ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 19, פרוטוקול מספר 310, 2014-11-05 10:20

חיים כץ: בוקר טוב.

חיים כץ: יום רביעי בשבוע, 19 שנה לרצח רבין, 5 בנובמבר 2014, י"ב בחשוון ואני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

חיים כץ: על סדר היום הצעת חוק שוויון ההזדמנויות בעבודה (תיקון - איסור הפלייה מחמת מקום מגורים), התשע"ד-2014 של חברות הכנסת שולי מועלם ואורית סטרוק.

חיים כץ: יש עוד כמה אנשים שחתמו על הצעת החוק אבל זה לא מעניין אותם והם אפילו לא באו לכאן.

חיים כץ: אם זה היה מעניין אותם, הם היו באים והיו נלחמים על הצעת החוק.

חיים כץ: זה מראה לך שהחתימות הן סתם.

חיים כץ: אם אנשים חותמים לך והם לא באים וזה לא מעניין, בסטטיסטיקה יירשם להם כאילו הם חוקקו אבל הם לא חוקקו.

חיים כץ: זה כמו אותם דגים שחיים בצלו של הכריש ומנקים לו את השיניים.

חיים כץ: מי שהגה את הרעיון ומחוקק, הוא מחוקק, אבל מי שחותם כיוזם על דברים שהוא לא חוקק והוא לא ממשיך לטפל בהם, לא רציני.

חיים כץ: תסבירי את הצעת החוק שלך.

חיים כץ: אורית, את רוצה להתחיל?

אורית סטרוק: לא.

אורית סטרוק: שולי היא היוזמת והיא תציג את הצעת החוק.

חיים כץ: גם את יוזמת.

אורית סטרוק: היא היוזמת.

שולי מועלם-רפאלי: אדוני, חבריי, חוק שוויון הזדמנויות בעבודה שאוסר על המעביד להפלות עובד מהעילות המוכרות, ביחס לכל היחסים שמתקיימים בין העובד למעביד, אליו אני מבקשת להוסיף את העילה לאסור הפליה מחמת מקום מגורים.

שולי מועלם-רפאלי: המטרה היא לאפשר לכל אזרח – צריך להגיד בעקבות קולות שנשמעו בתקופה האחרונה – להתמודד.

חיים כץ: בלי קשר למקום שם הוא גר אלא שהוא צריך לעמוד בתנאי העבודה.

שולי מועלם-רפאלי: נכון.

שולי מועלם-רפאלי: לאפשר לכל אזרח להתמודד.

חיים כץ: הוא צריך להיות בעבודה בזמן.

שולי מועלם-רפאלי: לגמרי ועד תום יום העבודה.

שולי מועלם-רפאלי: לא לדרוש דרישות מעבר למה שמקובל בהסכמים ובצווי ההרחבה.

חיים כץ: לא לקבל פריבילגיות אחרות בגלל מקום מגוריו.

שולי מועלם-רפאלי: נכון.

מיקי רוזנטל: לגיטימי לגמרי.

שולי מועלם-רפאלי: זאת הצעת החוק.

שולי מועלם-רפאלי: לכן היא עברה כל כך בקלות.

חיים כץ: יש כאן כאלה שמתנגדים להצעת החוק?

שולי מועלם-רפאלי: לעניות דעתי לא, אבל תכף נשמע.

חיים כץ: יש כאן מישהו שמתנגד להצעת החוק?

חיים כץ: אורית, את רוצה להוסיף משהו?

אורית סטרוק: כתוב בדברי ההסבר אבל אולי כדאי לומר שלפעמים מקום המגורים מתחבר למעסיק כזה או אחר עם זהות אחרת, לפעמים פוליטית.

חיים כץ: הוא יכול למצוא מיליון תירוצים כדי לא לקבל אותו.

חיים כץ: הוא מראיין 700 אנשים והוא מצא אדם מסוים שהרבה יותר מתאים.

חיים כץ: הוא לא צריך להסביר.

חיים כץ: הוא ראיין 700 אנשים לתפקיד הזה ובן אדם מסוים נראה לו יותר מתאים.

חיים כץ: נקודה.

אורית סטרוק: אתה צודק.

חיים כץ: הוא לא צריך להסביר כלום.

חיים כץ: הוא לא חייב לאף אחד כלום.

רינה פרנקל: אני רוצה לומר שהצעת החוק היא מאוד טובה אבל מעסיק, כמו שאמרת, אף פעם לא מסביר ואם זה עולה לו הרבה יותר, אין הסברים.

שולי מועלם-רפאלי: הוא לא יקלוט אם זה עולה לו הרבה יותר.

רינה פרנקל: הנסיעות יקרות היום ומעסיק לא קולט.

רינה פרנקל: בפרקטיקה אנחנו יודעים שזה לא קורה וחבל.

רינה פרנקל: מעסיק לא מבין שהוא מפסיד אנשים מוכשרים, אנשים שיודעים לתרום לחברה שלו הרבה יותר מאלה שקרוב למקום העבודה.

רינה פרנקל: אם אנחנו נוכל ליישם את הצעת החוק ואיכשהו לגרום לכך שמעסיק יתחשב, זה יהיה טוב.

<מיכל וקסמן חילי: אני מהתאחדות התעשיינים, נציגת נשיאו הארגונים העסקיים ובעניין זה אני מופיעה גם על דעת לשכות המסחר שלא יכלו להופיע כאן היום.

<מיכל וקסמן חילי: המעסיקים מציגים עמדה אחידה.

<מיכל וקסמן חילי: הם תומכים בהצעת החוק מתוך הבנה שהפליה, כל הפליה, שהיא לא ממין העניין, מעבר לתופעה החברתית השלילית, היא גם מבחינה כלכלית לא נכונה.

<מיכל וקסמן חילי: אין ספק שמקומה הוא לא בשוק העבודה.

חיים כץ: אבל.

<מיכל וקסמן חילי: אבל.

<מיכל וקסמן חילי: אני באופן אישי סבורה שאותן עילות שחברת הכנסת מבקשת כאן למגר - - -

חיים כץ: היא לא מבקשת כעילות.

חיים כץ: היא אומרת שאחד שגר בצפת יוכל לעבוד בתל אביב וזאת לא בעיה של אף אחד.

מיקי רוזנטל: למה לא החתימו גם חברי כנסת מהשמאל אם זאת העילה?

מיקי רוזנטל: אני לא מתנגד לחוק.

שולי מועלם-רפאלי: מיקי, אתה מכיר אותי ואם היה עומד מאחורי זה משהו, הייתי אומרת.

חיים כץ: כשאני מגיש הצעת חוק, להוציא אחד או שניים שמעניין אותי שיהיו בה ספציפית, לא מחתים אנשים.

חיים כץ: אמרתי את זה בפתיחה.

חיים כץ: חתמו כאן אנשים סתם.

חיים כץ: אלה שחותמים על חוקים, אלה סתם חתימות וזה לא מראה על שום דבר.

מיקי רוזנטל: אני שואל את שולי שאלה.

שולי מועלם-רפאלי: קיבלתי את ההצעה של מישהו אחר מחברי הכנסת הוותיקים שהציע לי תמיד לשלוח כל הצעת חוק שלי לתפוצת חברי הכנסת ומי שהחזיר תשובה, אותו החתמתי.

שולי מועלם-רפאלי: כך אני עושה בכל ההצעות שלי.

שולי מועלם-רפאלי: כנראה במקרה הזה חתמו רק חברי הכנסת האלה.

מיקי רוזנטל: ברשותך, אם אפשר, אני אחדד את השאלה.

חיים כץ: בבקשה.

מיקי רוזנטל: האם הייתה הפליה כלפי תושבי יהודה ושומרון בקבלתם למקומות עבודה ולכן מאחורי זה עומד החוק?

שולי מועלם-רפאלי: לא.

מיקי רוזנטל: זאת השאלה.

שולי מועלם-רפאלי: לא.

שולי מועלם-רפאלי: ההפך.

שולי מועלם-רפאלי: אנחנו מכירים הפליות של תושבי הצפון ורינה תוכל לספר לך.

מיקי רוזנטל: את מסכימה אתי שכך זה נראה.

שולי מועלם-רפאלי: עכשיו שאתה אומר את זה, אני רואה אבל אני חייבת להודות שיש כאן גם חברי כנסת אחרים.

מיקי רוזנטל: אני נגד הפליה, נקודה.

מיקי רוזנטל: לי זה לא משנה.

<מיכל וקסמן חילי: אני באופן אישי סבורה שהעילות האלה כבר קבועות בסעיף 2, אם זאת הפליה מחמת מוצא, הפליה מחמת השקפה וכולי, אבל יכול להיות שבאמת רוצים לתפוס כאן יותר ברשת הזאת, רוצים לתפוס יותר מקרים מאלה שמנויים בסעיף 2 ואנחנו לא מתנגדים לזה.

<מיכל וקסמן חילי: איפה הבעיה.

<מיכל וקסמן חילי: שבתוך הרשת הזאת יכולים להיכלל גם אותם מקרים של אי קבלה לעבודה מסיבה כלכלית.

<מיכל וקסמן חילי: זאת אומרת, עלות העסקה גבוהה בהרבה, נסיעות, חיסורים, איחורים.

חיים כץ: לא יקבל אותו לעבודה.

שולי מועלם-רפאלי: את לא שמעת מה שאמר אדוני היושב ראש?

חיים כץ: לי היה עוזר פרלמנטרי שגר בקריית טבעון.

חיים כץ: אמרתי לו שהוא צריך לבוא כל יום, והוא אמר שהוא יבוא כל יום.

חיים כץ: בתקופה שהוא בא, וזה היה חצי שנה, הוא בא כל יום והכול היה בסדר.

חיים כץ: כשהוא הפסיק להגיע, אמרתי לו שהוא לא יודע לעמוד בזה, לך.

חיים כץ: העוזר הפרלמנטרי השני גר בבאר שבע והוא מגיע כל הזמן והכול בסדר.

<מיכל וקסמן חילי: אני אסביר לאדוני.

<מיכל וקסמן חילי: בגלל שהעילה היא כל כך רחבה, יפה מאוד שכולנו חושבים כך וזה טוב שכולם חושבים כך, אבל אני לא בטוחה שכאשר זה יגיע לבית המשפט, בית המשפט כך יחשוב.

<מיכל וקסמן חילי: אני לא בטוחה שסעיף 2(ג) כמו שהוא מנוסח כרגע יוביל להחלטה כזאת בסיטואציה כזאת של עובד שתובע בגלל מקום מגורים.

<מיכל וקסמן חילי: בהחלט יכול להיות שהשיקול הזה ייחשב כשיקול לגיטימי.

חיים כץ: מאחר ואת עורכת דין, את יודעת יפה מאוד שאם רוצים לפטר מישהו והוא לא מתאים, ימצאו סיבה.

חיים כץ: אתם עורכי הדין תמצאו סיבה ותאמרו שעכשיו באולם הזה יורד גשם.

<מיכל וקסמן חילי: אני אסביר.

חיים כץ: תכף תראי שעוד עורכי דין ירצו לדבר.

חיים כץ: עורכת הדין דיברה, יושבת באולם עוד עורכת דין והיא לא דיברה, ואיך זה יכול להיות?

<מיכל וקסמן חילי: אני לא סיימתי את דבריי.

<מיכל וקסמן חילי: ברגע שהצעת החוק היא כל כך רחבה והיא מכניסה בתוכה כל כך הרבה - - -

שולי מועלם-רפאלי: הצעת החוק מדברת על הוספת איסור הפליה מחמת מקום מגורים.

חיים כץ: למה את עונה לה?

שולי מועלם-רפאלי: כי היא מדברת על הצעה רחבה.

חיים כץ: העלית את הטיעונים שלך, הגשת הצעת חוק, למה את מתווכחת עם האנשים?

שולי מועלם-רפאלי: אני באמת לא צריכה.

<מיכל וקסמן חילי: אני אנסה לקדם את הדברים ואת מה שאנחנו מאוד היינו מבקשים שיקרה כאן.

<מיכל וקסמן חילי: קודם כל, להערה שלך אדוני, אנחנו מחוקקים כאן את המהות.

<מיכל וקסמן חילי: המטרה שלי בסופו של יום היא לא להגיד למעסיק, כמו שאדוני הציע אולי בציניות, להגיד לעובד מה שהוא רוצה.

חיים כץ: זה לא קורה?

<מיכל וקסמן חילי: אני מדברת כאן על המהות.

<מיכל וקסמן חילי: אם יש מי שפועל שלא לפי החוק, זה משהו אחר.

חיים כץ: מה זה לא לפי חוק?

חיים כץ: אני המעסיק בורר את הבן אדם שהכי טוב לי לעסק.

חיים כץ: אני מראיין אנשים ואני בורר את מי שהכי מתאים לי לעסק ואני לא מחויב לכלום.

חיים כץ: אני בא בידיים נקיות.

חיים כץ: אני צריך בן אדם מסוים עם תכונות מסוימות ולא מעניין אותי כלום.

חיים כץ: מי שהכי טוב לי לעסק, אותו אני בורר ולא מעניין אותי היכן הוא גר, לא מעניין אותי עם מי הוא יוצא, לא מעניין אותי אם הוא נשוי, לא מעניינות אותי הנטיות המיניות שלו ולא מעניינת אותי הדת שלו.

חיים כץ: כלום.

חיים כץ: אם הוא הכי מתאים לי לקדם את העסק, אותו אני בוחר.

חיים כץ: נקודה.

חיים כץ: אף אחד לא יכפה עלי לקלוט אלי מישהו שהוא לא מתאים לי.

<מיכל וקסמן חילי: אבל מישהו שהוא יקר לך מאחרים?

חיים כץ: אם הוא מתאים לי, אני אקלוט אותו.

חיים כץ: מתאים זה כלכלי, מתאים זה ידע, מתאים זה הכול.

חיים כץ: אם הוא יקר לי, מה לעשות, אותו אחד יודע לייצר משקפיים כאלה בשני שקלים, הוא חרוץ והוא עובד והוא מייצר אותם בשני שקלים.

חיים כץ: מה לעשות שאני יכול למכור אותם בשקל?

חיים כץ: אני לא לוקח אותו.

<מיכל וקסמן חילי: אני בוודאי מסכימה עם אדוני.

חיים כץ: הוא תותח אבל כשהוא מייצר לי כל שעה משקפיים, הוא מייצר לי שקל הפסד.

חיים כץ: לא אקלוט.

חיים כץ: עזבי, את סתם מתפלספת.

חיים כץ: הבנתי אותך.

חיים כץ: תודה.

<מיכל וקסמן חילי: אדוני, לא סיימתי.

חיים כץ: לכן זה היחס שלי לעורכי דין.

חיים כץ: אמרת, הבנו, את עומדת ברמזור בניוטרל, אור אדום ואת נותנת פול גז.

חיים כץ: לא חבל על האנרגיה?

<מיכל וקסמן חילי: זאת לא הסיטואציה.

חיים כץ: זאת בדיוק הסיטואציה.

<מיכל וקסמן חילי: אדוני מסכים אתי – אני רוצה להבהיר את זה כי כרגע זה לא עולה מהניסוח - שאי קבלה לעבודה נובעת מעלות כלכלית.

חיים כץ: לא מסכים אתך בכלום.

חיים כץ: אני לא בחקירה.

חיים כץ: אני לא מסכים אתך בכלום.

חיים כץ: תגידי את הדברים שלך ואל תשאלי אם אני מסכים ואל תגידי אדוני ויושב ראש הוועדה.

חיים כץ: את לא בבית משפט.

<מיכל וקסמן חילי: אני אנסח את הדברים אחרת.

<מיכל וקסמן חילי: אם הסיבה היא סיבה כלכלית, בהחלט אנחנו היינו רוצים לראות איזושהי החרגה לעניין הזה.

חיים כץ: אל תעני.

חיים כץ: תני לה את זמן שלה לדבר.

חיים כץ: תסיימי את מה שיש לך להגיד.

חיים כץ: נרשם בפרוטוקול.

<מיכל וקסמן חילי: אני חושבת שאם הסיבה היא סיבה כלכלית, בהחלט צריך להיות שם איזשהו סייג שיבהיר את זה ואני חושבת שזה צריך להיות דרך סעיף 2(ג) כאשר בדרך הזאת אנחנו כן נקבל עובדים מהפריפריה.

<מיכל וקסמן חילי: יחד עם זאת יילקח בחשבון השיקול הכלכלי שכרגע, כפי שזה מופיע, לא נלקח בחשבון.

<מיכל וקסמן חילי: אני מבינה מהדברים, גם משיחות שניהלתי לפני הדיון הזה, שמה שמפריע כאן בניסוח, בסייג כזה, שזה באמת יכול לעקר מתוכן את ההצעה.

<מיכל וקסמן חילי: אם כל הבעיה היא בניסוח, צריך לחשוב על איך לנסח את זה בצורה כזאת שתתיישב גם עם רצון המעסיקים וגם עם הרצון הברור למנוע הפליה כפי שרוצים לעשות בהצעת החוק הזאת.

<מיכל וקסמן חילי: השאלה היא רק ה-איך.

<מיכל וקסמן חילי: את ה-מה אנחנו יודעים.

חיים כץ: תודה.

חיים כץ: יש לך את הפרוטוקול, נתתי לך בפרוטוקול כלים כאלה שגם עורך דין מתלמד - ואת לא כזאת – יש לו את הכלים.

חיים כץ: אם את ממשיכה על מנת לדבר, זה בסדר.

<מיכל וקסמן חילי: תודה אדוני.

<ג'נט שלום: אני רק רוצה לחזק את מה שאמר כבוד היושב ראש.

חיים כץ: לא צריך.

<ג'נט שלום: ממש בקצרה.

<ג'נט שלום: יש חריג אחד בחוק שוויון הזדמנויות בעבודה וזה אופי ומהות התפקיד.

<ג'נט שלום: אם עובד יכול לעשות את התפקיד, שום שיקול אחר לא יכול להיות לגיטימי.

<ג'נט שלום: לגבי ההוצאות של נסיעות, אם אנחנו נכניס את השיקול הכלכלי של הוצאות הנסיעות, הרי זה מעקר מתוכן את כל הצעת החוק.

<ג'נט שלום: אם מעסיק יוכל לשקול הוצאות נסיעות שהמחוקק חשב שהן ראויות בקבלה לעבודה של עובד, מבחינתי זה מרוקן את כל ההצעה הזאת מתוכן ואפילו מזיק לחוק שוויון הזדמנויות בעבודה.

חיים כץ: תודה רבה.

חיים כץ: יש עוד מישהו שרוצה להגיד משהו?

חיים כץ: אין.

חיים כץ: אנחנו עוברים להקראה.

<יעל סלנט: הצעת חוק שוויון ההזדמנויות בעבודה (תיקון - איסור הפלייה מחמת מקום מגורים), התשע"ד-2014 תיקון סעיף 2 בחוק שוויון הזדמנויות בעבודה, התשמ"ח-1988, בסעיף 2(א), אחרי "ארץ מוצאם" יבוא "מקום מגוריהם".

חיים כץ: אנחנו מצביעים.

חיים כץ: מי בעד?

חיים כץ: בעד – פה אחד

חיים כץ: הצעת החוק אושרה פה אחד.

חיים כץ: כל חברי הכנסת - אורית סטרוק מחליפה את יוני שטבון – והם חמישה במספר אישרו את הצעת החוק לקריאה הראשונה.

חיים כץ: תודה רבה לך על הצעת החוק.

חיים כץ: תודה רבה.

חיים כץ: הישיבה נעולה.