הוועדה המיוחדת למאבק בנגעי הסמים והאלכוהול, כנסת 19, פרוטוקול מספר 24, 2014-11-03 13:00

מוחמד ברכה: צהריים טובים לכולם, אני מתכבד לפתוח את הישיבה.

מוחמד ברכה: אנחנו מקיימים היום ישיבה של הועדה למאבק בנגעי הסמים והאלכוהול.

מוחמד ברכה: נושא הדיון: ספורט ככלי ומענה לבעיית הסמים והאלכוהול.

מוחמד ברכה: ישנה פעילות ענפה למניעה בשימוש בסמים ובאלכוהול.

מוחמד ברכה: במסגרת הטיפול הכולל מסתייעים בספורט ככלי למניעת זליגה לכיוון השימוש בסמים וככלי כדי להוציא אנשים שנקלעו לסמים ולאלכוהוליזם.

מוחמד ברכה: כפי שציינתי, נושא הדיון הוא הספורט ככלי ומענה לפתרון בעיית הסמים והאלכוהול.

מוחמד ברכה: אני מברך את הנוכחים, אני מברך את הצופים בבית שעוקבים אחרי הדיון שלדעתי הוא חשוב מאוד, מטבע הדברים הוא לא סוער.

מוחמד ברכה: הדיונים כאן בוועדה הם בדרך כלל דיונים בקונצנזוס וכמעט ולא תמצא מחלוקות בין נבחרי הציבור סביב הנושא, כולם רוצים לדחוף קדימה את המאבק בנגע הסמים והאלכוהול.

מוחמד ברכה: אני מציע שנשמע תחילה את הרשות למלחמה בסמים ובאלכוהול, על התכניות שיש לה.

מוחמד ברכה: יש לי כאן מסמכים חשובים, אבל כדאי שהם יציגו את הדברים ולאחר מכן נתקדם בדיון.

מוחמד ברכה: בבקשה מר יאיר גלר.

<יאיר גלר: תודה רבה ליושב ראש, שלום לכל המשתתפים, אני מודה לך על קיום הישיבה הזאת.

<יאיר גלר: הדיון הזה חשוב ביותר, משום שספורט מהווה כלי ומכשיר מרכזי בכל הווייתו של האדם הצעיר.

<יאיר גלר: אנחנו מנסים בכל דרך אפשרית למנוע את צריכתם של אותם חומרים מסוכנים ומסכנים, הסמים והאלכוהול הם כמובן הבולטים שבהם.

<יאיר גלר: היותו של הספורט לא רק מכשיר לשעות הפנאי אלא גם מכשיר חינוכי, חברתי, מניעתי ממעלה ראשונה מהווה תרומה מאוד נכבדה למניעת השימוש בסמים ובאלכוהול.

<יאיר גלר: אנחנו מחפשים חדשות לבקרים אלטרנטיבות, שלמעשה חלקן קיימות בספורט, חלקן בפעילויות אחרות.

<יאיר גלר: אין ספק שלחלק גדול מאוכלוסייה אותה אלטרנטיבה של פעילות ספורטיבית בהחלט מהווה משקל כבד מאוד במניעה.

<יאיר גלר: ההצלחות, ההצלחות המוכחות, אני חושב שהן רבות מאוד ועל חלקן אנחנו נדבר פה.

<יאיר גלר: אנחנו יודעים שסמים ואלכוהול, מקור הצריכה שלהם נובעים מסקרנות, משעמום ומלחץ חברתי, אלו שלושת המרכיבים המרכזיים.

<יאיר גלר: אנחנו גם יודעים שכל מי שעוסק בספורט לא רק משפיע על הפעילות ועל הוויית חייו הפרטית, אלא גם על המשפחה שלו משום שילד ואדם צעיר בפרט, אנחנו יודעים עד כמה הוא משפיע על ההורים שלו, על האחים, האחיות ועל החברים שלו, הוא גם מאוד משפיע במעגלים בהם הוא פועל בחינוך הפורמאלי ובחינוך הבלתי פורמאלי.

<יאיר גלר: על כן, המשמעות היא מאוד מאוד חשובה.

<יאיר גלר: אנחנו יודעים שהספורט מהווה סוג של מכשיר שפורק ממתחים, שפורק לחצים ובהרבה מאוד ניסיונות המשפיעים לכיוונים שליליים כמובן.

<יאיר גלר: השחרור מכעסים, אותם פעמים שמובילים לשימוש בסמים, בעניין הזה בהחלט מאוד מסייעים דרך הספורט.

<יאיר גלר: הנושא הנוסף הוא כמובן חיזוק האישיות.

<יאיר גלר: ההעצמה אישית, אותם מושגים שהם קריטיים, להם הספורט מקנה את אותו ביטחון עצמי, את אותה יכולת להתמודד עם כישלונות וכמובן לחוות הצלחות, אבל כמובן להתמודד עם כישלונות, לא ללכת למקומות שלכאורה קל ללכת לפינות אפלות לשימוש בסמים או שימוש לא אחראי באלכוהול.

<יאיר גלר: כאשר אנחנו מדברים על ספורט, אנחנו מדברים על היקפים מאוד משמעותיים, אנחנו מדברים הן על נוער נורמטיבי והן על נוער בסיכון וברמת פעילות כזאת או אחרת גם לאנשים או בפרט על בני נוער שיכולים להתקרב למעגלים של שימוש בסמים ושימוש מופרז באלכוהול.

<יאיר גלר: למעשה זה נותן מענה לכלל האוכלוסייה.

<יאיר גלר: אנחנו גם יודעים שעל מנת לבצע את המהלכים האלה בפעילות הספורטיבית בצורה האופטימאלית, בצורה אפקטיבית, הרי זה לא רק הפעילות הספורטיבית, זה לא רק המדריך הספורטיבי, זה לא רק הפעילות הספורטיבית עצמה, אלא יש לכך פעילות חינוכית, חברתית נלוות.

<יאיר גלר: אנחנו מכשירים הרבה מאוד מדריכים, הרבה מאוד אנשי מקצוע בין אם אלו אנשים שלנו ובין אם אלו אנשים שפועלים דרך ארגונים אחרים.

<יאיר גלר: אנחנו יודעים שאנחנו עושים את זה לאורך כל השנה.

<יאיר גלר: אנחנו לא משאירים פרקי זמן בהם אין סוג של פיקוח מקצועי.

<יאיר גלר: אנחנו עושים את זה דרך העברת ידע, מידע וכמובן חשיפה, לא הפחדה, אלא חשיפה לנזקים ולסכנות אפשרויות.

<יאיר גלר: אנחנו גם יודעים שאנחנו בודקים את העמדות, אנחנו משתדלים לבצע את התשאול הזה דרך שאלונים פרטניים ודרך עבודות קבוצתיות.

<יאיר גלר: אנחנו בסופו של דבר נותנים מספיק כלים לאותם בני נוער ולאותם מבוגרים כדי שתהייה להם היכולת והעוצמה האישית לסרב להצעות, לפעמים של החברים שלהם - - -

מוחמד ברכה: מר גלר, אתם עושים את זה רוחבי או ממוקד?

מוחמד ברכה: כלומר, אתם מזהים קבוצות שצריכות תשומת לב מיוחדת?

<יאיר גלר: גם וגם.

<יאיר גלר: זו שאלה טובה מאוד, אנחנו כמובן מדברים על כלל האוכלוסייה, אבל במיקוד אנחנו בהחלט מזהים קבוצות של נוער בסיכון, זה יכול להיות בפנימיות וזה יכול להיות במסגרות חינוכיות אחרות, זה יכול להיות נוער נושר.

<יאיר גלר: אנחנו משתדלים להגיע לכל אדם שיש לו חשש שהוא ישתמש באותן קבוצות ושם אנחנו משקיעים כמובן משאבים הרבה יותר גבוהים.

<יאיר גלר: אנחנו גם יודעים שזה קשור לחיים בריאים.

<יאיר גלר: אנחנו יודעים שכל הנושא של תפיסת הבריאות של מדינת ישראל ושל מערכת החינוך הפורמאלית, בהמשך תדבר חברתי כאן ממשרד החינוך, אנחנו יודעים שכל הנושא של חיים בריאים וכישורי חיים להם יש הקשר מאוד מאוד משמעותי לנושא של שימוש בסמים ובאלכוהול.

<יאיר גלר: אנחנו מחפשים כמובן את התמיכות הקבוצתיות, זה גם כן עונה.

<יאיר גלר: אנחנו יודעים שאחד מסייע לשני במיוחד בצפי של משבר או משבר וכאן אנחנו יודעים עד כמה התמיכה הקבוצתית תבוא לידי ביטוי.

<יאיר גלר: כאמור, אנחנו נותנים לו את היכולות להתמודד עם אתגרים וכישלונות.

<יאיר גלר: לשאלתך בנושא ההיקפים, הרשות כמובן פרוסה היום ב-130 רשויות מקומיות ברחבי הארץ.

<יאיר גלר: כלל אנשינו, המתאמים, הרכזים ואנשי המקצוע יחד עם משרד הרווחה, יחד עם משרד החינוך מקבלים את ההכשרות, מקבלים את ההנחיות, מקבלים את ההנחיות המקצועיות המתאימות.

<יאיר גלר: אנחנו יודעים שכאן המילה שותפות היא מילה קריטית.

<יאיר גלר: בסך הכול משרדי הממשלה הרלוונטיים והארגונים, כולם כאן חייבים להיות שותפים לאותה משימה.

<יאיר גלר: אנחנו גם יודעים שאנחנו מדברים על גילאים די נרחבים.

<יאיר גלר: אנחנו מתחילים כמובן בגיל מאוד צעיר, כיתות ד', ה' ו' ועד תיכון.

<יאיר גלר: השנה צירפנו גם את השירות הלאומי וגם את השירות האזרחי, את אותם מתנדבים שפועלים היום בקרב הרשות – היום אנחנו מדברים על כ-300 מתנדבים שפועלים היום.

<יאיר גלר: אנחנו מנחים אותם לעיסוק ספורטיבי, שוב, מתוך אותם כיוונים שאנחנו רוצים להגיע אליהם.

<יאיר גלר: אנחנו מתכוונים להרחיב את הפעילות בשנה הבאה בשיעור של כ- 50% באותן קבוצות של "כן לספורט לא לסמים" שהן ממומנות בצורה משמעותית.

<יאיר גלר: המתאימים שלנו כמובן יונחו בכל הרשויות בהן הם מתפקדים לעסוק בפעילות הזאת.

<יאיר גלר: אם אסכם, בסך הכול אנחנו רואים בחיוב רב את כל הפעילות הספורטיבית.

<יאיר גלר: זה הרבה מעבר למילה 'ספורט'.

<יאיר גלר: יש כאן פעילות חינוכית מאוד מאוד ענפה שאפשר לנצל אותה לצרכי המניעה.

<יאיר גלר: אנחנו יודעים שהמניעה עומדת בראש מעיינינו, שם אנחנו משקיעים את מרב המשאבים.

<יאיר גלר: מה שהצלחת לנחיל לילד בגיל עשר, אחת עשרה, שתיים עשרה מונע אחר כך את אותן בעיות שלצערנו אנחנו מתמודדים איתן.

<יאיר גלר: כמובן שזה חוסך הרבה מאוד משאבים למדינה.

<יאיר גלר: בסך הכול הפעילות הזאת היא מאוד מאוד חיובית.

<יאיר גלר: אנחנו נמשיך ונעצים אותה עד כמה שרק ניתן.

מוחמד ברכה: אתם משתמשים גם בספורט כחלק מתהליך הגמילה?

<יאיר גלר: חד-משמעי.

<יאיר גלר: בכל הקהילות הטיפוליות ובכל הרשויות, זה יכול להיות מרכז יום כזה או אחר של התערבויות קצרות או התערבויות בבית, אנחנו ממליצים לכל המטופלים.

<יאיר גלר: אנחנו עושים את זה גם דרך מערכת הבריאות.

<יאיר גלר: היום אנחנו עובדים עם רופא המשפחה ועם רופאים מתמחים אחרים ואנחנו מבקשים מהם להנחות את אותם הפונים אליהם.

<יאיר גלר: אמרנו גם שדרך מרכזי היום והקהילות הטיפוליות בכלל להמליץ לעסוק בפעילויות הספורט.

<יאיר גלר: אנחנו רואים את זה כמכשיר והייתי אומר אפילו - - -

מוחמד ברכה: מלבד העצה, יש מסגרת שאתם יכולים לקלוט אנשים?

מוחמד ברכה: למשל אנשים שמגיעים מהרווחה.

<יאיר גלר: כן, כאן הנושא הוא משותף.

<יאיר גלר: האנשים שלנו ברשויות המקומיות מפעילים ביחד עם משרד הרווחה, יחד עם משרד החינוך ויחד עם משרד הבריאות את אותן קבוצות ואנחנו מזהים את אותם נערים ונערות שאליהם אנחנו בעיקר רוצים להגיע.

<קרן רוט איטח: כפי שיאיר אמר אני אתייחס לנושא של ספורט בהקשר לקידום אורח חיים בריא.

<קרן רוט איטח: המשרד יצא לפני כשלוש שנים עם תכנית שמעודדת פיתוח אורח חיים בריא בדגש על פעילות ספורטיבית ועל תזונה נכונה, זאת מתוך הבנה שבתוך גוף בריא מתפתחת גם נפש בריאה ויש סיכוי לפחות התנהגויות סיכון.

<קרן רוט איטח: אנחנו מסתכלים על הספורט כעוד משאב שמפתח חוסן ומתפתח יכולות התמודדות.

<קרן רוט איטח: אני יכולה לציין שבבתי הספר, בהרבה פעמים, ההשתתפות של נער או נערה בתוך קבוצות ספורטיביות מהווה איזה עוגן ואיזה מקום של חבל הצלה לאותו נער.

<קרן רוט איטח: הקשר שנוצר בין בית הספר לבין מדריך הספורט יכול להביא לשינוי התנהגות של אותו נער או נערה.

<קרן רוט איטח: בשנה האחרונה אנחנו מתחילים בפיילוט של תכנית "אבות עם בנים" בשיתוף פעולה של מינהל חברה ונוער בתוך הרשויות המקומיות, בעשרה ישובים.

<קרן רוט איטח: התכנית נקראת כאמור "אבות ובנים" שמטרתה לעודד פעילות ספורטיבית, כדורגל בקרב בנים ואבות.

<קרן רוט איטח: אבות ובנים מוזמנים למשחקי כדורגל שהבנים מאותרים כילדים שהם על הרצף הסיכון.

<קרן רוט איטח: בנוסף לזה, כפי שיאיר ציין, יש את התכנית "כן לספורט לא לסמים" – תכנית שמפועלת בחינוך ההתיישבותי.

<קרן רוט איטח: נמצאים כאן חבריי ממינהל החינוך ההתיישבותי שיתייחסו יותר לתכנית הזאת.

מוחמד ברכה: בבקשה מנחם דרוקר, תציג את עצמך, אתה חדש בוועדה.

<מנחם דרוקר: שלום.

<מנחם דרוקר: אני המפקח על הספורט בפנימיות במינהל לחינוך התיישבותי.

<מנחם דרוקר: לפני שלוש שנים בשיתוף פעולה עם הרשות התחלנו בפיילוט בכפרי הנוער בנושא של "כן לספורט לא לסמים", כפרויקט בחמישה כפרי נוער.

<מנחם דרוקר: בפרויקט הזה השתמשנו בערכה שהכינה הרשות.

<מנחם דרוקר: הפרויקט הזה נחל הצלחה אדירה בשנה הראשונה, כל חמשת הכפרים המשיכו גם לשנה השנייה.

<מנחם דרוקר: יש לי כאן משובים נהדרים - - -

מוחמד ברכה: למה הגעתם למסקנה שצריך להפעיל את התכנית, בגלל שזיהיתם שיש זליגה לכיוון של סמים, או שזה עניין ערכי?

<מנחם דרוקר: אנחנו טיפלנו בעיקר בילדים שאין להם שום קשר לסמים, אין להם קשר לסמים.

<מנחם דרוקר: ילדים בכיתות יותר נמוכות, בעיקר ילדים שבאמת לא משתמשים ולא עוסקים וגם לא עוסקים באלכוהול.

<מנחם דרוקר: המוטו של התכנית הזאת היה לקחת קבוצה נבחרת ולתת להם גאוות יחידה במסגרת הפנימייה, להפעיל איזה ענף ספורט שהם יבחרו.

<מנחם דרוקר: אנחנו נתנו להם בחירה חופשית שהם במשך שנה שלמה במפגש של פעם בשבוע עם הפעלה של מאמן מומחה בענף הספורט.

<מנחם דרוקר: לאחר מכן יש שיחה עם עובדת סוציאלית או יועצת מתוך הכפר שנותנת במה לשיחה על פי הערכה שהם בנו.

<מנחם דרוקר: זו ערכה מאוד טובה ומאוד מוצלחת.

<מנחם דרוקר: באמת זה עבד יפה.

<מנחם דרוקר: בשנה השנייה נכנסו לפיילוט הזה עשרה כפרי נוער.

<מנחם דרוקר: בשנה השלישית זה קפץ לשמונה עשר.

<מנחם דרוקר: בשנה האחרונה לא היה כלום.

מוחמד ברכה: למה?

<מנחם דרוקר: כי היה איזו נתק של כספים, תקצוב.

<מנחם דרוקר: הרשות מתקצבת 50% מהעלות.

<מנחם דרוקר: יש matching של הכפר בשיעור של 25% מהעלות ו- 25% נותן המינהל, המשרד.

<מנחם דרוקר: בשנה האחרונה זה לא עבד.

מוחמד ברכה: איפה התקלה?

<מנחם דרוקר: למרות שזה לא עבד בשישה או שבעה - -

<יאיר גלר: זה עבד בחלק גדול.

<מנחם דרוקר: במימון מלא של המשרד ושל הכפר.

מוחמד ברכה: מי לא מילא את חלקו?

<מנחם דרוקר: הרשות.

<מנחם דרוקר: אני רק רוצה לבקש.

<מנחם דרוקר: אנחנו עשינו את שלנו, נתנו את כל מה שאפשר, אנחנו נשמח שהרשות תשתתף.

<מנחם דרוקר: אני אומר שזה לא בגלל שהרשות לא רצתה לתת, היו שם בעיות פרוצדוראליות, אני לא רוצה להיכנס לזה.

<מנחם דרוקר: הבעיה היא שלהם, אני לא יודע מה היה שם, היו שם חילופי תפקידים.

<יאיר גלר: אין שום קשר.

<יאיר גלר: אני אסביר.

<מנחם דרוקר: תסביר.

<מנחם דרוקר: אני לא יודע, אני לא כל כך מעורה בדברים הפרוצדוראליים האלה.

<מנחם דרוקר: מתוך ניסיון שזה עבד, זה עבד נהדר והמשובים היו נהדרים וכל כפר נוער רצה להמשיך.

<מנחם דרוקר: ענפי הספורט היו מגוונים ביותר, זה לא רק כדורגל.

<מנחם דרוקר: זה קרטה, האבקות ואפילו פעילות של משיכת חבל.

<מנחם דרוקר: בכל הדברים האלה לקחו קבוצה, בנו אותה כקבוצה יחידה עם גאוות יחידה למקום שלה, נתנו לה פעם בשבוע את הזמן שלה – זה עבד פנטסטי.

מוחמד ברכה: התכניות האלה, השאלה מוצגת לכולם גם לרשות ולגם למשרד החינוך, האם אנחנו מחפשים את המטבע מתחת לאור?

מוחמד ברכה: זאת אומרת שאנחנו מקיימים תכניות כאלה איפה שיש אפשרות להקים, לא איפה שצריך להקים.

מוחמד ברכה: יכול להיות שיש מקומות נדחים שחווים מצוקה ואפשרות להתדרדרות לכיוון של סמים ששם אף אחד שם לא יכול לקחת את הפרויקט לידיים.

מוחמד ברכה: למשל כמה כפרי נוער יש להם את המשאבים, את היכולת, האם אנחנו שמים את הכסף במקום הנכון?

<יאיר גלר: קודם כל מילה אחת - - -

<דודו מלכא: יש כאן "פינג-פונג".

<דודו מלכא: אציג את עצמי, שמי דודו מלכא - - -

מוחמד ברכה: תציג את עצמך כשאתן לך את רשות הדיבור.

מוחמד ברכה: יאיר יסיים ואחר כך אתה תדבר.

<יאיר גלר: הרשות מגדילה גם בשנת 2015.

<יאיר גלר: יש כוונה להגדיל משמעותית את היקף הקבוצות.

<יאיר גלר: יחד עם זאת, אנחנו פועלים לאו דווקא ברמה של תקצוב כל קבוצה וקבוצה.

<יאיר גלר: כלומר, לאחר שאנחנו מניעים את אותה יוזמה, עם אותה תכנית.

<יאיר גלר: אנחנו צפינו שהשנה המינהל ייקח על עצמו את כלל התקצוב.

<יאיר גלר: לצערנו זה לא קרה ואנחנו בשנת 2015 נצטרף שוב לחזור לרמה אופטימאלית של סיוע.

<יאיר גלר: כלומר, מעבר לייזום וליווי של מספר שנים הרשות לא יכולה לעשות רק את אותו דבר, אלא אנחנו רוצים לפתח תכניות חדשות.

<יאיר גלר: כפי שאתה אומר אדוני היושב ראש, אנחנו רוצים להגיע למקומות חדשים.

<יאיר גלר: אם אנחנו רוצים להכניס עוד עשרים וחמש קבוצות חדשות שזה לא קיים בכלל, בסופו של דבר אתה צריך לקבוע את התעדוף.

<יאיר גלר: אנו ציפינו וקיווינו שזה יתוקצב במלואו על ידי הכפרים, על ידי המינהל בעצמו.

<יאיר גלר: לצערי זה לא קרה במלואו, זה קרה רק בחלקו.

<יאיר גלר: אנחנו נצטרך לשבת לקראת 2015 ולמצוא, כאמור, את אותה דרך שכן תוביל - - -

מוחמד ברכה: אגב, איך אתם מופעים בתקציב החדש?

<יאיר גלר: כרגע אנחנו כמובן עדיין חסרים משום שהשנה מעבר לתקציב נהנו מכניסה של כספים קואליציוניים מאוד משמעותיים.

<יאיר גלר: מאחר ועדיין אין סיכום לעניין הזה, אז כרגע אנחנו כמובן חסרים - - -

מוחמד ברכה: בבסיס התקציב יש עלייה?

<יאיר גלר: לא.

<יאיר גלר: זה זהה לחלוטין.

<יאיר גלר: על מנת לקיים את הפעילות של 2014 אנחנו זקוקים לאותה תוספת כפי שנהנו השנה מהכספים שניתנו לנו חברי כנסת ישראל.

מוחמד ברכה: בעצם אתה אומר שאי תקצוב הפרויקט, אתם הנחתם שהם יסמכו על עצמם, אבל האם נוצרו במקביל מקומות אחרים שאפשר לפתח?

<יאיר גלר: בהחלט.

<יאיר גלר: לשם אנחנו מכוונים בשנת 2015.

<יאיר גלר: יחד עם זאת לא נזניח, נשב וננסה לפתור את הבעיה על מנת שבאותם מקומות בהם זה פעל לא יחסר הכסף.

מוחמד ברכה: זה לא צריך להיות כמו שמיכה קצרה, אם אתה נותן להם אז הרגליים של האחר נחשפות ואם אתה מכסה את הרגליים אז הראש שלהם נחשף.

<יאיר גלר: אתה יודע שבכל תקציב סופו - - -

מוחמד ברכה: אני יודע, אבל לפחות פרויקט קיים.

<יאיר גלר: לא, חס ושלום, להפך, אנחנו מגדילים אותו.

<יאיר גלר: אני אומר שרצינו מקום שלכאורה הוא מקום יותר חזק יממן ואנחנו נוכל לעבור למקומות חלשים אליהם כיוונו.

מוחמד ברכה: תודה.

מוחמד ברכה: בבקשה אדוני.

<דודו מלכא: תודה.

<דודו מלכא: אני סגן ראש מינהל הספורט.

<דודו מלכא: אני עוסק בספורט הישגי.

<דודו מלכא: חשבתי שהדיון, למרות שיש לי מה להגיד בנושא הזה, חשבתי שהדיון הוא שימוש בחומרים אסורים, מה שנקרא סמים, אבל אני מבין שזה לא הדיון.

<דודו מלכא: קודם כל אני אגיד מה אנחנו עושים במשרד שלנו ולאחר מכן אני אגיד - - -

מוחמד ברכה: זה לא כדי לבדוק שימוש בסמים בספורט על מנת לשפר הישגים ספורטיביים, אלא שימוש בספורט על מנת למנוע שימוש סמים.

<דודו מלכא: אני הולך לכיוון הזה.

<דודו מלכא: שמתי נקודה על מה שחשבתי.

<דודו מלכא: כעת אני אדבר על נושא הדיון.

<דודו מלכא: קודם כל אני אסביר מה זה מבחינתו ספורט.

<דודו מלכא: אנחנו מקיימים פעילות ספורטיבית.

<דודו מלכא: עסקתי בזה כשהייתי מפקח משרד החינוך לפני עשרים שנה, היה לנו קשר עם הרשות למניעה בשימוש בסמים.

<דודו מלכא: אין קשר יותר ועכשיו יש מקום לחבר דברים.

<דודו מלכא: אגיד מה אנחנו עושים.

<דודו מלכא: יש לנו תכנית מאוד מקיפה של 3,000 קבוצות חדשות.

<דודו מלכא: אנחנו מקיימים פעילות בפריפריה ובאוכלוסיות החלשות, ובמיוחד במגזר הערבי.

<דודו מלכא: 3,000 הקבוצות האלה ממומנות.

<דודו מלכא: אנחנו קוראים לזה 'פרחי ספורט' בגילאים של 8 עד 12.

<דודו מלכא: יש הקמה של קבוצות חדשות, מה שלא היה קיים עד עכשיו.

<דודו מלכא: המימון הוא כמעט מלא.

<דודו מלכא: ההשתתפות שאנחנו מצפים מהילדים ומאוכלוסיות חלשות עומד על 50 שקל לחודש.

<דודו מלכא: הפעילות היא עם הדרכה פעמיים בשבוע.

<דודו מלכא: בנוסף ל- 275 מיליון שקל לחמש שנים יש תקציב חדש נוסף בסכום של 96 מיליון שקל לשלוש שנים.

<דודו מלכא: כלומר, 32 מיליון כל שנה לצורך הקמת קבוצות חדשות לגילאי 13 עד 18.

<דודו מלכא: אסביר כעת מה מבחינתו הוא ספורט.

<דודו מלכא: מדברים כאן על ספורט, אני בוגר פנימייה ואני יודע מה זה להיות בחוג של פנימייה.

<דודו מלכא: ספורט עד גיל 12-13, הילדים גם בלי התכנית שלנו הולכים לחוגים ומשתתפים.

<דודו מלכא: בדרך כלל אנחנו לא צריכים להאיץ בילד בגיל בית ספר היסודי להגיע לחוגי ספורט, האימא שלו רושמת אותו לחוג כזה או אחר.

<דודו מלכא: לצערנו מגיל 13 ומעלה כבר לא נמצאים בפעילות ספורטיבית.

<דודו מלכא: הפעילות שאנחנו מכוונים היא להיות באגודת ספורט.

<דודו מלכא: כאן נתנו דוגמה של משיכת חבל, קרטה וכדומה.

<דודו מלכא: בכדי להיות בספורט צריך להיות שייך לקבוצה.

<דודו מלכא: קבוצה שייכת לאגודת ספורט ואגודת ספורט עובדת תחת איגוד ספורט ומתאמנים לפחות שלוש פעמים בשבוע ויש מחויבות.

<דודו מלכא: זו לא פעילות של פנימייה, גם אני בוגר, שעושים ספורט מדי פעם כשהמדריך בא אז עושים פעילות ספורטיבית.

<דודו מלכא: לכן אני חושב שאם היה חיבור של כוחות, אם היינו לוקחים מהתקציב שיש כאן לטובת הנושא הזה ואת התקציב שאנחנו שמים היינו מגדילים יותר את מספר הקבוצות.

<דודו מלכא: לא מספיק 3,000 קבוצות שציינתי ולא מספיק קבוצות שאנחנו רוצים להקים לגילאי 13 עד 18.

<דודו מלכא: זה לא מספיק.

<דודו מלכא: אדוני היושב ראש אציג לך סטטיסטיקה.

<דודו מלכא: הסטטיסטיקה אומרת שבסך הכול 40 אלף בני נוער רשומים באגודות ספורט, זה מתוך כשני מיליון בני נוער בבתי ספר.

<דודו מלכא: בסך הכול 40 אלף בני נוער למשל ששייכים ל'בני סחנין' או ל'נצרת' או ל'קריית שמונה'.

<דודו מלכא: אנחנו רוצים להגיע למצב שתוך חמש שנים יהיו 80 אלף.

<דודו מלכא: אני בטוח שאם היינו מאחדים כוחות היינו מגיעים ל- 100 אלף וגם ליותר.

מוחמד ברכה: איך אתה תכפיל את המספר?

<דודו מלכא: אמרתי קודם, 32 מיליון, אם היינו מכפילים את הסכום הזה בעזרת האנשים שיושבים כאן, אני מניח שהחיבור הכוחות האלה היה מניב תוצאות.

<דודו מלכא: לנו יש קשר עם כל מנהל מחלקה לספורט, למינהל הספורט יש שגריר ברשות המקומית שהוא מנהל מחלקת הספורט.

<דודו מלכא: הוא מקים את הקבוצות האלה, הוא רושם אותן באיגוד.

<דודו מלכא: אנחנו הקמנו מערך מאוד מפותח כדי לרשום את הילדים האלה.

<דודו מלכא: זה לא 'אני עושה חוג'.

<דודו מלכא: צריך לרשום אותו עם תעודת זהות עם שמות של המשתתפים ולדאוג שזה נעשה איכותי.

<דודו מלכא: אנחנו הולכים בתכנית הזאת להשביח את כוח האימון, כלומר לתת להם השתלמויות וגם שהקבוצות תהיינה קטנות ולא 30-40 ילד בקבוצה, שתהייה קבוצה שלא יותר מ- 15 ילדים.

<דודו מלכא: בקיצור, זאת תכנית שנקראת 'פרחי ספורט' ביוזמתה של השרה לימור לבנת יחד עם הטוטו.

<דודו מלכא: תכנית לאומית.

<דודו מלכא: אני חושב שזה המקום ליצור את החיבורים האלה.

<דודו מלכא: לא סתם נתתי דוגמה שלפני 20 שנה הייתי מפקח משרד החינוך, לא היושב ראש ולא המנכ"ל הנמצאים כאן אלה הקודמים.

<דודו מלכא: אני חושב שזו הזדמנות.

<דודו מלכא: אני נכנסתי לישיבה הזאת באקראי.

<דודו מלכא: לדעתי זו הזדמנות לעשות את זה.

מוחמד ברכה: תודה לך מר מלכא.

מוחמד ברכה: בבקשה רות.

<רות דיין מדר: נדבר על מדיניות.

<רות דיין מדר: היה משרד חינוך, ספורט ומדע ומאז עם ניתוק של החינוך מספורט ומדע נוצר נתק בין משרד החינוך לבין משרד הספורט.

<רות דיין מדר: הרשות מדברת עם משרדי החינוך הורווחה ובעצם משרד הספורט הוא זה שבפועל מרכז את תחום הספורט בארץ.

<רות דיין מדר: באופן טבעי היה צריך לשבת איתו, לשבת ולבחון את המשאבים שלו ולשתף פעולה עם מנהלי מחלקות הספורט ברשויות המקומיות.

<רות דיין מדר: מנהלי המחלקות שמכירים את הילדים ויושבים בצוותים משותפים עם מנהלי מחלקות הרווחה.

<רות דיין מדר: לשבת עם מנהלי תכניות לילדים ונוער בסיכון ועם המתאמים של הרשות למלחמה בסמים ברשות המקומית.

<רות דיין מדר: יותר נכון להקים וועדת היגוי בתוך הרשות המקומית כדי לראות את הצרכים.

<רות דיין מדר: כתוצאה מהניתוק בין משרד החינוך למשרד התרבות והספורט לא מקימים אולמות ספורט ברשויות המקומיות.

<רות דיין מדר: אלא יש רק פרוגרמה שכתוב שכאן צריך להיבנות אולם ספורט, אבל משרד החינוך לא מתקצב כי הספורט לא באחריותו.

<רות דיין מדר: גם למשרד הספורט אין תקציב לבנות אולמות ספורט ובבתי הספר הרגילים במדינת ישראל אולמות ספורט לא נבנים.

<רות דיין מדר: המועצה להימורים בספורט מתקצבת בניית אולמות ואצטדיונים וכדומה, אבל הרשות המקומית צריכה לתת .

<רות דיין מדר: matching מאיפה היא תיתן אותו?

<רות דיין מדר: ככל שהיא רשות חלשה יותר אין לה אפשרות לתת matching.

<רות דיין מדר: אז כל הדברים היפים והנפלאים שמנכ"ל הרשות אמר ומשרד החינוך אמר על החשיבות של ספורט למניעת אלימות, למניעת התנהגות עבריינית וצריכת סמים בעצם לא מתקיימת.

<רות דיין מדר: דווקא ברשות החלשות ביותר שאנחנו צריכים את העזרה שם אין.

<רות דיין מדר: אני באמת קוראת למשרד החינוך שיושב בתכנית הלאומית של 'פרחי ספורט' לעבוד בשיתוף פעולה ולראות איך אפשר לרתום גם את הרשות הלאומית ולהשתמש בתכנים ובמתודות שלה על מנת למנוע התנהגויות סיכון.

<רות דיין מדר: צריך רק להיות בקשר כי יש 371 מיליון שקל לחמש שנים, זה תקציב של 150 מיליון של מפעל הפיס ושל המועצה להימורים בספורט ועוד קצת של האוצר, כדי לעשות את השינוי המשמעותי הזה.

<רות דיין מדר: צריך לרתום את הילדים לעניין הזה.

<מאיר גרוס: אנחנו רוצים להציג תכנית, אני חושב שהיא ייחודית, תכנית מניעה שנקראת "עוגן לחיים" שמיועדת לנוער במצבי סיכון.

מוחמד ברכה: מי זה אנחנו?

<מאיר גרוס: אני מאיר גרוס, ב"עוגן לחיים" אני מרכז את נושא המניעה ונושא צרכים מיוחדים נמצא כאן אייל עובד סוציאלי של התכנית הזאת.

<מאיר גרוס: ברשותכם אנחנו נציג את התכנית.

<מאיר גרוס: כפי שאמרתי זוהי תכנית מניעה חינוכית ימית שמיועדת לבני נוער בסיכון בגילאי 12-18.

<מאיר גרוס: כשאני מדבר על בני נוער בסיכון הכוונה לבני נוער שבחלקם הם ילדים להורים שמשתמשים בסמים, חלקם גרים באזורי מצוקה שהסמים שם מאוד זמינים, חלק מהם אפילו משמשים כבלדרים ואחרים חשופים בכל מקום לנושא הזה.

<מאיר גרוס: כשאנחנו מדברים על סמים כמובן אנחנו מדברים גם על אלכוהול.

<מאיר גרוס: לדעתי היום הוא אחת הבעיות הקשות בקרב בני נוער.

<מאיר גרוס: התכנית שלנו, התכנית הימית שפועלת בחופי ים בעצם מציעה פעילות ימית לאותם בני נוער.

<מאיר גרוס: זו תכנית שפועלת לאורך שנה שלמה.

<מאיר גרוס: בני הנוער נפגשים אחת לשבוע בשבטי צופי ים ומתנ"סים בתחום של שייט.

<מאיר גרוס: בעצם השייט מדבר או עונה על כל אותן מטרות שיאיר הזכיר קודם.

<מאיר גרוס: אנחנו עובדים על הנושא של עבודה קבוצתית והתמודדות במצבי לחץ, דימוי עצמי וכדומה וכדומה.

<מאיר גרוס: למי שמכיר את "צופי ים", "צופי ים" לדעתי זו אחת התנועות שבני נוער שמגיעים אליה הם בני נוער שרוצים להתנסות בספורט הזה.

<מאיר גרוס: רובם משלמים לא מעט כסף.

<מאיר גרוס: פה אנחנו נותנים לאותם בני נוער בסיכון הזדמנות להתנסות בספורט הזה.

<מאיר גרוס: הזכירו כאן את הנושא של הבריאות, אנחנו ביצענו לאחרונה יחד עם הרשות ואוניברסיטת חיפה, בית הספר לבריאות הציבור, מחקר שבדק את התכנית שלנו.

<מאיר גרוס: התכנית פועלת כבר שמונה עשרה שנים.

<מאיר גרוס: היא התחילה כתכנית מניעה בעיריית תל אביב "כן לספורט לא לסמים".

<מאיר גרוס: בעשר השנים האחרונות היא הורחבה ופותחה ופועלת ברחבי הארץ.

<מאיר גרוס: לאחרונה ממצאי המחקר פרסמו.

<מאיר גרוס: אייל מיד יציג אותם.

<מאיר גרוס: אני אבקש להוסיף עוד מילה אחת על אוכלוסיית היעד.

<מאיר גרוס: אנחנו עובדים עם כל המגזרים.

<מאיר גרוס: בתכנית משתתפים בני נוער יהודים וערבים וחרדים ולא חרדים, דתיים וכמובן החבר'ה שבאים מהשכונות.

<מאיר גרוס: אני לא יודע אם אתם מכירים את פרויקט 'שחף" – תכנית מיוחדת של המשרד לביטחון פנים שעובד עם משתפי הפעולה.

<מאיר גרוס: היום יש לנו לא מעט קבוצות של אותם ילדים גם ביפו, גם בעכו, רמלה ומקומות אחרים.

<מאיר גרוס: בגדול, המטרה היא לצמצם את גורמי הסיכון ולהגביר את גורמי ההגנה.

<מאיר גרוס: בעצם זוהי המטרה הייחודית של התכנית.

<מאיר גרוס: היום משתתפים בתכנית כ- 300 בני נוער.

<מאיר גרוס: בעבר היו יותר.

<מאיר גרוס: אנחנו מאוד מקווים שגם נצליח להרחיב, כלומר לאותם מספרים מהעבר של 500 ו- 600, כמובן שהכול תלוי תקציבים.

<מאיר גרוס: אייל יספר יותר על ערך התכנית.

<אייל גבע: נספר על הערך הייחודי שמציע הים לאותו נער בסיכון שמגיע אליו.

<אייל גבע: הים בעצם מציע סביבה שהיא סביבה ייחודית.

<אייל גבע: בים אותו חניך, אותו נער בסיכון קודם כל צריך להתמודד עם עצמו, הוא צריך להתמודד עם הטבע, הוא צריך להתמודד עם הטלטולים והגלים בתוך מקום שאין לצאת ואין לאן לברוח ואין לאן להעלם.

<אייל גבע: בסירה קטנה הוא צריך להתמודד עם הגלים והוא צריך להתמודד עם חברי הקבוצה וצריך עוד להתמודד עם מפקד הסירה, עם סמכות, עם משמעת, עם כללים וחוקים שהם כללי בטיחות וחיים.

<אייל גבע: אני יכול לצטט ציטוטים של חניכים שאמרו במחקר שלנו בנושא מה הים נתן לחיים שלהם, לדוגמה: "ימי ראשון בפעילות עוזרים לי להירגע כל השבוע" "הפעילות עזרה בבית ספר" "זה נתן לחשוב ולהירגע" "הים מרגיע את הבנאדם".

<אייל גבע: הדימויים שנתנו לנו על הים: "אל תלחמו, אל תלחמו באנשים כי זה כמו ים ושובר גלים, בסוף אתם מתנגשים וזה מתנפץ, עדיף לקחת חלק וזהו" "מאז שנכנסתי ל'צופי-ים' אני לא זוכר כבר שנה את עצמי נוגע בשתייה.

<אייל גבע: הייתי מטומטם לגעת בזה, בשביל מה אני צריך את זה, זה סתם".

<אייל גבע: אחת הדרכים בה אנו תופסים את עצמנו הוא 'תכנית מניעה'.

<אייל גבע: הפרק "כן לים לא לסמים" מקבל פרק נרחב אצלנו, הערכה שפיתחה הרשות.

<אייל גבע: התכנית מודרכת על ידי חניכי שנת שירות או בוגרים בשכר יחד עם מדריך מאותה פנימייה או מועדוני נוער או מהמקום של אותה קבוצה.

<אייל גבע: אחד הדברים שאנחנו עובדים עליהם זה לתווך למשתתפים שמה שקורה להם בים ובפעילות הימית יקרה להם גם בשכונה.

<אייל גבע: כלומר, לא מספיק רק ספורט - - -

מוחמד ברכה: איך אתם מגיעים לאנשים?

<אייל גבע: או דרך הרשויות המקומיות או דרך פנימיות כאלה ואחרות, דרך תנועת הצופים כאלה שפונים, מועדוני נוער וכאלה שמגיעים מהיחידות לקליטת עלייה, יחידות לקידום נוער.

<אייל גבע: בעבר עבדנו הרבה יותר עם "מצילה" וארגונים אחרים.

<אייל גבע: מאז שנכנסה "עיר ללא אלימות" יותר קשה לנו דרך הפרויקט הזה לקבל תקצוב לקבוצות דרך המקום הזה.

<אייל גבע: אחד הקשיים שלנו הוא שקבוצה בים זו קבוצה של שמונה פלוס שני אנשי צוות.

<אייל גבע: בעצם להביא תקציב למספר כזה קטן של חניכים למרות האפקטיביות המאוד גדולה של הפעילות, זה הרבה פעמים מכשול מאוד רציני כשאפשר את אותו תקציב להשקיע במאות חניכים שיעברו פעילות מסוימת.

<אייל גבע: כאן מדובר בעבודת פינצטה לאותם חניכים בסיכון.

<אייל גבע: הפעילות השנתית הצביעה, גם במדדים של מחקר האפקטיביות, את הערך המאוד גדול במדדים בריאותיים ובמדדים התנהגותיים של אותם חניכים.

<מאיר גרוס: החניכים תמיד מדגישים את הנושא של אקסטרים.

<מאיר גרוס: תמיד הם אומרים 'כשאנחנו בתוך הים יש את התחושה של אקסטרים'.

<מאיר גרוס: את אותם ריגושים.

<מאיר גרוס: הם אומרים בעצם שאותם ריגושים שאנחנו מחפשים במקומות אחרים, בין אם זה בשכונות שלנו או כל מקום אחר, באמצעות אלכוהול וסמים אנחנו חווים את זה בתוך הים'.

<מאיר גרוס: אני חושב שזה באמת הסיפור האמתי.

<נדב דגן: שלום, אני נדב.

<נדב דגן: אני מעמותת "מפעלות חינוך לחברה".

<נדב דגן: אני אבקש להציג תכנית שיש לנו עם הרשות למלחמה בסמים ואלכוהול.

<נדב דגן: זו תכנית מאוד מוצלחת שפועלת משנת 2009.

<נדב דגן: ברשותכם אסביר על העמותה תחילה.

<נדב דגן: העמותה הוקמה לפני 17 שנה.

<נדב דגן: בסיס הרעיון הוא לקחת את הכדורגל ולהשתמש בו ככלי חינוכי ושיקומי, תלוי לאיזו אוכלוסייה פונים.

<נדב דגן: שיתוף הפעולה עם הרשות הוא החל משנת 2009 תחת התכנית "כן לספורט לא לסמים".

<נדב דגן: במהות התכנית הפעלת כדורגל לילדים מגילאי ז' עד י', תכנית אימונים המשולבים בה תכנים חינוכיים.

<נדב דגן: זה שונה ממה שידידי הציג כאן, זו ממש תכנית חינוכית שמטרתה מניעת סמים ואלכוהול.

<נדב דגן: השנה היה פיילוט ראשון לגילאי ה' ו-ו' – פיילוט מאוד מוצלח.

<נדב דגן: התחלנו עם 15 קבוצות והיום אנחנו עומדים עם 75 קבוצות.

<נדב דגן: 15 ילדים בכל קבוצה אנחנו מגיעים כמעט ל-1,200 ילדים דווקא בפריפריה.

<נדב דגן: החלטת הדירקטוריון של העמותה היא להפעיל 50% קבוצות ערביות ו-50% קבוצות יהודיות, כך אנחנו מגיעים לכל המיעוטים.

<נדב דגן: התכנית מתייחסת כאן גם לרמה של החניך, על זה כאן כולם דיברו, אבל גם על רמת המאמן שהופך להיות איזה סוכן שינוי מאוד משמעותי אצל הילדים, אצל השחקנים וגם עם ההורה.

<נדב דגן: אנחנו עושים פעילויות הורים עם ילדים, אלו פעילויות מדהימות.

<נדב דגן: אנחנו מזהים הרבה עוצמה אצל ההורה ואצל המאמן וכל זה לא יכול להתבצע בלי שיתוף הפעולה עם הרשות.

<נדב דגן: התכנית מתמקדת בעיקר סביב הקניית ידע לילדים, כלומר, מה זה בכלל סמים, מה הבעיה עם סמים וכדומה.

<נדב דגן: התכנית היא גם ברמת הכלים, כלומר, איך מתמודדים במצב בו אני נתקל בסמים, איך מתמודדים עם לחץ חברתי.

<נדב דגן: כמובן הכי חשוב, החוויה, החוויה שהכדורגל נותן, המשחק.

<נדב דגן: זה מזכיר מאוד את מה דיברתי על הים, לגמרי.

<נדב דגן: בעניין המשחק יש טורנירים עם הרבה ילדים וגם הרבה הורים מגיעים לטורנירים.

<נדב דגן: אנחנו מקווים שהתכנית תגדל.

<רות דיין מדר: בתכנית הלאומית "מפעלות" יושבים גם כחברים בוועדה.

<דודו מלכא: אני חושב שדווקא טוב שאני אדבר אחרי הדברים שנאמרו.

<דודו מלכא: אני מבקש לפנות גם לאלה שעוסקים בים, איגוד השיט ואיגוד הג'ודו הם המובילים בישראל, הם היחידים שהגיעו עד היום למדליות אולימפיות.

<דודו מלכא: לכן יש לנו מגמה להרחיב את התשתיות כמה שיותר.

<דודו מלכא: יש לו פריסה של מועדוני שיט מראש הנקרה ועד לאשקלון ובאילת.

<דודו מלכא: אני חושב שטוב יהיה אם יהיה חיבור בין שני הגורמים מאחר ולהם יש את התשתית של מאמנים ברמה מאוד גובהה.

<דודו מלכא: אפשר לשתף את 300 הילדים האלה ואפילו להגדיל יותר.

<דודו מלכא: בנוגע לכדורגל, מאחר ובתכנית הלאומית 'פרחי ספורט' הכדורגל הוא המרכזי ביותר מתוך כל הענפים.

<דודו מלכא: זאת מאחר ואנחנו מאמינים, מה לעשות, זה הענף הכי פופולארי וילדים אוהבים כדורגל.

<דודו מלכא: מתוך 12 ענפי הספורט שאנחנו רוצים להתמקד ענף הכדורגל תופס כ- 60%.

<דודו מלכא: מדובר על 1,600 קבוצות כפול 15 בכל קבוצה, מדובר בערך בכ- 40 אלף ילדים חדשים שאנחנו רוצים להכניס למערכת.

<דודו מלכא: דיברת על מאמנים, אמרתי קודם שאנחנו עורכים להם השתלמויות ומשבחים את היכולת שלהם.

<דודו מלכא: כדאי לאחד כוחות ולראות את הכול ביחד כי בסך הכול האיחוד יכול לתת יותר מחלקיו.

<רות דיין מדר: סליחה, אני מבקשת להוסיף, בתוך התכנית יש גם אנשי מקצוע כמו פסיכולוגים שאמורים ללוות את הקבוצות האלה.

<רות דיין מדר: אפשר לעשות שימוש בחלק מהתכנית שלהם בנושא של "כן לספורט לא לסמים".

<מאיר גרוס: אני מבקש להוסיף בהמשך לדברים.

<מאיר גרוס: את התכנית מלווים אנשי מקצוע, עובדים סוציאליים - - -

מוחמד ברכה: הבנו.

מוחמד ברכה: כן בהחלט, עשיתם שיווק טוב לפרויקט.

מוחמד ברכה: מר גלר בבקשה תרצה להוסיף משהו?

<יאיר גלר: אני מאוד שמח על היוזמה כאן מטעם מינהל הספורט.

<יאיר גלר: אנחנו כמובן נשמח לשתף פעולה.

<יאיר גלר: הרי ביעד המרכזי שלנו אנחנו רוצים להגיע לכל רשות ורוצים להגיע לכל נער.

<יאיר גלר: כמובן שהמשאבים מאוד מוגבלים, אני שמח לשמוע שהם קיבלו תקציב - - -

מוחמד ברכה: אתם מודעים ל"עוגן לחיים"?

<יאיר גלר: כן.

<יאיר גלר: אנחנו מחוברים היטב ל- "עוגן לחיים" ואנחנו מממנים כמובן חלק ממנו.

<יאיר גלר: כאן מדובר על היקפים מאוד משמעותיים, כפי שמציין דודו, גם מעבר לזה נשמח לשתף פעולה.

<יאיר גלר: אגב, זה לא רק עם משרד החינוך, אתה מכיר אותנו, אנחנו רוצים בכל דרך אפשרית ובכל ערוץ לפעול על מנת להגיע לכל נער ונערה.

<יאיר גלר: בעניין הזה זו כפפה שמושטת ואנחנו לוקחים אותה בשמחה.

מוחמד ברכה: יפה.

מוחמד ברכה: יש את נושא הספורט שהוא בכלל חלק מתפיסת הבריאות בקרב כל חלקי הציבור.

מוחמד ברכה: הפעילות הספורטיבית של מינהל הספורט או של הרשויות המקומיות וכל אחד אחר, היא לאו דווקא תחת הכותרת של המלחמה בסמים.

מוחמד ברכה: אני חושב שהחיבור הזה הוא חיבור משמעותי כאשר מזהים קבוצות בסיכון או נערים או צעירים בסיכון.

מוחמד ברכה: אני לא יכול לקבל שמאחר ומשרד החינוך פוצל לחינוך לחוד ותרבות וספורט לחוד כאילו יש נתק.

מוחמד ברכה: משרד הספורט הרי הוא אחראי על הספורט ואם הוא רוצה לפעול בקרב בני נוער הוא לא יכול לעשות את זה בלי הרשות המקומית, כמובן בלי משרד החינוך.

מוחמד ברכה: אני לא יודע למה צריך להיות ניתוק, יש נתק אדמיניסטרטיבי, אבל התשתיות לא השתנו ולא התהפכו היוצרות בכל מה שקשור לניהול הפעילות המשותפת של הענפים השונים שהיו תחת משרד אחד.

מוחמד ברכה: אני חושב שיש מקום, בעקבות הדברים שנאמרו ובעקבות הניסיון הנקודתי וגם בעקבות האמירות הכלליות כלפי כלל הציבור, לדעתי, המטלה המוטלת על הרשות הוא להחזיק את כל החוטים מכל הצדדים ולייצר את התיאום הנוגע לוועדה שלנו.

מוחמד ברכה: כאמור אנחנו לא וועדת התרבות והספורט.

מוחמד ברכה: צריך שזה יתרכז לרשות כדי שתחבר במקום שיש קצר בתקשורת או בפעילות על מנת לקדם את הדברים.

מוחמד ברכה: הזכירה כאן רות מדר, את נושא בניית האולמות וכדומה.

מוחמד ברכה: לדעתי זו אחת הבעיות הקשות.

מוחמד ברכה: הבוקר היה דיון בנושא התרבות והסתבר שלא בונים לא לתרבות ולא לספורט וכדומה.

מוחמד ברכה: לדעתי זה אחד הנושאים שאנחנו חברי הכנסת נצטרך לתת עליו את הדעת כשנדון בתקציב המדינה לשנת 2015.

מוחמד ברכה: למרות שהוא נראה סגור אפשר לעשות תזוזות כאלה ואחרות על מנת לקדם, לא רק את האידיאל שיהיה תרבות וספורט, שיהיה בית לתרבות ובית לספורט.

<קרן רוט איטח: אני מבקשת לומר משהו לפרוטוקול.

<קרן רוט איטח: נוצר כאן הרושם שיש ניתוק בין משרד החינוך לבין - - -

מוחמד ברכה: לא, לא.

מוחמד ברכה: אף אחד לא קיבל את הרושם הזה.

<קרן רוט איטח: התכנית הלאומית לקידום אורח חיים בריא ו - - -

מוחמד ברכה: קרן, לא התקבל רושם שיש נתק.

<קרן רוט איטח: יש מקום להידוק נוסף, לחיבור נוסף – אין ספק.

מוחמד ברכה: יש צרות לפעמים כשלא מזרימים מה שצריך.

<קרן רוט איטח: כן יש שיתוף פעולה עם התכנית הלאומית.

מוחמד ברכה: תודה.

מוחמד ברכה: תודה רבה לכם, הישיבה נעולה.