגות – רוב נמנעים – אין ההסתייגות לא נתקבלה.

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות המיוחדת הזאת נפלה גם.

יצחק כהן: אני מבקש התייעצות לסעיף הבא.

<שלומית ארליך: הוא יכול.

ניסן סלומינסקי: רבותיי, המתייעצים חזרו ויש להם החלטות מרשימות.

ניסן סלומינסקי: אבל זה אחר כך, בדיון.

<שלומית ארליך: היינו בסעיף 13, בהסתייגות שאומרת שבמקום שר המשפטים יבוא מנכ"ל משרד הבינוי והשיכון.

ניסן סלומינסקי: על זה הצבעתי כבר.

<שלומית ארליך: לא, הצבעת על שר הבינוי והשיכון, ועכשיו אנחנו על המנכ"ל.

ניסן סלומינסקי: גם על המנכ"ל.

ניסן סלומינסקי: אבל לא חשוב.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: הצבעה בעד ההסתייגות – מיעוט נגד ההסתייגות – רוב נמנעים – אין ההסתייגות לא נתקבלה.

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

יצחק כהן: רביזיה.

<שלומית ארליך: סעיף 13, בסופו יבוא "באישור ועדת הכספים של הכנסת".

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: הצבעה בעד ההסתייגות – מיעוט נגד ההסתייגות – רוב נמנעים – אין ההסתייגות לא נתקבלה.

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

יצחק כהן: רביזיה.

<שלומית ארליך: לחלופין, "באישור ועדת המדע והטכנולוגיה של הכנסת".

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: הצבעה בעד ההסתייגות – מיעוט נגד ההסתייגות – רוב נמנעים – אין ההסתייגות לא נתקבלה.

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

יצחק כהן: רביזיה.

<שלומית ארליך: בסעיף 19, בכל מקום שכתוב "הודעה", במקום יבוא "בכתב".

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: הצבעה בעד ההסתייגות – מיעוט נגד ההסתייגות – רוב נמנעים – אין ההסתייגות לא נתקבלה.

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

יצחק כהן: רביזיה.

<שלומית ארליך: עדיין סעיף 19, במקום "30 ימים" יבוא "45 ימים".

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: הצבעה בעד ההסתייגות – מיעוט נגד ההסתייגות – רוב נמנעים – אין ההסתייגות לא נתקבלה.

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

יצחק כהן: רביזיה.

<שלומית ארליך: בבקשה.

<שלומית ארליך: הסתייגות של קבוצת העבודה לסעיף 1(6)(א), לרוכש מוטב: במקום "הסכום האמור בו" יבוא "1,700,000".

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: הצבעה בעד ההסתייגות – מיעוט נגד ההסתייגות – רוב נמנעים – אין ההסתייגות לא נתקבלה.

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

יצחק כהן: רביזיה.

<שלומית ארליך: וברוכש זכאי, במקום "הסכום האמור" יבוא "1,100,000".

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: הצבעה בעד ההסתייגות – מיעוט נגד ההסתייגות – רוב נמנעים – אין ההסתייגות לא נתקבלה.

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

<שלומית ארליך: זהו, סיימנו.

ניסן סלומינסקי: טוב, רבותיי, אנחנו ב-12:45 נצביע על הרביזיות שנאמרו עכשיו, וב-12:30 נאשר את סעיף 46.

<קריאות: - - -

ניסן סלומינסקי: רבותיי, אנחנו נצא להפסקה עד 12:30, ב-12:30 אנחנו דנים על סעיף 46, וב-12:45 נצביע על הרביזיות.