ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 19, פרוטוקול מספר 272, 2014-11-03 11:00

עמרם מצנע: בוקר טוב.

עמרם מצנע: אני פותח את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט.

עמרם מצנע: כפי שהבטחנו, מאחר ובדיון בשבוע שעבר בנושא הסייעות לא נמצא המקום והזמן לעסוק ולהתמקד בנושא הסייעות הרפואיות החלטנו לקיים את הפגישה הזאת.

עמרם מצנע: כדי שנהייה על מכנה משותף, מי יכול להסביר לנו הכי טוב מזה סייעות רפואיות?

עמרם מצנע: בבקשה.

<עירית ליבנה: שלום.

<עירית ליבנה: אני מפקחת על תחום הבריאות במשרד החינוך.

<עירית ליבנה: קודם כל אפילו מילולית, במקור התפקיד הזה הוגדר כמלווה אישית לתלמיד ולא סייעת.

<עירית ליבנה: 'סייעת' ישר נותן איזו קונוטציה של התמקצעות, הכשרה והשתלמויות וכדומה - - -

עמרם מצנע: הלוואי.

<עירית ליבנה: הניסוח הנכון שמשרד הבריאות כל הזמן דבק בו, אבל אנחנו קצת סוטים, זה 'מלווה אישי לתלמיד'.

עמרם מצנע: 'מלווה אישי', כן, אבל צריך להכניס בו מונח רפואי כי מלווה אישי זה גם המסייעות המשלבות.

<עירית ליבנה: כן, יפה ואז יש סייעות משלבות ולכן הסייעות המשלבות הן סייעות רפואיות.

<עירית ליבנה: אני מדגישה ואני חושבת שחברותיי ממשרד הבריאות תדברנה על זה גם.

<עירית ליבנה: המהלך הזה הוא מהלך משותף בין-משרדי.

<עירית ליבנה: זה שיתוף פעולה בין משרד הבריאות למשרד החינוך הן מקצועי, הן תקציבי, הן ניהולי והן ארגוני.

<עירית ליבנה: אחת מההצלחות של הבין-המשרדי, אני חושבת שכאן אנו יכולים – תמיד ההערות של מבקר המדינה היו על חוסר עבודה – אני חושבת שכאן שני משרדי הממשלה מוכיחים עבודה, משרד האוצר והשלטון המקומי מוכיחים באמת עבודה בין-משרדית טובה.

<עירית ליבנה: המטרה היא בסופו של דבר היא משתמש הקצה.

<עירית ליבנה: אותו מלווה אישי או סייעת רפואית הם למעשה הזרוע הארוכה של ההורה.

<עירית ליבנה: בשגרת יום כשהילד לא נמצא במוסד החינוכי מי שעושה את התפקיד הזה הוא ההורה.

<עירית ליבנה: כדי לשחרר את ההורה וכדי לאפשר לו ללכת למקום העבודה בפרק הזמן שהילד נמצא במוסד החינוכי אנחנו מהווים, או נותנים איזה שירות שהוא שירות פונקציונאלי רפואי להשגחה או לטיפול פולשני בשגרה – זה הזרוע הארוכה של ההורים.

<עירית ליבנה: גם ההורה נולד כהורה ומקבל משהו לא כאיש מקצוע.

<עירית ליבנה: מזה נגזר שאותו מלווה או אותה סייעת רפואית על פי חוזר מנכ"ל משרד הבריאות, שהוא המנחה המקצועי של הנושא, יקבל הכשרה בתהליך הכשרה לאותו אדם ספציפי לגבי אותו ילד עם הדרישה הרפואית שלו.

<עירית ליבנה: בין אם זה לבדוק רמות סוכר בדם ובין אם זה לשאוב הפרשות או בקטע של ההשגחה ברגישות למוצרי מזון.

<עירית ליבנה: באפילפסיה אלו שתי תופעות, המחלות שהן יותר משמעותיות בקהל היעד של הילדים.

<עירית ליבנה: מי שמעסיק את אותה סייעת רפואית/מלווה אישי היא הרשות המקומית.

<עירית ליבנה: על פי נוהל של משרד החינוך ומשרד הבריאות הוא זה שצריך לדאוג לכך שאכן אותה מלווה אישית, הן בדרך כלל נשים, תקבל את ההכשרה על פי חוזר מנכ"ל משרד הבריאות את ההכשרה הספציפית מאותו גורם ספציפי ותקבל על זה אישור כתוב.

<עירית ליבנה: בפירוש בהנחיות שפרסמנו כתוב 'לא להעסיק', על הרשות אסור להעסיק אדם שלא קיבל את ההכשרה הייעודית לאותו ילד.

<עירית ליבנה: השירות ניתן לצורך תפקוד ספציפי שנדרש בכל יום הלימודים.

<עירית ליבנה: התגייסו משרדי הממשלה ונותנים את המענה לכל יום הלימודים או ספציפית לפעולה פולשנית.

<עירית ליבנה: זה על פי קריטריונים והחלטות והתייעצות רופאים, עם אנשי מקצוע נוספים ועל פי זה ניתן הטיפול הספציפי.

עמרם מצנע: מהו המנגנון המקבל את ההחלטה על הצמדת - - -

<עירית ליבנה: קודם כל הקריטריונים נקבעו על ידי משרד הבריאות בעקבות ועדות מומחים.

<עירית ליבנה: אלו קריטריונים מאוד ברורים.

<עירית ליבנה: יושבת בוועדה קודם כל רופאת ילדים.

<עירית ליבנה: היה והיא, היא תוכל לדבר בעד עצמה, פונה לרופא המטפל ומתייעצת אתו ובמשרד הבריאות.

<עירית ליבנה: בדרך כלל אנחנו הולכים להקלה, לא לחומרה, הולכים ליותר.

<עירית ליבנה: אני אתן דוגמה: הציפייה מילד חולה סכרת נוערים היא שבכיתה ג' ד' הוא יהפוך עצמאי והוא לא.

<עירית ליבנה: לכן הקצאת הסיוע לאט לאט מופחתת.

<עירית ליבנה: אם פונה אלינו רופאה אנדוקרינולוגית שמטפלת בילד ואומרת 'תראו, נכון שיש את הציפייה, אבל עדיין הוא לא עצמאי' – מצד אחד החופש שלנו לאשר שעה נוספת ליום ומצד שני התגייסות כל הצדדים כולל בית הספר לחנך לעצמאות טיפולית.

<עירית ליבנה: תשאל לגבי צנתור, שילד בכיתה ג' ד' או ו' צריך לצנתר את עצמו וזה לא עניין שמישהו יצנתר, לפעמים זה באמת חוסר יכולת.

<עירית ליבנה: אם זו חוסר יכולת תפקודית אנחנו באים לקראת כי אנחנו מבינים, אנחנו שואלים ומדברים.

עמרם מצנע: זו גם החלטה של אותה ועדה להיקף השעות?

עמרם מצנע: זו עבודה מלאה או - - -

<עירית ליבנה: כן.

<עירית ליבנה: תוך התייעצות תמיד עם גורמים.

<עירית ליבנה: הלכנו באמת לקראת, למשל כל הילדים שהלכו ל"אופק חדש" ואם היו ילדים כאלה התאמנו את שעות הסיוע לשש שעות.

<עירית ליבנה: היום "כל גני הילדים הם שש שעות.

<עירית ליבנה: אם יש "מיל"ת" (תוספות יום מסגרתיות) או "ציל"ה" (צהרוני יום להעשרה) שזה הארכה על פי חוק, הארכנו.

<עירית ליבנה: זאת אומרת, לכל הארכה כזאת יש לה סעיף תקציבי שצריך לחשוב עליו ולדעת.

<עירית ליבנה: אני רק רוצה לומר, בשנת תשע"א כשהנושא הזה עבר לניהול משרד החינוך, שהניהול הוא משותף והועבר, התקציב המשותף היה 3.2מיליון.

<עירית ליבנה: רבותיי, בשנת תשע"ה אנחנו נהייה עם 70 מיליון שקל לסייעות רפואיות בחינוך הרגיל, זה בעקבות ועדת טרכטנברג, בעקבות כל המהלכים היפים שבאמת עשו משרדי הממשלה.

עמרם מצנע: אני מבין שהתקציב מגיע ממשרד החינוך?

<עירית ליבנה: בתקציב נושאים ארבעה גופים.

<עירית ליבנה: זה מתוך החלטה שהתקבלה אצל ליצמן בהחלטה לשינוי.

<עירית ליבנה: משרד החינוך – רבע, משרד הבריאות – רבע, משרד האוצר – רבע, הרשות המקומית – רבע.

<עירית ליבנה: זאת אומרת שמשרדי הממשלה מעבירים 75%:

<עירית ליבנה: חינוך, בריאות ואוצר.

<עירית ליבנה: התקציב מנוהל על ידנו - - -

עמרם מצנע: מבחינת הרשות המקומית, היא מקבלת את זה - - -

<עירית ליבנה: בדיוק.

<עירית ליבנה: יש לנו כאן את הנציגה שתדבר יותר על המנגנון.

עמרם מצנע: תודה רבה.

עמרם מצנע: אולי השלמה, דווקא ממשרד הבריאות, מהם התקציבים.

<עדינה יוסף: אבקש להוסיף לעניין התקציב שלנו, התשלום מועבר - - -

עמרם מצנע: ממשרד החינוך?

<מרים כהן: משרד החינוך לטובת הנושא הזה.

<מרים כהן: זה עלות לשנה המתומחרת על פי עלות סייעת והיא מוחלקת ל- 186 ימים, אנחנו מגיעים לעלות.

<מרים כהן: השעות נקבעות על פי - - -

עמרם מצנע: תסבירו לי בבקשה, שאלה שנייה.

עמרם מצנע: למה בסיס הסכם העבודה עם הסייעות האלה שונה מהסייעות המלוות שרק עסקנו בהן לאחרונה?

עמרם מצנע: שלמה אולי אתה תענה מהי הסיבה.

<שלמה שטרן: יש שתי סיבות שנמסרו לנו.

<שלמה שטרן: אחת, התקצוב עבורן מגיע לעשרה חודשים בלבד.

<שלמה שטרן: שנית כפי שנאמר שמקבלים ל-30 שעות שבועיות.

<שלמה שטרן: לכן מה שיש להן זה חלקיות של 30 או עשרה חודשי עבודה.

עמרם מצנע: קודם כל, גם אצל המסייעות המשלבות יש פחות מ-30 שעות ועדיין הן נכנסות פנימה.

<שלמה שטרן: זה המאבק הקודם על תנאי התעסוקה שלהן.

<עירית ליבנה: זה לא נכון שזה מוגבל ל- 30 שעות.

<עירית ליבנה: לא מבחינת הוועדה.

<עירית ליבנה: אני רוצה לומר, הוועדה לא מדברת על שעות סיוע ליום, בהרבה מאוד פעמים ונכון להיום הן הרבה יותר מ- 30, זה כמעט 40 והרבה יותר.

<עירית ליבנה: זאת אומרת, הקצאת שעות לילד ליום היא נטולת - - -

עמרם מצנע: בעצם, אם נניח שילד מסוים עם מגבלות כזאת או אחרת, הוא מקבל ליווי בכל השעות שהוא בבית הספר או בגן?

<עירית ליבנה: כן, כשיש לו דרישה הוא מקבל מלוא.

עמרם מצנע: זו משרה מלאה.

<עירית ליבנה: כשמדובר על הארכת יום הלימודים או על פי חוק או על פי החלטות הממשלה.

<עירית ליבנה: כשיש הארכה שרשות מסוימת, זה לגיטימי, מאריכה את יום הלימודים מתוך בחירה או מבחינת הורים היא צריכה לקחת בחשבון שאת הארכה הזאת, כלומר את הבסיס היא מקבלת, את מה שהמדינה מחליטה ומחייבת.

<עירית ליבנה: אם יש הארכה שהיא לא על פי חוק או החלטות ממשלה אז אותו גורם מפעיל צריך לקבל.

עמרם מצנע: לכם אין משהו להוסיף לשאלה שלי?

עמרם מצנע: למה זה שונה לסייעות המשלבות?

עמרם מצנע: למה שם מתחילה המשרד היה מעביר שווה ערך ל- 12 חודש?

עמרם מצנע: רק חילקו את זה ל- 9 חודשים.

עמרם מצנע: כאן אני מבין - - -

<קריאה: זה לא היה מראש.

<אילן שי: זה כנראה האופן שבו השירות בוצע עוד לפני שהוא הועבר למשרד החינוך.

עמרם מצנע: שלמה, למה התקצוב שונה?

<שלמה שטרן: הסברתי שהתקצוב מגיע ל-10 חודשים מוגבל ל- 30 שעות שבועיות ולכן את ההסכם הקיבוצי בנינו על סמך הנתונים האלה.

<שלמה שטרן: זה הכסף שעומד לרשות המעסיק.

<שלמה שטרן: הצלחנו להשיג להן את כל הזכויות שעומדות לעובד הרשות המקומית, כמובן יחסית להיקף המשרה שלהן למעט קביעות כי יש כאן מרכיבים נוספים של קבלת קביעות.

<שלמה שטרן: למשל מה יהיה עם הילד הזה בשנה הבאה.

עמרם מצנע: כן, אבל זה נכון גם לגבי הסייעות המשלבות.

עמרם מצנע: הרי לא פתרנו את בעיית הקביעות.

עמרם מצנע: יש משהו להוסיף לשאלות ששאלתי?

<גילי אלון: כן.

<גילי אלון: אני סייעת גן.

<גילי אלון: בשנה שעברה הייתה - - -

עמרם מצנע: את סייעת רפואית?

<גילי אלון: סייעות רפואיות לא יכולות להגיע, כי הן לא מגיעות למערכת החינוך.

<גילי אלון: הילד לא יכול להגיע וגם לא משלמים.

עמרם מצנע: את מייצגת אותן.

<גילי אלון: אנחנו הפה שלהן.

<גילי אלון: בשנה שעברה בגן שלי הייתה סייעת רפואית עם ילדה, היא קיבלה 30 שעות שבועיות.

<גילי אלון: זאת אומרת, אם אני מקבלת את הילדה משעה 07:30 בבוקר עד 14:00 מן הסתם לא הייתה הסייעת בכל שעות היום צמודה.

<גילי אלון: בנוסף לכך שהיא מחויבת לשישה ימי עבודה, אין לה אפילו יום חופשי, אז השעות מתקצרות לה כי היא צריכה לחלק את זה לשישה - - -

עמרם מצנע: אז מה היא עשתה, היא עזבה את הילד באמצע היום?

<גילי אלון: אני, בנוסף ל- 34 ילדים האחרים הייתי צריכה להיות אחראית עליה בזמן שהסייעת איננה.

<גילי אלון: כלומר, יש כאן פער בין ההחלטות מלמעלה למה שקורה בפועל, יש פער מאוד מאוד גדול בכל מה שקשור לסייעות בכלל ובטח גם ברפואיות.

<קריאה: ובטח גם בתשלום.

זהבה גלאון: אדוני אני רוצה לענות לשאלה שלך תשובה שמתבססת רק על מה ששמעתי כאן עכשיו.

זהבה גלאון: אחר כך אני אתייחס לנתונים שקיבלתי משרד החינוך.

זהבה גלאון: פניתי אליו אישית, אתה קיבלת את הנתונים.

זהבה גלאון: אני חושבת שהדבר הזה שנובע מההתייחסות לסייעות הרפואיות.

זהבה גלאון: נאמר כאן קודם על ידי עירית ליבנה 'אנחנו מגדירים אותן כמלוות אישיות'.

זהבה גלאון: עכשיו כשנתקבע המושג 'סייעות' סייעות' אז נתקבע גם המושג 'סייעות רפואיות'.

זהבה גלאון: לדעתי, מראש ההבחנה הזאת שהן מלוות אישיות, אחר כך נגיע להסתדרות ולשלטון המקומי ולהסכמים הקיבוציים, כשהן עשו את ההסכמים הקיבוצים הן קיבלו מראש את ההנחה המובנת שהן מלוות אישיות, אלה סייעות.

זהבה גלאון: לא דומה לשיטתם מלוות אישיות לסייעות וזה ייצר את ההבחנה הזאת.

זהבה גלאון: ההבחנה הזאת, בעיניי, נותנת את הלגיטימציה גם להבחנה בשכר, גם ל-10 חודשים, גם להעדר רצף תעסוקתי וכל הנתונים שאנחנו יודעים.

זהבה גלאון: יש לי כאן שאילתה שהפניתי לשר החינוך.

זהבה גלאון: הוא נתן לי פירוט, הייתי אומרת פירוט מאוד כן שמשבר את האוזן על מה שקורה עם הסייעות הרפואיות.

זהבה גלאון: בעצם איך המערכת דופקת אותן לעומת הסייעות הרגילות, אין לי דרך אחרת להגדיר את זה.

זהבה גלאון: אני רוצה להתחיל מהשורה התחתונה.

זהבה גלאון: אני חושבת שצריך למפות את כל הסייעות שיש למינהן.

זהבה גלאון: לצורך העניין, המסייעות, המלוות ולתת להן הגדרה אחת.

זהבה גלאון: אי אפשר לעשות אותן עובדות הוראה או כל הגדרה שלא תהייה.

זהבה גלאון: ברגע שמעסיקים אותן בהעסקה ישירה זה פותר את כל העניין.

זהבה גלאון: הן גם לא מועסקות בהעסקה ישירה, ראשית הן מתוקצבות ל-10 חודשים.

זהבה גלאון: זה לא כמו המשלבות שהוקצבו ל- 12 ועבדו 10.

זהבה גלאון: עשינו אז בעזרתך כאן את הסידור הזה.

זהבה גלאון: בעיניי, גם ההסתדרות וגם השלטון המקומי צריכים לבקש לפתוח את ההסכם הקיבוצי הזה.

זהבה גלאון: הם צריכים להגיד שצריך להיות שינוי בהגדרה, להשוות אותן לסייעות שטיפלנו בהן קודם, לעשות הגדרה אחת כוללת לגבי מה מעמדן של הסייעות, איך הן מועסקות, כמה חודשים.

זהבה גלאון: למשל, בנתונים של השאילתה כותב לי שר החינוך, אני לא אפרט את הכול, הוא אומר למשל לגבי המגזר היהודי: "התקציב הינו לפי שעה בודדת אשר ככלל מאושרת עד 5 שעות יומיות לסייעת".

זהבה גלאון: זה בהתאם לימי הלימוד בפועל ובאמת נותנים כאן ומאריכים וכל מה שנמסר כאן לגבי המגזר היהודי, מה קורה עם שבוע לימודים של שישה ימים?

זהבה גלאון: במגזר הלא יהודי שבוע לימודים של חמישה ימים.

זהבה גלאון: הוא אומר: "התקצוב הוא ל-10 חודשים.

זהבה גלאון: אין בידנו מידע לגבי המשרות" וכל הנושא, "כמו כל הנושאים האחרים הקשורים לשכר ותנאי עבודה שנקבעים בהסכמים בין ההסתדרות ובין השלטון המקומי".

זהבה גלאון: ברשותך אני רוצה להתעכב על התשובה האחרונה שלו.

זהבה גלאון: מה קורה, כל אחד מגלגל לשני, כמו שראינו מה קרה עד עכשיו בסיפור הקודם, כל אחד מגלגל לשני.

זהבה גלאון: משרד החינוך, 'אנחנו?

זהבה גלאון: כך זה נקבע, הן בהסכם הקיבוצי אז זה מה שאני משלם'.

זהבה גלאון: אני חושבת שהגיע הזמן לעשות את אותו דבר כמו שהבאת את ראשי השלטון המקומי לפתוח את ההסכם הקיבוצי, את השרים.

זהבה גלאון: בעיניי, אם תשאל אותי, אני לא רוצה להיכנס לזה, זה מעוות שזה מקצה רבע וזה מקצה רבע.

זהבה גלאון: גם זה חלק מהבלגן ונניח שאני כבר לא מתערבת בזה אם הם מסתדרים ביניהם, אבל לעשות השוואה לקו אחד, לשנות את ההגדרה כי אני חושבת שהגדרה מקבעת.

זהבה גלאון: הגדרה לא רק שהיא מקבעת את המצב שלהן, היא מביאה למצב שהן גם לא יכולות לצאת מהסיטואציה הזאת וזה משפיע על כל שאר הדברים.

זהבה גלאון: תודה.

<נטע לוי: אני עורכת הדין נטע לוי מעמותת איתך מעכי.

<נטע לוי: אנחנו מלוות את התארגנות הסייעות הארצית, כידוע לך מלוות כמה שנים ביחד.

<נטע לוי: בעזרתך ובעזרת חברת הכנסת גלאון הצלחנו להוביל לשינוי בהסכם הקיבוצי.

<נטע לוי: ברגע האחרון נודע לנו שהוא לא חל על הסייעות הרפואיות אלא רק על המשלבות.

<נטע לוי: נציין, חשוב מאוד לציין שגם על הסכם הזה נאמר עליו שהוא רק השלב הראשון והוא תיקן לפחות את העוול המאוד חמור, הבסיסי הזה.

<נטע לוי: יש עדיין הרבה מאוד עוולות שלא טופלו בתנאי העסקה המאוד ירודים של הנשים האלה שכולנו אוהבים לומר כמה הן עושות עבודה קודש.

<נטע לוי: בעצם נודע שהסייעות הרפואיות הן לא חלק מזה.

<נטע לוי: בעקבות השאילתה של חברת הכנסת גלאון נודע בעצם שתקצוב של המדינה הוא ל- 10 חודשים.

<נטע לוי: אני חושבת שכאן שורש הבעיה בנוגע לפיטורי הקיץ כי פה המדינה בעצם מתקצבת בחסר קבוצה של אלפי נשים.

<נטע לוי: כמובן שהפגיעה הישירה היא גם בילדים בגלל נטישת המקצוע על ידי הסייעות שלא יכולות להמשיך בתנאים כאלה.

<נטע לוי: מה שקורה, פיטורין למראית עין, פיטורין שהם בניגוד לחוק, פיטורין שהם קבועים מדי קיץ וכעבור חודשיים או שלושה לפעמים הן חוזרות לעבודה.

<נטע לוי: אני חושב שצריך למקד את הדיון הזה ואת הפעולה בעניין הזה כדי שיהיה באמת תקצוב של 12 חודשים.

<קריאה: בעצם, הן לא זכאיות לביטוח לאומי כי הן לא מגיעות לשעות.

<נטע לוי: ההסתכמות על דמי הבטלה שהיא הסתכמות מאוד בעייתית כשלעצמה, הן באמת לא יכולות לקבל כל שנה, מדי שנה את דמי ההבטלה.

<נטע לוי: אני מצטרפת למה שחברת הכנסת גלאון אומרת.

<נטע לוי: אני מבקשת לחדד את העניין הזה.

<נטע לוי: אני חושבת שמשרד החינוך צריך לקחת יותר אחריות על תחום הסייעות על הרבדים ועל כל ההגדרות השונות וזאת כדי שהן תדענה למי לפנות, מה חל עליהן.

<נטע לוי: כשיש רפורמה שהמשרד ייקח ויכליל אותן ויכלול אותן ברפורמה הזאת כדי לא לזנוח אותן שוב ושוב.

<נטע לוי: נקודה מאוד מאוד חשובה, אנחנו מקבלים פניות גם מהורים וגם מסייעות רפואיות.

<נטע לוי: בשטח מה שקורה, הרבה פעמים מדי שנה הסייעת הרפואית, בשנה העוקבת, היא משובצת להיות סייעת משלבת.

<נטע לוי: בשנה העוקבת היא הופכת להיות סייעת רפואית ולכן לא יתכן הפער הזה.

<נטע לוי: בשטח אין הבחנה ממשית ולפחות בתנאי העבודה, באמת הבסיסיים, שלהן לתת להן את המינימום הזה.

<עירית ליבנה: אני מבקשת הערה אחת לגבי דבריה של חברת הכנסת גלאון.

<עירית ליבנה: למרות שיש כאן ארבעה שותפים לתקציב, משרד החינוך מעולם דואג להעביר את מלוא התקציב.

<עירית ליבנה: אחר כך לשבת באמת עם אנשי הכספים השונים, אין פגיעה, את זה לקחנו על עצמנו.

<עירית ליבנה: הרשות מקבלת ואנחנו מתחשבנים עם משרד הבריאות והאוצר כי זו חלוקה תקציבית.

זהבה גלאון: אני מקבלת את זה.

<רות תורג'מן: אני סייעת מאשדוד ואני בהתארגנות הסייעות הארצית.

<רות תורג'מן: אני אומרת בכל הוועדות ולא משנה, כל הסייעות באשר הן, משלבות, רפואיות, קבועות, סייעות אם – בכל פעם אנחנו מרגישות שאנחנו נופלות בין הכיסאות.

<רות תורג'מן: לא משנה לאן אנחנו פונות בין אם זה משרד החינוך "אתן לא שייכות לנו" ואם הולכים להסתדרות "מה אתן רוצות, אתן עובדות הרשות".

<רות תורג'מן: אם אנחנו פונות לרשות עוד פעם עושים לנו את המעגל.

<רות תורג'מן: אני רוצה לדעת בתור עובדת סייעת למי אני פונה.

<רות תורג'מן: אני שומעת 'מגיע לך זה, לא מגיע לך זה'.

<רות תורג'מן: הרשות הזאת קובעת כך והרשות השנייה אומרת 'לא, אני לא נותנת'.

<רות תורג'מן: סייעת מסכנה שהיא סייעת רפואית, גם מלווה, גם צמודה לילד, גם אין לה זמן להתפנות שנייה כי היא צריכה להיות צמודה לילד שחלילה לא יקרה לו דבר.

<רות תורג'מן: בכל מקום היא רצה אחריו, נמצאת אתו ומה היא מקבלת?

<רות תורג'מן: שישה ימים בשבוע היא עובדת.

עמרם מצנע: כן, הנקודה ברורה.

עמרם מצנע: רויטל בבקשה.

<רויטל לן כהן: אני רוצה להוסיף משהו מנקודת המבט שלנו ההורים.

<רויטל לן כהן: שני דברים.

<רויטל לן כהן: אחת, אני מצטרפת כאן לאמירות שיש תחושה שכל הנושא של הסייעות נופל בין הכיסאות.

<רויטל לן כהן: זה מכניס גם אותנו למצוקה כי גם לנו אין עם מי לדבר.

<רויטל לן כהן: הילד שלי אחראי משרד החינוך, אבל כשאני פונה למשרד החינוך מפנים אותי לרשות המקומית, הרשות המקומית אומרת לי 'אני רק המעסיקה, לי אומרים רק מה לעשות'.

<רויטל לן כהן: עם ההסתדרות באמת מעולם לא הצלחנו להגיע לדבר.

<רויטל לן כהן: התוצאה לכך שנותנים להן רק 10 חודשים, אמרנו את זה גם לגבי הסייעות המשלבות וזה נכון לא פחות כאן.

<רויטל לן כהן: ברגע שהיא לא מקבלת את המשכורת בחודשים האלה אז הסיכוי שיישארו אנשים שכבר קיבלו הכשרה בתוך המערכת הוא סיכוי יותר נמוך.

<רויטל לן כהן: הסיכוי שבשנה הבאה ילווה את הילד הזה מישהו שמכיר אותו מתחילת השנה זה סיכוי מאוד נמוך.

<רויטל לן כהן: יוצא מכך, שבתחילת השנה מרבית הילדים הזקוקים לסייעת רפואית לא יכולים להתחיל את השנה בזמן, כי הם לא יכולים להתחיל בלי מישהו שיקבל הכשרה וידע ללוות אותם.

<רויטל לן כהן: יוצא, שעד שהם מקבלים את ההכשרה ועד שהם מספיק מיומנים הזמן חולף ובשנה אחרי זה שוב.

<רויטל לן כהן: את חלק מהילדים האלה צריך גם להכיר אותם כדי לדעת מתי מתחילים תסמינים של משהו על מנת למנוע היפו, היפר וכל מיני דברים.

<רויטל לן כהן: חייבים להתייחס אליהן בתור בעלות תפקיד שיש לו חשיבות ולא רק כמשהו שהוא בצד.

<רויטל לן כהן: (היו"ר זהבה גלאון)

<עירית ליבנה: כדי לתת מענה אנחנו מנסים כל הזמן לייעל את כל התהליכים של הבקשה והמועדים.

<עירית ליבנה: לקראת שנת הלימודים תשע"ו, כבר בראשון נודיע לרשויות, 'בינואר-פברואר רושמים את הילדים לגן לשלושת השנתונים ול-א' '.

<עירית ליבנה: כבר אז הם יוכלו להגיש בקשות כדי שנקדים את הדיונים.

<עירית ליבנה: התשובות לרשויות תשלחנה מספיק במועד כדי שהן תוכלנה להכשיר ולמצוא את כוח האדם.

<עירית ליבנה: אנחנו ניתן עוד שני חלונות זמן במהלך השנה לילדים שמאותרים, לא כי שכחו, ילדים סוכרתיים או ילדים שבאמת מזוהים.

<עירית ליבנה: במהלך יהיו רק עוד שני חלונות זמן והרשויות תוכלנה לפנות ואז נוכל לדון - - -

<רויטל לן כהן: מה זאת אומרת, ואם הילד לא אובחן בחלון הזמן, מה נעשה אתו?

<עירית ליבנה: הרשויות תקבלנה הנחיות כלליות איך לפעול עד חלון הזמן.

<עירית ליבנה: אי אפשר כל יום לכנס את הוועדה.

<עירית ליבנה: יינתן מענה.

<שלמה שטרן: משרד החינוך ומשרדי הממשלה, אומנם מעבירים את הכספים.

<שלמה שטרן: בבעיה הזאת נתקלו גם עם הסייעות המשלבות וכדומה.

<שלמה שטרן: להערכתי, מעולם לא נעשתה בדיקה של המשרד שמתקצב האם הכספים מועברים לתעודתם או האם הרשות המקומית אכן מעסיקה את העובדים האלה כמו שצריך להעסיק בהתאם להסכם הקיבוצי.

<שלמה שטרן: זה המידע שיש לי.

זהבה גלאון: שאלה מאוד טובה.

זהבה גלאון: אני בזמנו שאלתי את השאלה הזאת.

זהבה גלאון: ביקשנו גם כאן בוועדה שתעשה בדיקה גם על ידי החשבת הכללית.

זהבה גלאון: אני ביקשתי מהחשבת הכללית ובינתיים שום דבר - - -

<שלמה שטרן: לי ידוע על מקומות שמעסיקים.

<שלמה שטרן: אגב, לפני כשנה פנתה אלי סייעת רפואית מרשות מקומית מסוימת, אותה העסיקו בדרך אחרת.

<שלמה שטרן: טיפלתי בה, תיקנו לה את המשכורת ובחודש הבא היא פוטרה מאחר והיא דרשה את זכויותיה.

<שלמה שטרן: הערה שנייה, לגבי עבודה בשישה ימים בשבוע, אני רוצה לקרוא את סעיף יא' מההסכם הקיבוצי שנחתם עם הסייעות הרפואיות מלפני השנתיים.

<שלמה שטרן: "היקף משרתן של הסייעות הרפואיות יהיה על בסיס של 42.5 שעות שבועיות למשרה שלה.

<שלמה שטרן: הרשות המקומית תהייה רשאית להעסיקן בהסכמתן בשישה ימים בשבוע בהתאם ללוח הזמנים במוסד החינוכי ולא יותר משש שעות בשבוע".

<שלמה שטרן: כלומר, העבודה בשישה ימים הוא בהסכמת העובדת.

זהבה גלאון: אין דבר כזה.

זהבה גלאון: אני רוצה להעיר על זה הערה.

זהבה גלאון: אתם הראשונים שלא הייתם צריכים להסכים שתהייה הגדרה כזאת בהסכמתן.

זהבה גלאון: אין הסכמה חופשית בסיטואציה כזאת.

זהבה גלאון: נשים שזאת הפרנסה שלהן בפרוטות.

זהבה גלאון: סליחה על הביטוי הלא פרלמנטרי, אני אחזור בי.

זהבה גלאון: עובדות שעובדות בשעות קשות ביותר.

זהבה גלאון: שמענו כאן את התיאור איך סייעת נאלצת.

זהבה גלאון: שישה ימים, היא צריכה את השעות.

זהבה גלאון: אתם לא הייתם צריכים להסכים לסעיף כזה בהסכם הקיבוצי מול משרד החינוך ומול שאר הגופים.

זהבה גלאון: בכלל להגיע להסכם כזה בהסכמתן.

<שלמה שטרן: אני לא מסכים.

זהבה גלאון: אני אגיד לך למה.

זהבה גלאון: אתה נתת קודם את התשובה.

זהבה גלאון: תן לי רגע לענות לך ולמה אני רוצה לענות לך.

זהבה גלאון: אתה הסברת קודם, בצדק, נתת את הדוגמה של אותה סייעת שדרשה את הזכויות שלה וחודש אחרי זה היא פוטרה.

זהבה גלאון: אתה מכיר סייעת שלא תסכים?

זהבה גלאון: כי אם היא לא תסכים אז למחרת היא תפוטר.

<שלמה שטרן: יש כאן גם פתח להגדיל את היקף משרתה, את המשכורת שלה.

זהבה גלאון: כן, אבל הפתח הזה הוא כל כך זעום.

זהבה גלאון: אתם בתור גוף שצריך לדאוג לזכויות של אותן סייעות כחלק מחוקי המגן וההסכמים הקיבוצים, אתם לא צריכים להסכים לדבר הזה בהסכמתה.

זהבה גלאון: זה בכלל לא צריך להיות חלק מהקריטריון.

זהבה גלאון: לכן מה שאני אציע, היושב ראש יחזור, אבל אני מרשה לעצמי להגיד את מה שאציע ליושב ראש הוועדה.

זהבה גלאון: ההסכם הזה צריך להיפתח מחדש.

זהבה גלאון: אותו הסכם קיבוצי שנחתם לפני שנתיים בנושא הסייעות הרפואיות.

זהבה גלאון: אין שום סיכוי שאנחנו נסכים שיתקצבו אותן ל-10 חודשים.

זהבה גלאון: זה לא בא בחשבון, זו שערורייה בראש ובראשונה משרד החינוך שהסכים לזה.

זהבה גלאון: אני לא מקבלת את שיטת התקצוב.

זהבה גלאון: אני קיבלתי את ההערה שלך, אני מקבלת וזה לא העניין הטכני איך החלוקה הפנימית נעשית.

זהבה גלאון: עצם העובדה שהמשרד מסכים שכאן תהיינה סייעות שמתוקצבות ל-10 חודשים, זה בלתי מתקבל על הדעת.

<גילי אלון: דבר נוסף שרציתי להגיד לך.

<גילי אלון: המצב כל כך עגום בשטח שסייעות רפואיות, למשל בבית הספר יש שני ילדים אז אומרים להן 'תטפלו במקביל בשני הילדים מבחינה רפואית'.

<גילי אלון: כלומר, הן עובדות על שני תקנים במשכורת אחת.

<גילי אלון: לא שיגידו להן 'יש לכן תוספת אחריות'.

<גילי אלון: שום דבר.

<גילי אלון: פשוט חוסכים על חשבון הסייעת והסייעת רצה - - -

<קריאה: ועל חשבון הילדים.

<גילי אלון: היא פשוט רצה בין שני המוקדים כל היום.

<גילי אלון: (היו"ר עמרם מצנע)

עמרם מצנע: אני מבקש להתעדכן.

זהבה גלאון: אחד הדברים שנאמרו כאן הוא שבהסכם הקיבוצי שנחתם לפני שנתיים לגבי הסייעות הרפואיות.

זהבה גלאון: חוץ מזה שהם לא היו צריכים להסכים לחתום על 10 חודשים לעומת 12, על זה כבר דיברנו, אבל יש שם סעיף שהוא בעיניי החמור ביותר.

זהבה גלאון: כתוב בסעיף הזה שהן תעבודה כך וכך שעות שישה ימים בהסכמתן.

זהבה גלאון: אני אומרת שאוסר בכלל שהמונח 'בהסכמתן' יהיה חלק מההסכם הקיבוצי.

זהבה גלאון: אני רוצה לראות סייעת שלא תסכים.

זהבה גלאון: קודם נתנה דוגמה על ידי מר שטרן שפנתה אליו סייעת שדרשה את הזכויות שלה והוא באמת סידר לה אותן בצדק, וחודש אחרי זה היא פוטרה כי היא דרשה את הזכויות שלה.

זהבה גלאון: אמרתי לו 'אתה מכיר סייעת שלא תסכים'.

זהבה גלאון: בכלל אני חושבת שזאת נקודה שצריכה לבוא בפני כל אלה כי לא יכול להיות דבר בהסכמה.

זהבה גלאון: אנחנו יודעים שיש מקצועות שאין הסכמה חופשית בנסיבות כל כך קשות ונשים שקשה להן, מה לעשות.

<שלמה שטרן: סליחה, יש כאן גם התחשבות בילד, בצרכים של הילד.

<שלמה שטרן: אי אפשר להחליף סייעת רפואית כל יום.

עמרם מצנע: מה שמעירה חברת הכנסת גלאון שזה לא עניין של הסכמתן.

עמרם מצנע: אם זה התפקיד אז זה התפקיד שישה ימים, נקודה.

<עירית ליבנה: אנחנו התחייבו כוועדה כשיש במוסד חינוכי שני ילדים שלא צריך לשבת לידם כל הזמן, למשל ילד סוכרתי בכיתה ב' וילד בכיתה ד', אותם יכולה לבדוק - - -

עמרם מצנע: זה בהתאם לנסיבות.

<עירית ליבנה: גם התחייבנו לאוצר.

<עירית ליבנה: זה בהחלט ואני רוצה להעיר על זה.

<עירית ליבנה: נכון שלעיתים, אנחנו שוקלים ספציפית, כשיש שני ילדים במוסד, כמובן לא אחד שמקבל חמצן שאותו אי אפשר לעזוב, אבל לבדוק רמת סוכר ולדלג לכיתה אחרת ולחזור כשזה באותו מוסד, אין שום לגיטימציה שהמדינה תציב שם שני אנשים.

<רויטל לן כהן: ממש יש ואני רוצה להסביר למה.

זהבה גלאון: שם אתם מרווחים.

<עירית ליבנה: לא, לפעמים הסייעת - - -

עמרם מצנע: אני מציע שתעזבו.

עמרם מצנע: זה לא הנושא המרכזי.

עמרם מצנע: בסוף אנחנו כולנו רוצים שתהייה גמישות ושיהיה שיקול דעת למערכת לקולא ולא לחומרא.

עמרם מצנע: תעזבו, זה לא הנושא המרכזי.

<רויטל לן כהן: אבל הם לא השאירו את זה לשיקול דעת.

<רויטל לן כהן: הם השאירו את זה במקום של חייב, כשיש שני ילדים שמים סייעת אחת.

<רויטל לן כהן: מה קורה שזה ילד עם היפר והיפו - - -

עמרם מצנע: אבל באמת עם כל הכבוד, תעזבו, אני מבקש לחזור להסתדרות.

עמרם מצנע: לי נראה שהדיון הזה הוא מאוד פשוט כי מה הסיבה לא להיצמד לאותו הסכם, כמובן עם השינויים המתבקשים, של הסייעות המשלבות?

עמרם מצנע: אני שואל אותך ואחר כך אותך.

<שלמה שטרן: אני פניתי בעניין הזה למרכז השלטון המקומי מספר פעמים.

<שלמה שטרן: ניסינו לעשות את זה.

<שלמה שטרן: הם מתנגדים, הם טוענים שאין להם כסף עבור זה.

<שלמה שטרן: אין להם מאיפה לממן את זה.

עמרם מצנע: מה זה 'אין כסף'?

עמרם מצנע: המשמעות היא שכל אחד בשותפות שלו יצטרך לעלות בהתאמה.

עמרם מצנע: ברור.

עמרם מצנע: מה אומרת צהלה ממשרד האוצר?

<צהלה עבודי: אני אומרת שאם לא יתגבש הסכם, התפקיד של הממונה על השכר הוא לאשר הסכמים, אני לא יכולה לבוא וליזום ביניהם את מה שנראה או לא נראה לי.

<צהלה עבודי: דבר נוסף, כמובן זה תלוי בנושא התקציבי תוך כדי הדיון יצרתי קשר עם אגף התקציבים, הם מסרו שהם יבחנו ביחד עם משרד החינוך את נושא 12 החודשים, המעבר לתקצוב.

<צהלה עבודי: כמובן כשאנחנו חותמים על הסכם שכר הוא חייב להיות מגובה בתקציב.

<רויטל לן כהן: אני , באמת קשה לי גם בתור אימא לילד עם צרכים מיוחדים וגם בתור מי שמייצגת הורים.

<רויטל לן כהן: אני יודעת באיזה מצבים הם נמצאים, גם בתור אישה וגם בתור אזרחית במדינה הזאת.

<רויטל לן כהן: ההסתדרות הוא הארגון שהוא אחד החזקים במדינה.

<רויטל לן כהן: כשהוא רוצה הוא יכול.

<רויטל לן כהן: במקרה של הסייעות הוא נורא מסכן, הוא לא יכול, זה לא מסתדר 'הצלחנו להשיג להן שכר מינימום'.

<רויטל לן כהן: נו באמת, מה זה הדבר הזה?

<רויטל לן כהן: הילדים שלנו הם הפקר, הנשים האלה הם הפקר?

<רויטל לן כהן: לא יתכן שלא נגיד את זה בקול רם.

<רויטל לן כהן: אתם עושים איפה ואיפה.

<שלמה שטרן: אני מניח שתכף זה יגיע למצב שבו יאשימו אותנו ברצח ארלוזורוב.

זהבה גלאון: עוד לא.

<שלמה שטרן: עוד לא?

<שלמה שטרן: צריך לשאול מה היה לפני שנתיים.

עמרם מצנע: לא צריך להגיב על כל דבר.

<שלמה שטרן: זה פשוט חורה.

<שלמה שטרן: לפני שנתיים אותן עובדות שעבדו קיבלו שכר מינימום לשעה אפקטיבית.

<שלמה שטרן: היום יש להן את כל הזכויות שיש לעובד רשות מקומית יחסית להיקף המשרה שלהן.

<שלמה שטרן: אני עשיתי, אני כתבתי בהסכם, מישהו בא אי פעם להגיד לי תודה רבה במקום לזרוק בוץ?

<רויטל לן כהן: מישהו אמר לי תודה רבה על העבודה שלי?

<קריאה: זה אנחנו בדמנו, גם ההסתדרות לא עשתה כלום.

<רויטל לן כהן: אני אראה לך מהכנסת מ-2007, מ-2008, מ-2009 ומ-2010 שאנחנו מקיימים את הדיון שנה אחרי שנה.

<רויטל לן כהן: אתה מדבר איתי על מה שקרה לפני שנתיים אחרי שאנחנו צורחים כאן כבר 7 שנים?

עמרם מצנע: אני מבקש אתכם לסדר.

עמרם מצנע: הדיון ממוקד בנושא ספציפי ואני לא מציע לא להתעסק עכשיו בהאשמות העבר, זה לא חשוב.

עמרם מצנע: העובדה היא שהנושא הזה לא מוסדר.

עמרם מצנע: נדמה לי שאין אף אחד בחדר הזה שלא חושב שצריך להסדיר אותו.

עמרם מצנע: המתכונת הבסיסית הוא אותו הסדר שהגיעו עם המסייעות המשלבות - - -

<שלמה שטרן: יש מישהו מהשלטון המקומי שיענה?

<יהודית גידלי: מהשלטון המקומי נמצאת כאן הגברת רות דיין מדר.

<רות דיין מדר: אני מכירה את הדיונים האלה עוד משנת 2007 דווקא מהתפקיד הקודם שלי - - -

<קריאה: שבע שנים ולא נעשה כלום?

<רות דיין מדר: בתפקידי כסמנכ"ל באקי"ם כשטיפלנו בנושא של הסייעות המשלבות.

<רות דיין מדר: שם משרד החינוך הסביר לי באופן נהיר וברור שהתקציב הוא תקציב רק למשך הזמן שבו הילדים נמצאים במסגרת החינוכית, לא כולל חגים ולא כולל חופשות.

<רות דיין מדר: עוד בתפקידי הקודם נלחמנו שיהיה חוזר מנכ"ל, שהשלטון המקומי ייקח אחריות על הקייטנות לפנים משורת הדין ויאפשר שהסייעות תהיינה שם.

<רות דיין מדר: אז, פתאום הפלא ופלא ביום בהיר אחד אמרו 'לא, התקציב הוא לא ל-10 חודשים התקציב הוא ל- 12 חודשים'.

<רות דיין מדר: השלטון המקומי יחד עם ההסתדרות פעלו יחד כדי להסדיר את מעמדן של הסייעות.

<רות דיין מדר: באמת זו אוכלוסייה שצריך לדאוג לה.

<קריאה: זה לא ביום אחד בהיר.

<קריאה: זה חודשים.

<רות דיין מדר: מאז ועד היום אני מכירה את הסוגיה הזאת עד הקצה.

<רות דיין מדר: פרסו את זה ל -12 חודשים.

עמרם מצנע: אני יודע שבמדינת ישראל העתיד ברור ועל העבר מתווכחים, זו מסקנה ישנה.

עמרם מצנע: אני רוצה לשאול שאלה ספציפית כי אני רוצה שנתקדם.

עמרם מצנע: בהנחה שמשרד החינוך ומשרד הבריאות ושמשרד האוצר יסכים לעלות את הרבע שלו בהתאמה מ-10 חודשים ל-12 חודשים, מה תהייה עמדתכם?

<רות דיין מדר: בוודאי שנתמוך.

<רות דיין מדר: כמו שאמרו לנו מ-3 מיליון תשלמו רבע, קפצנו ל-7- מיליון ואנחנו עדיין משלמים את הרבע הזה עם משרד החינוך.

<רות דיין מדר: זה מבלי להתווכח ומבלי לקבל את החלק היחסי של משרד הבריאות והאוצר.

<רות דיין מדר: אנחנו פה את שלנו עשינו.

עמרם מצנע: אני הנחתי שזאת תהייה תשובתכם.

עמרם מצנע: אני רוצה להתחיל להגיע לסיכום.

עמרם מצנע: תראו, הוועדה מבינה היטב את הבעיה שיש לה שני חלקים.

עמרם מצנע: האחת, תנאי העסקה והשירות, כבוד והמקצוע של הסייעות המלוות הרפואיות.

עמרם מצנע: שנית, כמובן הילדים שזקוקים לליווי ולטיפול הזה.

עמרם מצנע: זה ברור לנו, בשביל זה התכנסנו.

עמרם מצנע: הסיכום שלי, חייבים להגיע להסדר מלא ושלם שבו הסייעות המלוות רפואיות תהיינה מועסקות 12 חודשים בשנה.

עמרם מצנע: שתקבלנה את אותם תנאים שמקבלים שאר עובדי הרשויות השונות בתחומים השונים.

עמרם מצנע: קודם כל להסדיר את הדבר הזה.

עמרם מצנע: לגבי גובה השכר, זה נושא שעומד בפני עצמו ובו אנחנו לא דנים כעת.

עמרם מצנע: להסדיר את הדברים, לקבע ההעסקה שהיא 12 חודשים.

עמרם מצנע: כמובן עם התנאים הנלווים השונים כפי שסוכם כבר לגבי הסייעות המשלבות, זה דבר בסיסי.

עמרם מצנע: כפי שעשינו בפעם הקודמת, אני אעשה ישיבה מצומצמת של הנוגעים בדבר: ממונה השכר, ההסתדרות, משרד החינוך, האוצר.

עמרם מצנע: לדעתי אין שום סיבה לא לסגור ולסכם את זה ולשנות את ההסכם כפי שצריך להיות.

עמרם מצנע: משרד החינוך יחד עם משרד הבריאות, זה הגוף המקצועי שקובע את השעות עבור אותו ילד בקריטריונים שלכם, אנחנו כמובן בזה לא מתערבים.

עמרם מצנע: אני רוצה להזכיר שלילדים האלה גם בחודשיים של החופש הגדול יש להם פעילות.

עמרם מצנע: יש את בתי הספר של החופש הגדול ואני מניח שניתנה לזה תשובה.

עמרם מצנע: אני רוצה להתמודד עם הבעיות במקום שבו אין ויכוח שזה דבר שצריך להיפתר.

<שלמה שטרן: לפני שאדוני מסכם אני מבקש להעיר.

<שלמה שטרן: שמעתי כאן משהו שיכול להיות שהוא חלק מהבשורה.

<שלמה שטרן: ככל שיש לימודים בגנים כמו "מיל"ת", יש הקצבה גדולה יותר.

<שלמה שטרן: בשבילי זה חידוש.

<שלמה שטרן: על הבסיס הזה אפשר להגדיל את היקף המשרה.

<שלמה שטרן: זה צריך כמובן לקבל - - -

עמרם מצנע: שוב, אני לא בעד טלאי על טלאי.

עמרם מצנע: 12 חודשים זה 12 חודשים.

עמרם מצנע: בהחלט הרשות המקומית תהייה זכאית, כפי שהיא זכאית עם המסייעות המשלבות, להעסיק אותן גם בימי החופש הגדול בתפקידים כאלה ואחרים.

עמרם מצנע: שוב, כאשר יש בסיס של כמה חופשה מגיע לאורך השנה וכן הלאה וכן הלאה.

עמרם מצנע: כמובן החגים הם לא חלק מהחופשות הפורמאליות כפי שנוהגים כלפי עובדי הרשות המקומית.

עמרם מצנע: את הנושא הזה סגרתי.

עמרם מצנע: בהזדמנות זו, מגיעות אלי הרבה מאוד פניות של סייעות משלבות שטוענות שהרשות המקומית לא מכירה ולא יודעת.

<גילי אלון: ביום חמישי טיפלת ברשות שלי, באר שבע.

עמרם מצנע: זו אחת הבעיות, דיברנו על זה בפעם הקודמת.

עמרם מצנע: ההסכמים כל כך מסובכים, הם כל כך בנויים טלאי על טלאי, אנחנו אמנים בלסבך את העניינים.

עמרם מצנע: תאמינו לי, חשב שכר ברשות ממוצעת לא מסוגל בכלל להבין.

עמרם מצנע: דיברתי עם חשבת שכר מרשות חזקה, איתנה וטובה.

עמרם מצנע: היא אמרה לי 'שמע, אנחנו טובעים, אנחנו לא יודעים, שכר המורים מסובך, שכר המזכירות'.

עמרם מצנע: הרי עסקנו בשבוע שעבר במזכירות.

עמרם מצנע: זה נורא מסובך ובאמת בסופו של דבר לא מממשים את הזכויות הרשומות, הכתובות והמוסכמות על ידי כולם.

עמרם מצנע: אני פניתי ודיברתי עם ראש אגף כוח אדם בעיריית באר שבע ביום חמישי כשהראו לי את ההסכם שמחתימים אותם, אמרו 'אנחנו באמת לא יודעים'.

עמרם מצנע: רות, אתם חייבים לעדכן את כל ראשי הרשויות המקומיות כי זה פשוט אבסורד שמחליטים וזה לא יורד כלפי מטה.

עמרם מצנע: אני הולך להוציא מכתב אישי שלי לכל ראשי הרשויות, גם על הנושא הספציפי הזה ובכלל שחשבי השכר יהיו מעורבים עם אגפי כוח אדם.

עמרם מצנע: באמת שילמדו את התסבוכת הזאת עד הסוף ושיהוו אוזן קשבת לעובדים שלא יצטרכו לרוץ כל הזמן לרשות שאומרת 'זה לא ענייני'.

עמרם מצנע: אני מכיר את זה, הייתי במקומות האלה.

עמרם מצנע: הרשות יכולה לפתור הרבה מאוד בעיות מבלי לשלוח את העובדים לכל מיני מקומות אחרים.

יחיאל חיליק בר: מה הסיפור הזה שמחתימים אותם על השישי?

<רויטל לן כהן: ועדיין, למרות שאנחנו מציידים גם את הסייעות וגם את ההורים במסמכים הרלוונטיים הם מחתימים את הסייעות על חוזה עבודה עד ה- 30.6.

עמרם מצנע: על 10 חודשים.

<שלמה שטרן: בעניין הזה אני הכנתי מכתב לכל ראשי הוועדים בארץ שיצא מיד אחרי קבלת המשכורת הזאת כי ספטמבר הוא לא חודש רגיל.

<שלמה שטרן: אני רוצה לבדוק לפי המשכורת הנוכחית את מי מעסיקים נכון.

<שלמה שטרן: המכתב יצא מחר או מחרתיים.

עמרם מצנע: יש כאן תפקיד לראשי הוועדים ברשות המקומיות.

עמרם מצנע: יש וועדים שהם יותר חזקים.

עמרם מצנע: וועדי העובדים צריכים להיות פה ואוזן לעובדים אצלם.

עמרם מצנע: לא מספיק להשיג הישגים בוועדות הכנסת או במשרדי הממשלה, בסוף צריך שהאנשים יקבלו קודם כל את מה שמגיע להם.

עמרם מצנע: אחר כך אפשר להתווכח על התוספות.

<רויטל לן כהן: היה יותר פשוט אם היו מאשרים להם להתאגד להסתדרות.

<נטע לוי: אני מבקשת לציין שני דברים, ראשית הצעד הבא שדיברנו עליו גם בהקשר של המשלבות והוא רלוונטי מאוד גם למסייעות הרפואיות וזה הנושא של היקף המשרה.

<נטע לוי: בעצם ב-30 שעות בפעול שהן מקבלות, המשלבות מקבלות 24 בממוצע, זה פחות או יותר היקף המשרה הקבוע שלהן.

<נטע לוי: בפועל הן שוב נדחקות לשכר מגוחך, שכר זעום.

<נטע לוי: אמרנו, ההסתדרות והשלטון המקומי אמרו שזה בעצם יהיה השלב הבא בהסכם.

<נטע לוי: זה הכרחי כי בלי זה אי אפשר להרים את הראש ואי אפשר להשתכר באופן נורמאלי.

<נטע לוי: אני חושבת ש-12 החודשים, הוועדה מאוד הבינה את זה, אני מאוד מקווה שגם המדינה והאוצר יבינו את זה וגם משרד הבריאות והחינוך.

<נטע לוי: אני חושבת שצריך לקחת גם את הצעד הלאה, את הצעד הבא.

<נטע לוי: בנוסף לזה, אני חוזרת על מה שאני אומרת בכל ישיבה, אם הייתה נציגות של סייעות לא היינו מגלים שלושה ימים אחרי חתימת ההסכם שהסייעות הרפואיות הושמטו ברגע האחרון.

<נטע לוי: ישב כאן נציג השלטון המקומי, מר דהן בן חיים בוועדות אתך, הוא אמר שזה יחול על כל הסייעות המשלבות.

<נטע לוי: הוא ישב בדיון בו דובר על הפיטורין הפסולים.

<נטע לוי: זה לא הוזכר.

<נטע לוי: בסוף שוב קבוצה מסוימת הוזנחה.

<נטע לוי: זה ימשיך להיות כך, זה יהיה שוב טלאי.

<נטע לוי: הפעם נטפל בהן וב-12 חודשים ובעוד שנתיים תצוץ עוד בעיה.

<נטע לוי: צריכה להיות נציגות סייעות בתוך ארגון העובדים שלהן והארגון לא מאפשר זאת.

<נטע לוי: כלומר, זאת הבעיה שלנו.

<נטע לוי: אתה דיברת על כך שהכנסת לא יכולה לכפות.

<נטע לוי: הכנסת, ההסכם הקיבוצי הוא בזכותכם.

<נטע לוי: בזכות הפעילות החזקה של הכנסת הצלחנו לשנות.

<נטע לוי: כלומר, הכנסת, האמירה מלמעלה ולחץ מגבוה כן יכולים לגרום לנציגות ישירה של סייעות במשרד החינוך וכמובן בהסתדרות.

<קריאה: נציגות במשרד החינוך?

<נטע לוי: כן.

<נטע לוי: מישהי שתהייה אחראית.

<רויטל לן כהן: אם עושים שולחן עגול על הנושא הזה, ראוי שמישהי שממש מגיעה מהשטח תשב שם.

עמרם מצנע: תודה.

עמרם מצנע: הישיבה נעולה.