ועדת הכלכלה, כנסת 19, פרוטוקול מספר 358, 2014-11-03 09:30

אבישי ברוורמן: שלום לכולם, אני מתכבד לפתוח את הדיון.

אבישי ברוורמן: על סדר היום - תקנות הסדרת פעילות חברות דירוג האשראי, התשע"ד-2014.

אבישי ברוורמן: פרופ' האוזר, עו"ד קרביץ, המשנה ליועמ"ש של הכנסת אתי בנדלר, עורכת הדין מרב תורג'מן, כל העולים והמדורגים במעלות ובפסגות – אנחנו מתקדמים בתקנות הסדרת פעילות חברות דירוג האשראי, התשע"ד-2014.

<שמואל האוזר: אני רוצה להודות על הדיון.

<שמואל האוזר: אני חוזר שיש חשיבות גדולה לקדם ולסיים את המהלך הזה.

<שמואל האוזר: אני מזכיר לכולנו שהפיקוח על הדירוג קיים בכל המדינות המערביות ולא אצלנו, והגיעה השעה לעשות את זה

אבישי ברוורמן: אנחנו תמיד אומרים שאנחנו רוצים להיות חלק ממערב אירופה, מדברים על "אור לגויים" אבל אנחנו לא בדיוק שם.

<שרה קנדלר: אחרי שבמושב הקודם אישרנו פה בוועדה את החוק שמסדיר את הפעילות של חברות הדירוג, אנחנו חוזרים פה עם חקיקת המשנה.

<שרה קנדלר: רוב התקנות עוסקות בנושא של הגילוי הנאות.

<שרה קנדלר: בעיקר, אם אתם זוכרים, החוק התמודד עם סוגיית ניגוד העניינים האינהרנטי שקיים בפעילות של חברות הדירוג, אבל השאיר הרבה פעילות שעדיין יש בה ניגודי עניינים וחלק מההתמודדות היא בצורה של גילוי על הניגודים האלה.

<שרה קנדלר: אז יש כאן מתן גילוי בעת מתן הרישיונות, דיווחים שוטפים, דיווחים שנתיים, גילוי שניתן באתר האינטרנט של חברות הדירוג.

<שרה קנדלר: מעבר לזה יש עוד כמה נושאים כלליים שהתקנות עוסקות בהן.

<שרה קנדלר: יש את הנושא של חובת הביטוח, אגרות בקשת רישיון ואגרות שנתיות, הנושא של תיעוד ושמירת מסמכים והנושא של קביעת נהלים.

<שרה קנדלר: זה, פחות או יותר, המסגרת הכללית.

<שרה קנדלר: אני מציעה שנקרא, ואז, אם תהיינה הערות - - -

אבישי ברוורמן: הערות?

אבישי ברוורמן: אני מבקש לא לחזור על דברים שנאמרו בפעם שעברה.

<ערן היימר: הערה כללית – יש דברים ושינויים ודברים שבניואנסים מעבר לחקיקה הבינלאומית, שבסופו של דבר יכולים לפגוע בתחרות, לא בינינו, בין חברות הדירוג, אלא בראיה של שוק האשראי.

<ערן היימר: צריכים להסתכל גם מהצד הזה ולא רק באופן דווקני עלינו, אלא – האם אנחנו מייצרים תחרות או פגיעה בשוק האשראי.

בן זאב: גם אני אקצר.

בן זאב: הערה עקרונית.

בן זאב: S

<צחי לוי: אני עצמאי, אני מייצג את עצמי, ואולי, בעקיפין גם את חלק מהלקוחות שלי, שזה בתי השקעות גדולים ובנקים בישראל.

<צחי לוי: קודם כל – חשוב שיהיה פיקוח על חברות הדירוג, אבל התקנות, מה שעושים כרגע, מנציחים מצב אבסורדי.

<צחי לוי: כל המשבר הכלכלי הגדול בעולם נגרם, חלק גדול ממנו, בגלל חברות הדירוג.

אבישי ברוורמן: אין ספק, שהוא חלק מהבנקים, מבנקי ההשקעות, וכל החבורה הטובה.

<צחי לוי: מי שקצת יעיין, ויש פה לפחות שני פרופסורים, ופרופסור אחד, נוריאל רוביני, בספרו על כלכלת המשבר מציין במפורש, שאם לא הסיבה העיקרית, אבל אחת הסיבות הגדולות זה המנגנון של חברות הדירוג – שהן מקבלות כסף מהחברות שאותן הן מדרגות, ובזה התקנות לא עוסקות.

<צחי לוי: כל הספור מסביב הוא טוב ויפה, אבל לעניין הזה – זה העיקרי.

<צחי לוי: כלומר, עוטפים את הכל בעטיפה יפה, אבל לא מטפלים בעיקר, כך שהמשבר יחזור.

<צחי לוי: יותר מזה – כל המנגנונים שבונים כרגע הם מנגנונים שלא יאפשרו לשום חברת דירוג נוספת, כלומר, יש היום שתי חברות דירוג בארץ, שאלה אותן שתי חברות דירוג שבעולם, מודיס, ו S

<אתי בנדלר: התקנות מונעות או החוק מונע?

<צחי לוי: התקנות.

<צחי לוי: התקנות יכלו להסדיר דברים.

<צחי לוי: החוק הוא חוק, טוב שיהיה פיקוח, וחשוב שיהיה פיקוח, אבל התקנות צריכות לאפשר פעילות שהיא פעילות לא פומבית ופעילות שלא במסגרת חברות שמפרסמות לציבור הרחב.

<צחי לוי: התקנות בעצם אוסרות כרגע על פעילות שכזו, וגם כל המנגנונים שבונים זה מנגנונים שמי שלא מקבל כסף מהחברות, המדורגות, לא יכול לבצע עיסוק שכזה, כי החברות המדורגות אין להן בעיה לשלם מיליונים רבים של שקלים כדי לקבל דירוגים.

<צחי לוי: לא סתם ראינו איך חברות כמו IDB וחברות של תשובה קיבלו דירוגים מאד גבוהים.

<צחי לוי: הם שילמו מיליונים לחברות הדירוג.

<צחי לוי: אני בטוח שאם הדירוגים היו אובייקטיביים הדירוגים שלהם היו אחרים, כספי הציבור היו נשמרים, ולא נפגעים בצורה שכזו.

אבישי ברוורמן: קודם כל, אין ספק שהמשברים והמשבר האחרון שהיה בעולם הוכיח לחלוטין שגם חברות האשראי, בנקי ההשקעות, חלק מהממשל – ממשיך, ושום דבר לא השתנה.

אבישי ברוורמן: יש לי חבר טוב, מרטין וולף, הכתב הראשי של הפיננשל טיימס, הוציא ספר שהוא, בגילו המתקדם, הוא גם בן 67, כתב, וקרא תיגר על כל המערכת.

אבישי ברוורמן: זה היה אדם שבאמת התחיל במקום הקונסרבטיבי.

אבישי ברוורמן: אני לא רואה שינויים במערכת.

אבישי ברוורמן: מה שאמרת זה לגבי כל המערכת שאנחנו עומדים בה.

אבישי ברוורמן: אני ממליץ שאת הספר תקראו.

אבישי ברוורמן: לצערי, בדבר הקטן שאנחנו עומדים פה מול כל המערכות – לא מכאן תבוא הישועה.

אבישי ברוורמן: אנחנו במגמה שכל התפיסה הכלכלית, כל מה שקורה עם כל המערכת הפיננסית העולמית, שכבר שנים שהיא פגומה בחלק מהדברים מהבסיס, לא הדבר כאן יפתור את הבעיה הזו.

אבישי ברוורמן: ההערות שלך לגבי הקשר של חברות דירוג האשראי ששיתפו פעולה גם כן, דקה לפני שליימן ברדרס נופלים, וכו – זה ברור, כי בדרך כלל המערכת משרתת את עצמה, יש לה פגמים מבניים.

אבישי ברוורמן: זה מעבר לדיון כאן, זה הרבה יותר עמוק, ואני מודה לך על הערה.

<אתי בנדלר: אני בכל זאת הייתי רוצה לקשור בין ההערות הכלליות שלו ובין התקנות כיוון שהוא טועה.

<אתי בנדלר: ככל שמדובר בהוראות שהחוק קבע אותן – אנחנו לא דנים בהן עכשיו כי אין כאן בפנינו תיקון חוק.

<אתי בנדלר: אבל ככל שאנחנו דנים בתקנות מכוח החוק, אם אתה טוען שיש בהן כדי לפגוע באפשרות של גוף שלישי, מעבר לשתי אלה הקיימות, להיכנס לשוק, הגם שאתה חושב שיש לזה היתכנות, הייתי מבקשת שבעת קריאת התקנות תצביע על התקנות הספציפיות שבהן אתה חושב שיש כשל מהבחינה הזו.

<רן גזית: הערה נוספת – התקנות, לדעתי, לא צופות את העתיד שמשתנה.

<רן גזית: התקנות לא רואות קדימה מנגנוני דירוג שיהיו וקיימים כבר היום והולכים להתפתח בעולם, מעבר ל self rating, שבונות על מדדים איכותניים, למשל.

אבישי ברוורמן: שנגיע לסעיף, אולי תציע תיקון צופה פני עתיד.

אבישי ברוורמן: אם כך, נעבור להקראה.

<שרה קנדלר: "תקנות הסדרת פעילות חברות דירוג האשראי , התשע"ד – 2014 בתוקף סמכותי לפי סעיפים 3(ב), 4(3), 45(ג), 48, 51 ו- 52 לחוק הסדרת פעילות חברות דירוג האשראי, התשע"ד-2014 (להלן –החוק) לפי הצעת הרשות ובאישור ועדת הכלכלה, אני מתקין תקנות אלה: פרק א': פרשנות הגדרות 1.

<שרה קנדלר: בתקנות אלה - "אחראי למילוי חובות" - כמשמעותו בסעיף 10 לחוק; "אתר חברת הדירוג" – אתר אינטרנט אותו תפעיל חברת הדירוג בהתאם לתקנות אלה; "בעל עניין" – כהגדרת "בעל עניין", בתאגיד בחוק ניירות ערך; "דירקטור חליף" – כמשמעותו בסעיף 237 לחוק החברות; "ועדת דירוג" - כמשמעותה בסעיף 14 לחוק; "חברה - בת"– כהגדרתה בחוק ניירות ערך; "חברה קשורה" - כהגדרתה בתקנות דוחות תקופתיים ומידיים; "חברת חוץ", "מען", "רשם החברות" - כהגדרתם בחוק החברות; "מסמך"- מסר אלקטרוני כהגדרתו בחוק חתימה אלקטרונית, התשס"א – 2001 , לרבות סריקה ממוחשבת כהגדרתה בסעיף 3א לתקנות העדות (העתקים וצילומים), התש"ל – 1969; "ניגוד עניינים" - כמשמעותו בפרק ה' לחוק; "עדכון הדירוג" - כמשמעותו בסעיף 15 לחוק ; "תקנות דוחות תקופתיים ומיידיים" – תקנות ניירות ערך (דוחות תקופתיים ומיידיים), התש"ל - 1970 ; "תקנות דיווח אלקטרוני" – תקנות ניירות ערך (חתימה ודיווח אלקטרוני), התשס"ג – 2003.

<שרה קנדלר: "

<שי ינובסקי: אני מעיר פה על הגדרת "אחראי למילוי חובות" רק בגלל שזה המקום הראשון בה היא מופיעה.

<שי ינובסקי: כמו שרונית הראל אמרה, ההערה שלנו היא יותר לגבי מה שאין ולא לגבי מה שיש.

<שי ינובסקי: סעיף 10 לחוק מגדיר את תפקידיו וסמכויותיו של האחראי למילוי חובות.

<שי ינובסקי: אפשר לקרוא לזה – ברמה במקומית.

<שי ינובסקי: סעיף 10(ד) קובע שאחראי למילוי חובות ידווח למנהל הכללי ולדח"צים אודות פעילותו, ולכן גם לא הערנו את זה בתקנות, כי כאשר מדובר בחברה מקומית, אנחנו מניחים שזה המצב, זאת אומרת – העמדה ברורה, אין למי לדווח מאשר לנושא משרה בכירה ולדירקטוריון.

<שי ינובסקי: אנחנו הנחנו מכוח סעיף 10(ז) לחוק שהתקנות, כלומר, השר בסמכותו בהתייעצות ובאישור ועדת הכלכלה לקבוע הוראות בנוגע למילוי חובות, שתהיה התייחסות למצב שבו מנגנון כזה, כמו אחראי למילוי חובות, בחברה כמו S

אבישי ברוורמן: הייתי רוצה שתגיד לי את זה במשפט אחד – מה היית רוצה שאני אעשה.

<שי ינובסקי: היינו רוצים שתהיה לרשות, כמובן – בהתייעצות עם הוועדה ובאישור השר, סמכות לפטור מחלק מהוראות החוק גם בנוגע למנגנון של אחראי למילוי חובות.

<שרה קנדלר: אנחנו חושבים שהסמכות קיימת בחוק, אך לא עשינו בה שימוש כי אנחנו חושבים שאין צורך בנושא הזה של אחראי למילוי חובות.

<שרה קנדלר: קודם כל, לא עניתי למה שרונית אמרה בתחילה, אבל אנחנו כן הכנסנו, היכן שמצאנו שיש מקום, כן הכנסנו סמכות או פטורים.

<שרה קנדלר: למשל, קבענו שחלק מהדיווחים יכולים להיות באנגלית, כי הבנו שיש דברים גלובליים – כל הנושא המתודולוגי נעשה על ידי S

אבישי ברוורמן: אני גם רוצה לציין ששאלתי את פרופ' האוזר ואת צוותו האם באמת, כמו שאני מצפה, היו הרבה מאד מגעים ודיונים ביניכם לבין חברות הדירוג והתבשרתי שהיתה עבודה משותפת, ולכן, אם הדברים האלה נלקחו בחשבון, האם יש לעורכות הדין הערה בנושא הזה?

<אתי בנדלר: לא.

<אתי בנדלר: אין לי הערה.

<אתי בנדלר: ההערה הזו נאמרה בשלב של הגדרות.

<אתי בנדלר: היא לא רלבנטית לשלב של הגדרות.

<אתי בנדלר: בשלב ההגדרות בסך הכל אומרים כאן – "האחראי למילוי חובות – כמשמעותו בסעיף 10" – צריך להיות "כהגדרתו", לדעתי, ובסעיף 10 מוגדר האחראי למילוי חובות.

<אתי בנדלר: ההגדרה הזו גם מיותרת, לטעמי, כי הגדרות שיש בחוק, לא צריך לחזור עליהן בתקנות.

<אתי בנדלר: בסך הכל מזכירים שיש תפקיד כזה.

<אתי בנדלר: כשנגיע לתקנה הרלבנטית שאתם חושבים שהיא לא נכונה – תעירו את זה.

אבישי ברוורמן: אם כך, אני מעלה להצבעה את נושא ההגדרות.

אבישי ברוורמן: מי בעד?

אבישי ברוורמן: בעד – 2

אבישי ברוורמן: נמנעים –אין

אבישי ברוורמן: ההגדרות אושרו.

אבישי ברוורמן: תודה.

<שרה קנדלר: אני ממשיכה בקריאה: פרק ב': בקשת רישום מסמכים נדרשים לרישום חברת דירוג 1.

<שרה קנדלר: (א) חברה המבקשת להירשם לפי סעיף 3 לחוק (להלן – "המבקשת") תגיש לרשות, לצורך רישומה, בקשה שייכללו בה או יצורפו אליה פרטים ואישורים כמפורט להלן: (1) שמה המלא של המבקשת ומספרה ברשם החברות; (2) אישורים בנוגע לעמידתה בתנאים לרישום הנדרשים לפי סעיף 4 לחוק ; (3) העתקים של מסמכי ההתאגדות של המבקשת הכוללים את תעודת ההתאגדות של המבקשת, תזכיר המבקשת, אם קיים, ותקנונה כתוקפם ביום הגשת הבקשה; בחברה הרשומה חברת חוץ יוגשו גם מסמכים המעידים על כך; (4) מען משרדה הרשום של המבקשת בישראל לרבות מען להמצאת כתבי בי-דין; (5) לגבי כל אחד מן הדירקטורים והדירקטורים החליפיים אם קיימים, של המבקשת, יפורטו פרטים אלה: (א) שמו; (ב) מספר הזיהוי שלו; (ג) תאריך הלידה שלו; (ד) מענו להמצאת כתבי בי-דין; (ה) הנתינות שלו; (ו) תפקידו בדירקטוריון וחברותו בוועדה או ועדות של הדירקטוריון; (ז) אם הוא דירקטור חיצוני כהגדרתו בחוק החברות, אם הוא בעל מומחיות פיננסית כמשמעותו בסעיף 240(א1) לחוק החברות והאם חברת הדירוג רואה אותו כדירקטור בעל מומחיות פיננסית לצורך עמידה בשיעור המזערי לפי סעיף 8(ב) לחוק; (ח) אם הוא עובד של חברת הדירוג, של חברה קשורה אליה או של בעל ענין בה – התפקיד או התפקידים שהוא ממלא כאמור; (ט) התאריך שבו החל לשמש דירקטור של חברת הדירוג; (י) השכלתו ועיסוקיו בחמש השנים האחרונות, תוך פירוט התאגידים שבהם הוא משמש דירקטור; בפירוט השכלתו יצוינו המקצועות או התחומים שבהם נרכשה ההשכלה, המוסד שבו נרכשה והתואר האקדמי או התעודה המקצועית שהוא מחזיק בהם; (יא) עיסוקים עיקריים נוספים אם יש כאלה; (יב) אם הוא, לפי מיטב ידיעת חברת הדירוג והדירקטורים שלה, בן משפחה של בעל עניין אחר בחברת הדירוג, בציון הפרטים;"

מיכל רוזין: יש לי שאלה.

מיכל רוזין: האם חבר דירקטוריון יכול להיות עובד החברה?

מיכל רוזין: חברת הדירוג?

מיכל רוזין: כי פה, אתם אומרים שהוא צריך לציין אם הוא עובד של חברת הדירוג או של חברה הקשורה אליה, של בעל עניין בה.

מיכל רוזין: אין פה הפרדה בין הדירקטורים ובין עובדים?

מיכל רוזין: בין מי שקובע את הדברים?

<שרה קנדלר: אין איסור.

מיכל רוזין: למה זה בעצם?

מיכל רוזין: למה לא יוצרים את ההפרדה הזו?

<אמיר וסרמן: זה אותו כלל שחל לגבי חברות ציבוריות.

<אמיר וסרמן: את צודקת שזה חריג, המצב שבו דירקטור הוא גם עובד, בייחוד אנחנו רואים את זה לגבי יו"ר דירקטוריון, בדרך כלל, שרוצים להעסיק אותו במשרה מלאה, ואז יש גם יתרון, לעתים, שהוא עוד של החברה, כי ניתן לשלם לו עבור הכהונה, והוא לא מגיע רק לישיבות, אלא יכול להיות full time בחברה.

<אמיר וסרמן: לגבי דירקטורים אחרים, זה די חריג, גם בחברות ציבוריות אבל לא קבענו כאן איסור מחמיר.

<רן מלמד: הערה לסעיף (י), אני חושב שהוא צר מדי, אני חושב שהוא צריך לכלול גם פירוט של חוות דעת וייעוץ שהוא נתן לגופים כאלה ואחרים, במהלך החמש שנים שלפני שהוא התמנה, כדי שנראה האם יש באמת קשרים כאלה ואחרים לגופים, שהעסק יהיה שקוף לחלוטין.

<רן מלמד: הערה נוספת נוגעת לסעיף שמדבר על בן משפחה שעובד במקומות נוספים.

<רן מלמד: אני חושב שצריך להרחיב את היריעה פה, כדי לקבל ניסיון של תמונה הרבה יותר רחבה לגבי הקשרים העסקיים והאחרים של אותו דירקטור.

<רן מלמד: הבקשה הנוספת שלי – תעודת יושר, על הליכים פליליים או אחרים שהתנהלו, ומה היו התוצאות שלהם.

<שרה קנדלר: קודם כל, אנחנו נצמדנו לאותם פרטים שאנחנו מבקשים כבר היום לגבי חברות ציבוריות.

<שרה קנדלר: זאת אומרת, זה בדיוק כמו תקנות ניירות ערך – דו"חות תקופתיים ומידיים.

<שרה קנדלר: אני לא חושבת שצריך להרחיב את היריעה - - -

<רן מלמד: אבל אם שם יש משהו לקוי, למה לא לנסות לתקן?

<רן מלמד: להתחיל מפה את התיקון, למה לא?

<אתי בנדלר: אני לא יודעת, זו החלטה ערכית, מר מלמד מציע לחייב גילוי פרטים נוספים – ככל שיסתבר - - -

אבישי ברוורמן: תעודת יושר - - -

<שרה קנדלר: תעודת יושר, אני חושבת שאי אפשר, אם אין הסמכה בחוק ראשי.

<רן מלמד: אז תבקשו ממנו לציין האם היו נגדו הליכים פליליים, בנושאים כאלה ואחרים, מה היו התוצאות שלהם, אם יש כאלה, אם יש כאלה שעומדים כרגע.

<שרה קנדלר: יש פה סוגיות של פרטיות ואי אפשר בתקנות.

<רן מלמד: מההיכרות שלי, הדברים יכולים להיכנס בהחלט לתקנות.

<רן מלמד: אני חושב שפשוט יש חוסר רצון להכניס אותם.

<אתי בנדלר: אני לא יכולה לשלוף תשובה מהשרוול.

<אתי בנדלר: יש עכשיו איזה שהוא שינוי הלכה, שבבית המשפט העליון ניתן לאחרונה איזשהו פסק דין.

<אתי בנדלר: יכול להיות שזה בכיוון של מר מלמד, אבל אני לא רוצה ל - - בנושא.

<שרה קנדלר: יש בחינת מהמנות שהרשות עושה.

<שרה קנדלר: זה בחוק קבוע.

אבישי ברוורמן: אולי אפשר פה לפתוח דרך לגופים אחרים.

<יורם סמואל: נראה לי קצת מוזר דווקא להתחיל לא בחקיקה ראשית, אלא בתקנות, של חברה לדירוג אשראי – דברים שלא מוסדרים לגבי חברות ציבוריות.

<רן מלמד: למה זה נראה לך מוזר?

<רן מלמד: הרי החברה מדרגת, בסופו של דבר, את הכסף שאני אמור לשלם.

אבישי ברוורמן: נכון, השאלה היא לגיטימית.

<אתי בנדלר: מר מלמד התייחס לשני נושאים – אחד, נושא המהימנות, שאני אמרתי שאני חייבת לבדוק את הנושא, אני לא - - -

<שרה קנדלר: אני רק אזכיר שבחוק, סעיף 5 לחוק מדבר על זה שהרשות בודקת את המהימנות לפני שהיא נותנת רישיון לחברת הדירוג, והיא בודקת גם את המהימנות של בעל השליטה בה ונושא משרה בכירה למבקשת.

<רן מלמד: ועדיין, גם שם זה לא מפורט.

<רן מלמד: ואני חוזר שיש - - -דברים שיכולים להיות להם השלכות - - חיוביות לגבי דברים אחרים.

<אתי בנדלר: הנושא השני של קשרים עסקיים – ודאי שיש הסמכה.

<שרה קנדלר: בזה אין בעיה.

<שרה קנדלר: על קשרים עסקיים – אפשר להרחיב.

<אתי בנדלר: אז השאלה רק – איך את מגדירה את הקשרים העסקיים.

<אמיר וסרמן: אני חושב שצריך להגדיר, אולי.

<אמיר וסרמן: אני גם מסכים להערה.

<אמיר וסרמן: נושא של קשרים עסקיים עם תאגידים מדורגים – אנחנו ננסח את זה.

<אתי בנדלר: אז תעבירו הצעה לוועדה לגבי נוסח.

<יורם סמואל: יש בכל זאת לזכור, שהדירקטורים – אינם עסוקים בדירוג.

<יורם סמואל: נקודת המוצא היא שהואיל וייתכן ויש להם קשרים עסקיים ובדרך כלל הם ממונים על ידי בעלי מניות, הם ממלאים תפקידים בדירקטוריונים אחרים שיש להם אחזקות - -

<רן מלמד: לא אמרתי שזה פוסל אותם, רק אמרתי שזה צריך להיות שקוף.

<יורם סמואל: - - יש חומה סינית מוחלטת בינם לבין הפעילות המקצועית של חברות הדירוג, שזה מוסדר לחלוטין בחוק.

אבישי ברוורמן: אנחנו יודעים שבסופו של דבר אנחנו רוצים אנשים בעלי ניסיון שעושים את הדברים ולא איזה מישהו שבאמת לא מעורב שום דבר וגם לא עשה שום דבר.

<רן מלמד: רק חייב להיות שקוף.

אבישי ברוורמן: רק שקוף.

אבישי ברוורמן: רק שקיפות.

<ערן היימר: הנושא הזה, בניגוד, אולי, למקומות אחרים, אתם רוצים שהדוח הזה יהיה פומבי, גם.

<ערן היימר: אז תחשוב עכשיו על הדח"צ שאתם רוצים שיפקח עלינו.

<ערן היימר: הוא צריך עכשיו לפרט עולם ומלואו, על כל עיסוקיו, וכל חוות דעת שנתן.

<אתי בנדלר: יש הוראה, אבל, אחר כך, לגבי פרטים שלא אמורים להיות חשופים לציבור.

<שרה קנדלר: נכון, ואם נוסיף עוד קשרים עסקיים אפשר יהיה למעט, אם נרגיש שזה פגיעה בפרטיות.

<יורם סמואל: נהיה שקופים כלפי הרשות.

<רן גזית: אם אנחנו יוצאים פה מנקודת הנחה שחברות הדירוג שיהיו בארץ תמיד יהיו חברות בנות.

<רן גזית: אם אנחנו רוצים לפתוח את השוק הזה, אנחנו מדברים בארץ על מה שאנחנו מכירים.

<רן גזית: מודיס, ו S

אבישי ברוורמן: ההערה שלך אומרת שהחוק, התקנות כמו שהן מוקראות, יוצרות חסמים לגבי גופים אחרים, לגבי תחרות אפשרית, בנושא הזה.

<יורם סמואל: אבל על סמך מה הוא אומר - - -

<אמיר וסרמן: אני חושב שאין כאן חסם, והדוגמה הטובה ביותר היא הגופים שיושבים כאן.

<רן גזית: אתה מדבר על חברות בנות.

<רן גזית: אני מדבר על כך שאם מחר, פיץ', ירצה לעשות דירוגים בארץ לחברות ישראליות.

<שרה קנדלר: יצטרך להירשם בישראל, כן.

<רן גזית: ואז את יוצרת מצב שהוא לא יבוא לפה כי הוא יצטרך - - צריך ליצור מנגנון שיש לרשות אפשרות שלכאלה שיש להם רישיונות זרים, למכור אותם - - -

אבישי ברוורמן: השאלה שלי: פיץ' יכול לבוא, שהוא ימצא מישהו ויתחברו אתם יחד.

<רן גזית: היום, אחת הבעיות עם הדירוגים בארץ שיש סולם ישראלי להבדיל מהסולם הזה.

<רן גזית: זה דיון אחר שאינו שייך לפה אבל קשור לפה, באיזושהי צורה.

<רן גזית: אנחנו רוצים שמחר פיץ' ידרג את IDB.

<רן גזית: היום כבר מדרגים.

<רן גזית: הבנקים מדורגים על ידי הסוכנויות הזרות, ישירות.

<רן גזית: אז זאת אומרת שלא יוכלו להמשיך לדרג אותם.

בן זאב: אתה מדבר על דירוג גלובאלי?

בן זאב: למה החוק הזה חוסם את זה?

בן זאב: אין שום בעיה בזה.

<אתי בנדלר: לכאורה לרשות יש סמכות לפטור אותן אם אנחנו מדברים על חברות דירוג בינלאומיות, בהתייעצות.

<רן גזית: זה ב-54(ג).

<רן גזית: אבל צריך התייעצות, וצריך מנגנון.

<רן גזית: אין מנגנון כרגע.

<רן גזית: 54(ג)

<רן גזית: נותן את האפשרות לייצר מנגנון.

<רן גזית: אין מנגנון.

אבישי ברוורמן: אם כך – נגיע ל – 54(ג).

<קריאות: לא, זה בחוק.

<אתי בנדלר: יש סעיף שמסמיך, שמכוחו לא נקבעו תקנות.

<אתי בנדלר: על זה מדובר.

<רן גזית: סעיף 2 צריך להוסיף סמכות לרשות, או איזשהו מנגנון, להפעיל, כדי שלא נצטרך כל פעם, על כל סוכנות שתרצה לבוא הנה, לבקש - - -

אבישי ברוורמן: נראה לי שיש בזה מן ההיגיון.

<אמיר וסרמן: אני חושב שאנחנו מסכימים שחברת דירוג זרה שתרצה לפעול בישראל צריכה להיות מפוקחת ולהירשם, בין שהיא מקימה שלוחה בישראל ובין שהיא פועלת בחו"ל, הרי הטכניקה שבה היא בוחרת להתאגד כאן היא לא משנה.

<אמיר וסרמן: החוק מאפשר בדיוק את זה, זה סעיף 54.

<אמיר וסרמן: אבל להכין עכשיו מערכת של דינים ותקנות מפורטות, כשאין לי גוף פוטנציאלי שצריך פטור מדברים מסוימים, נראה לי מסובך.

אבישי ברוורמן: בוא נשאל שאלה היפוטתית.

אבישי ברוורמן: נניח שפיץ' רוצה - - והם מגיעים.

אבישי ברוורמן: הם מתקשרים עם פרופ' האוזר שמדבר עם עורך הדין וסרמן או קנדל ואז מפעילים את זה, וזו רוח הדברים.

<שמואל האוזר: צריך להיות יותר ספציפי.

<קריאה: הוא לא יכול להפעיל את זה.

<רן גזית: - - חצי שנה – הם לא יבוא לפה.

אבישי ברוורמן: אתה אומר שצריך כבר לעשות את זה בנצור, שאפשר יהיה להפעיל את זה מיד.

<אתי בנדלר: כן, אבל אתה מדבר על משהו תיאורטי.

<אתי בנדלר: מה שאתה מציע הוא קצת בעייתי, כי אם לא יודעים ממה צריך לפטור, אז אי אפשר להכין תקנות שיפטרו.

<רן גזית: ברשות יש לנו היום חברות ציבוריות, כאשר חברות דואליות.

<רן גזית: יש מנגנון, בחוק ניירות ערך, כאשר יש חברות דירוג דואליות, מבחינת הדיווחים הן לא מדווחות אותו הדבר כמו החברות הישראליות.

<רן גזית: יש לזה פתרון בחוק.

<שרה קנדלר: לכן הכנסנו את ה - - -

<אמיר וסרמן: אבל זה נבנה רק לאחר שהיה צורך, אחרי שהיו דיונים ובחנו מה ההוראות שמהן צריך לפטור.

<רן גזית: אנחנו עושים חוק חדש.

<רן גזית: למה צריך אחר כך להתחיל לבוא בעוד תיקונים?

<אמיר וסרמן: מה שאנחנו יכולים לעשות, וזה מה שנעשה כאן, זה לתת הסמכה, כדי שלא נצטרך תיקון חוק, אלא רק התקנה של תקנות.

<אמיר וסרמן: אבל לפני שיש חברות שמעוניינות – קשה לבנות את המערכת.

אבישי ברוורמן: שאלה – נניח שמחר בבוקר עברו התקנות האלה תוך שבוע, ופתאום בא לך מישהו – להפעיל את התהליך הזה, כשאתה מכיר את כנסת ישראל, ונניח שזה כבר יהיה אחרי הבחירות, אפילו.

אבישי ברוורמן: אז כמה זמן זה לוקח?

<אמיר וסרמן: קודם כל, נשמח להצטרפות של שחקנים לשוק ונפעל - - לוחות הזמנים של הכנסת – אתה תדע להעריך אותם טוב יותר.

אבישי ברוורמן: זה תהליך כל כך ארוך?

<אמיר וסרמן: לא כל כך ארוך, לדעתי.

<אמיר וסרמן: בכל מקרה יש כאן גם תשתית עסקית לעשות את זה - - -

מיכל רוזין: אי אפשר להתעלם מזה שתקנות יכולות להיתקע פה שנתיים וארבע שנים.

<רן גזית: מניסיון – אמנם ממערכת הבנקאות בישראל, אדם שרצה להקים פה בנק לא הגיע, ועד שקיבלתי תשובה לקח שנתיים.

<שמואל האוזר: אבל אי אפשר לעשות איזה משהו תיאורטי.

<שמואל האוזר: אחר כך - - -ואז יסתבר שיש כמה דברים שהחוק לא עונה על הצורך שלהם.

<שמואל האוזר: אז למה ש - - -

<גדעון אילת: למה תיאורטי?

<גדעון אילת: החברות הגלובליות מדרגות גם חברות ישראליות, הן מדרגות גם את המדינה.

<גדעון אילת: צריך להיות לזה פתרון.

<אורנית קרביץ: גם בחוק הרישום הכפול אנחנו התרנו רק לשחקנים מהרשימות הראשיות של נאסד"ק ושל New York Stock exchange והרשימה הראשית של ה LSE.

<אורנית קרביץ: כשהתאמנו את החוק זה הותאם לשחקנים ממקום מסוים.

<אורנית קרביץ: אם יבוא לנו היום פיץ' ומדרג ניגרי שאנחנו לא - - -

<רן גזית: יש מדרג יפני, שאני לא זוכר את שמו, שיש לו רישיון אמריקאי.

<אורנית קרביץ: כשנצטרך לשמור על גמישות ולפתוח את הראש, ולחשוב איך לעשות את זה נכון.

<אורנית קרביץ: אני חושבת שבשלב הזה, כמו שאמר וסרמן, כשאנחנו עוד לא יודעים מי עומד לבוא ואיך לעשות את זה, אנחנו רק נגיע למצב שנצטרך אחר כך גם תיקון תקנות, וזה ייקח עוד יותר זמן.

<גדעון אילת: "נטפים", למשל, דורג דירוג בינלאומי.

<גדעון אילת: מה הפרוצדורה לגבי הדירוג של מודיס שדירג עכשיו את "נטפים"?

<גדעון אילת: או "כימיקלים לישראל", או "תמר".

<אמיר וסרמן: זה תלוי למי מיועד הדירוג.

<אמיר וסרמן: בדירוג של חברה ישראלית שפועלת בשווקים זרים ומיועדת למשקיעים הזרים, גם הדירוג - - -

<גדעון אילת: רוב הקונים הם ישראלים, חד משמעית.

<אמיר וסרמן: העובדה שאותה חברה מנפיקה בחו"ל את החוב שלה למשקיעים זרים, והדירוג נעשה על ידי חברה זרה, זה אומר שזה לא בתחולת החוק.

<אמיר וסרמן: זה לא מיועד למשקיעים בישראל.

<אמיר וסרמן: אנחנו באים להגן כאן על ציבור המשקיעים בישראל, ולא על ציבור משקיעים זר, גם אם חברות ישראליות הן אלה שמנפיקות.

אבישי ברוורמן: יש פה, פרופ' האוזר, דילמה מסוימת, שהייתי מציע שאולי תחשוב עליה.

<שמואל האוזר: אני חושב שבשלב הזה מוקדם להתעסק עם זה.

<אתי בנדלר: הסעיף עצמו אומר שצריך לקבוע כי חברות העוסקות בדירוג יהיו פטורות מהוראות חוק זה, כולן או חלקן, אם הוראות דין זר חלות עליהן.

<אתי בנדלר: צריכים לבוא עם תקנות שאומרות איזה מהוראות התקנות החוק והתקנות לא יחולו על חברה זרה.

<אתי בנדלר: כשלא יודעים מה האפיונים – איך הם יכולים להציע לנו תקנות?

<אתי בנדלר: יש כאן באמת בעיה.

<אתי בנדלר: אני מבינה את העניין.

מיכל רוזין: אבל מה קורה בתווך?

<אתי בנדלר: בתווך הם לא יוכלו לפעול אלא אם כן הם יירשמו ויפעלו לפי הוראות החוק והתקנות.

אבישי ברוורמן: אני לא יודע איך לפתור את זה כרגע.

אבישי ברוורמן: אני יודע דבר אחד, שיש כאן הכרזת כוונות, good intention כל כך חזק, מצד הרשות, שאם יהיה דבר כזה יפעלו בכל הכוח.

אבישי ברוורמן: אני בטוח שחברי הכנסת שנמצאים כאן, בתקווה שיהיו כאן גם בעתיד, יפעלו בנושא הזה, יעבירו את רוח הדברים האלה כדי לקצר את ההליכים הביורוקרטיים.

<אתי בנדלר: ואנחנו נקווה שוועדת הכלכלה תשתף פעולה.

<אתי בנדלר: התקנות האלה הובאו לוועדת הכלכלה במהלך הפגרה, והנה, בשבוע השני של המושב אנחנו כבר יושבים עליהן.

<שרה קנדלר: אני ממשיכה בקריאה: "6.

<שרה קנדלר: (1) לגבי דירקטור או דירקטור חליף שהוא תאגיד (להלן – תאגיד מכהן), יצוינו, נוסף על האמור בפסקה (5), פרטים אלה: (א) שם בעל השליטה בתאגיד המכהן; (ב) מקום התאגדות התאגיד המכהן ומספרו המזהה במקום הרישום; (ג) אם התאגיד המכהן הוא חברה קשורה לחברת הדירוג, תוך פירוט העובדות הנוגעות לעניין; (ד) אם בעל השליטה בתאגיד המכהן הוא בן משפחה של בעל עניין בחברת הדירוג, תוך פירוט הקרבה; (ה) שמות בעלי העניין בתאגיד המכהן שהם בעלי עניין בחברת הדירוג; (ו) שמו של היחיד המכהן מטעם התאגיד המכהן, לרבות הפרטים לגביו כנדרש בפסקה (5); (7) הצהרת הדירקטורים החיצוניים לפי סעיף 239(ה) לחוק החברות.

<שרה קנדלר: (8) לגבי כל אחד מנושאי משרה בכירה של המבקשת, שפרטים לגביו לא הובאו לפי פסקאות (5) ו- (6), יצוינו - (א) שמו; (ב) מספר הזיהוי שלו; (ג) תאריך הלידה שלו; (ד) תאריך תחילת הכהונה; (ה) התפקיד שהוא ממלא במבקשת, בחברה קשורה אליה או בבעל עניין בה; אם נושא המשרה הבכירה מורשה חתימה עצמאי כהגדרתו בסעיף 37(ד) לחוק ניירות ערך במבקשת – תצוין עובדה זו; (ו) אם הוא בעל עניין במבקשת או בן משפחה של נושא משרה בכירה אחר או של בעל עניין במבקשת; (ז) השכלתו וניסיונו העסקי בחמש השנים האחרונות; בפירוט השכלתו של נושא המשרה הבכירה יצוינו המקצועות או התחומים שבהם נרכשה ההשכלה, המוסד שבו נרכשה והתואר האקדמי או התעודה המקצועית שהוא מחזיק בהם; (9) שם ופרטי התקשרות של איש קשר ושל האחראי למילוי חובות של המבקשת; (10) תיאור מבנה החזקות ובעלי שליטה במבקשת, לרבות של חברות בנות שלה; במקרה שבו אין בעל שליטה במבקשת, תובא רשימה של בעלי עניין במבקשת; (11) תרשים ארגוני מפורט של המבקשת; (12) קוד אתי של המבקשת, אם נקבע כזה – ואם לא קיים קוד אתי תפרט המבקשת את הסיבות להעדרו; (13) תיאור הליך מינוי ועדות דירוג ; (14) תיאור התהליכים ושיטות ההערכה שבהם תעשה המבקשת שימוש בפעילות הדירוג; לרבות מסמכים ומידע מפורט בדבר הליך אישור הדירוג ובכלל זה התפקיד והאחריות של ועדת דירוג; (15) תיאור סוגי ניגודי העניינים בפעילות חברת הדירוג; (17) כתובת אתר האינטרנט של המבקשת ותיאור התכנים שיוצגו בו לפי תקנה 19; (18) שירותים נוספים שבכוונת המבקשת לתת באישור הרשות לפי סעיף 17 לחוק ואופן התאמת הפעילות האמורה להוראות בדבר מניעת ניגוד עניינים; (19) פירוט הנוגע לאירוע מהמפורטים ברשימה לפי סעיף 7(ג) לחוק; (20) פירוט ותוכן נהלים אותם קבעה חברת הדירוג לפי החוק או לפי תקנות אלה; קבעה המבקשת נהלים נוספים הנוגעים לדירוג, יצורפו גם הם לבקשה; (21) נוהל עבודת הדירקטוריון; (22) תנאי ביטוח האחריות היקפו ותנאיו כפי שאישר הדירקטוריון לפי תקנה 6 לרבות שם המבטח, תקופת הביטוח וסכום ההשתתפות העצמית.

<שרה קנדלר: (ב) הבקשה תחתם כאמור בתקנה 10(א).

<שרה קנדלר: " בעיקרון, יש פה את כל פרטי הרישום, כל הדברים שאנחנו צריכים בשביל לאשר בקשת רישיון.

<שרה קנדלר: לגבי פסקה (19) – פירוט הנוגע לאירוע מהמפורטים ברשימה לפי סעיף 7(ג) לחוק, רשימה כזו כבר מצויה באתר של הרשות לגבי נושא המהימנות.

<שרה קנדלר: אחר כך אנחנו מדברים על השפה ועל פרסום המידע, והתקנות הבאות.

אבישי ברוורמן: אני רק מודיע- פרופ' האוזר הודיע לי מראש שהוא יצטרך לעזוב.

אבישי ברוורמן: אנחנו, את הישיבה הזו נסיים אחרי שנתקדם בהקראה, ומיד נקבע דיון בקרוב כדי לסיים.

<יורם סמואל: לגבי סעיף 2(8)(ז)- "השכלתו וניסיונו האישי", לדעתנו צריך להיות: "השכלתו וניסיונו המקצועי".

<שרה קנדלר: צודק, טעות.

<רן מלמד: אני חושב שזה צריך להיות "המקצועי והעסקי".

<רן מלמד: כי אנחנו לא יודעים איזה פעולות עסקיות הוא עשה, אני חושב שיש בזה חשיבות.

<רן מלמד: אני אחזור על זה אחר כך.

<יורם סמואל: לגבי סעיף 2(14) כתוב: "תיאור ההליכים ושיטות הערכה".

<יורם סמואל: אנחנו מבקשים: "קביעת שיטות ההערכה".

<יורם סמואל: אנחנו לא חושבים שאנחנו יכולים לפרט את כל שיטות ההערכה, אנחנו יכולים לפרט את הדרך בה אנחנו קובעים שיטות הערכה.

<שרה קנדלר: המתודולוגיות כבר היום נמצאות באתרים של החברות שלכם.

<שרה קנדלר: זה המתודולוגיה.

<שרה קנדלר: שיטות הערכה זה המתודולוגיה.

<שרה קנדלר: אין סיבה שלא תפרטו את זה.

<שרה קנדלר: אנחנו לא מבקשים יותר ממה שאתם חושפים.

<יורם סמואל: אם כתוב "מתודולוגיה" שיהיה כתוב.

אבישי ברוורמן: זה בסדר.

אבישי ברוורמן: שיטה זה method.

<יורם סמואל: לגבי סעיף (15) – אצלנו, לגבי ניגודי עניינים – על ההערה הזו אנחנו נחזור - האמת היא שאנחנו לא כל כך מבינים מה הם סוגי ניגודי העניינים מפני שאנחנו יודעים שאסורים עלינו ניגודי עניינים, אבל אנחנו יכולים לחיות עם מינוח תיאור סוגי ניגודי עניינים בכוח.

<שרה קנדלר: "המותרים".

<אתי בנדלר: יש, לכאורה, סוגי ניגודי עניינים שהחוק הכיר אותם.

<שרה קנדלר: כמו קבלת תשלום מהחברה המדורגת.

<אתי בנדלר: ולכן הוסיפו את המילה "המותרים".

<שרה קנדלר: אז תעירו, כשנגיע אליהם.

<רן מלמד: קודם כל, 2(8) – כל מה שאמרתי לגבי הדירקטורים אני מבקש להחיל, מבחינת השקיפות והמידע לגבי העסקאות, הקשרים וכדומה – צריך לכלול גם את נושאי המשרה.

<רן מלמד: לגבי הנושא שהעלה עורך הדין סמואל – אני חושב שהנושא העסקי רלבנטי ולא רק הנושא המקצועי.

<רן מלמד: אני חושב שחשוב מאד לדעת מה הוא עשה, עם מי הוא מחובר.

אבישי ברוורמן: אז הבקשה שלך – מקצועי, ו - - -

<רן מלמד: להשאיר, כן.

<שרה קנדלר: אותו נוסח שנעביר לדירקטורים אפשר להחיל גם - - -

<רן גזית: יש מערכות דירוג שיהיו – ויש כבר היום, מערכות דירוג אוטומטיות.

<רן גזית: עדיין אין חברות עם מוניטין בתחום הזה, אבל יהיו.

<רן גזית: לכן צריך פה לגבי הליך המינוי או ועדת הדירוג, ככל שיש, כאשר זה יהיה – יהיו מנועים אוטומטיים - -

<שרה קנדלר: החוק מחייב כבר.

<רן גזית: ודאי, ודאי.

<רן גזית: אבל קחו בחשבון שיהיו בעתיד גם מנועים אוטומטיים.

<שי ינובסקי: בהמשך להערה שלנו לגבי גמישות לרשות בהתחשב במבנים מסוימים, אז הצעתנו היא להוסיף תקנת משנה (ג) שמאפשרת לרשות לפטור מחובה לצרף פרט כלשהו מהפרטים המנויים, אם ראתה כי אין בכך לפגוע בעניינם של ציבור המשקיעים, בין היתר מהסיבות שציינו קודם.

<שרה קנדלר: אנחנו התייחסנו לזה בנושא של הפרסום.

<שרה קנדלר: זאת אומרת, מבחינתנו – אין פרט שלא צריך להגיע לרשות.

<שרה קנדלר: סעיף 5(ב) מדבר על זה שאפשר לפטור ממתן פומבי אם באמת אין בזה לפגוע, וזה הפתרון, מבחינתנו.

אבישי ברוורמן: אם כך, אני מעלה להצבעה, כולל שאתם לוקחים בחשבון את התיקון שהציע רן מלמד, שיבוא לביטוי גם בדירקטורים וגם כאן.

אבישי ברוורמן: מי בעד?

אבישי ברוורמן: בעד – 3

אבישי ברוורמן: נמנעים –אין

<אתי בנדלר: מאושר בכפוף לתיקון נוסח שיובא.

<שרה קנדלר: "שפת הבקשה 3.

<שרה קנדלר: הבקשה והמסמכים המצורפים אליה יוגשו בשפה העברית; הרשות רשאית להתיר הגשת הבקשה והמסמכים המצורפים אליה כולם או מקצתם באנגלית, אם ראתה כי הגשת בקשה ומסמכים כאמור בשפה העברית עשויים להשית נטל שאין לו הצדקה על המבקשת בשים לב לענייניו של ציבור המשקיעים.

<שרה קנדלר: " נתנו פה אפשרות להגיש מסמכים באנגלית, כדי שבאמת לא יצטרכו לתרגם.

<רן גזית: עם כל הכבוד, אני לא יודע בדיוק מה זה "שאין לו הצדקה".

<רן גזית: אני לא כל כך בטוח - - -

<רן מלמד: אפילו יותר מזה.

<רן מלמד: שיגישו באיזה שפה שהם רוצים בנוסף לשפה העברית.

<רן מלמד: אם אנחנו רוצים להיות צדיקים כל כך גדולים הייתי מבקש לפנות לחברתי, חברת הכנסת רוזין שתחייב גם את השגת המסמכים בערבית.

אבישי ברוורמן: מה אומרים נציגי הרשות?

<אמיר וסרמן: אנחנו בעד השפה העברית אבל צריך לראות את המסמכים לפני שמחליטים על הטלת נטל כל כך משמעותי.

<אמיר וסרמן: מדובר לפעמים ב - - -

<רן מלמד: מה זה "כל כך משמעותי"?

<רן מלמד: זה מה, זה כסף של תרגום?

<רן מלמד: זה מה?

<רן מלמד: אז תשלום את הכסף.

<רן מלמד: אתם רוצים להיות חברת דירוג שעובדת פה, תשלמו את הכסף.

<רן מלמד: המסמכים צריכים להיות בצורה כזו שמי שלא שולט בעברית יכול לקרוא אותם גם בעברית העורך-דינית שאתם תכתבו אותה.

דוד צור: לא ראיתי, גם בארצות הברית או באירופה שמפרסמים את זה- - -

מיכל רוזין: אבל פה יש שתי שפות רשמיות, מה לעשות?

מיכל רוזין: עברית וערבית הן שתי שפות רשמיות.

מיכל רוזין: לכן זה צריך להיות בשתי השפות.

דוד צור: אבל מי שרוצה נגישות לדברים האלה, יכול גם ללמוד עברית או - - -

מיכל רוזין: בקנדה אני מניחה שזה באנגלית ובצרפתית, ואף אחד לא אומר – לא, זה כבד עלינו.

בן זאב: אני רוצה לחזור על מה שאורנית קרביץ אמרה קודם: יש לנו בערך שליש משווי השוק בבורסה בתל אביב חברות דואליות שמדווחות אך ורק באנגלית.

בן זאב: הדיון הזה נעשה כבר לפני 10 או 12 שנה, וההחלטה היתה גורפת.

בן זאב: מי שמסתכל באתר הרשות רואה דיווחים ודוחות כספיים, גם הכללים הם הכללים של הבורסה בארצות הברית והבורסה של לונדון, וגם הדיווחים.

בן זאב: אנחנו, כחברה, שהמתודולוגיות שלנו - - -

מיכל רוזין: יש עוד מדינה בעולם שמוותרת על השפה הרשמית שלה?

בן זאב: רשות ניירות ערך החליטה לפני 12 שנה, כפי שאמרתי קודם – זה לא רק שהיא מוותרת על השפה, היא גם מוותרת על הכללים.

בן זאב: חוק ניירות ערך הישראלי בעצם מקבל את כל הכללים שעובדים בהם בנאסד"ק ובבורסה של לונדון, כולל השפה האנגלית, זה שליש, בערך, משווי השוק של החברות בבורסה בתל אביב.

בן זאב: אנחנו, כחברה גלובלית, יש לנו מתודולוגיות גלובליות.

בן זאב: אם אנחנו צריכים לצרף אותם לבקשת הרישום, יש לנו עשרות רבות עד מאות של קריטריונים ולא ניתן יהיה לתרגם אותם בזמן סביר לעברית.

בן זאב: לכן, מבחינתנו, זה עניין סופר עקרוני.

אבישי ברוורמן: מה התשובה?

<אמיר וסרמן: צריך למצוא כאן איזון בין הרצון מצד אחד לאפשר לחברות בינלאומיות לדרג בישראל ולצמצם עלויות עד כמה שניתן כי בסופו של דבר הן יגולגלו לתאגידים ולציבור, מול האינטרס השני שהוא השפה העברית שאני מסכים שיותר קל ונוח לקרוא בה.

<אמיר וסרמן: אני חושב שיש כאן איזון ראוי.

<אמיר וסרמן: בסך הכל הבקשה והמסמכים מוגשים בעברית, עם סמכות פטור לנו, ואנחנו נביא בחשבון את היקף המסמכים, את התכנים שלהם.

<אמיר וסרמן: אנחנו לא נאפשר, כמובן, שהכל יהיה באנגלית.

<רן מלמד: תסלח לי שאני מערער על הסמכות, בהקשר הזה.

<רן מלמד: ראיתי איך זה עובד בחוק המזון ובדברים אחרים.

<רן מלמד: כמות הפטורים שתתחיל להגיע לשולחן שלכם תהיה כזו רבה, שהשלב הבא יהיה לארגן פטור כללי, ואנחנו נראה את המסמכים מוגשים איך שמתחשק, ואתם תקבלו את זה.

<רן מלמד: אני באמת חושב שהשפה העברית קצת יותר חשובה, בהקשר הזה, וצריך לעשות מאמץ לתרגם את המסמכים האלה.

<גדעון אילת: צריך לבדוק.

<גדעון אילת: ייתכן שבמדינות ערב זה גם באנגלית?

אבישי ברוורמן: אם כך אני מעלה את הסעיף להצבעה.

אבישי ברוורמן: בעד – 2

אבישי ברוורמן: נמנעים – אין הסעיף אושר

<שרה קנדלר: אני ממשיכה בקריאה: "סמכות דרישת מסמכים ומידע נוסף 4.

<שרה קנדלר: יושב ראש הרשות, או עובד הרשות שהוא הסמיכו לכך בכתב, רשאי לדרוש פרטים ומסמכים נוספים הדרושים לו לצורך בחינת בקשת הרישום.

<שרה קנדלר: "

אבישי ברוורמן: זה self-explanatory, אין פה שום דבר.

אבישי ברוורמן: מי בעד?

אבישי ברוורמן: בעד – 2

אבישי ברוורמן: נמנעים – אין הסעיף אושר

<שרה קנדלר: "פרסום המידע הכלול בבקשה 1.

<שרה קנדלר: (א) לאחר רישום המבקשת, תפרסם המבקשת בדוח מידי כמשמעותו בתקנה 13(ב), את כל המידע לפי תקנה 2 שהוגש לרשות במסגרת הבקשה לרישום למעט פרטים כאמור בתקנה 2(5)(ב) עד (ה) ו – (8)

<שרה קנדלר: (ב) ו – (ג).

<שרה קנדלר: (ב) הרשות רשאית לתת פטור ממתן פומבי לפרט בבקשת הרישום כאמור בתקנת משנה (א), אם לדעתה, בשים לב לענייניו של ציבור המשקיעים, שמירה על עניינה של המבקשת מצדיקה אי גילוי המידע.

<שרה קנדלר: "

<רן מלמד: אני מבקש שבסעיף 5(א) הפרסום ייעשה בעברית ובערבית

<יורם סמואל: אני מבקש להוסיף לפטורים גם את פסקה 14.

<יורם סמואל: אנחנו אמנם מפרסמים מתודולוגיות, אבל פסקה 2(14) שהיא הרבה יותר רחבה, יש שם הנושא של מסמכים ומידע שלגבי חלק מהם אנחנו לא מעוניינים לפרסם אותם.

<שרה קנדלר: נבחן את זה במסגרת 5(ב).

<שרה קנדלר: המתודולוגיות ודאי שצריכות להיות פומביות.

<שרה קנדלר: אם יש פרטים שהם לא – אנחנו נבחן את זה לאור 5(ב).

אבישי ברוורמן: מה לגבי הערתו של רן מלמד?

<אמיר וסרמן: זה חוזר למה שהיה קודם.

<רן מלמד: אתה יכול לעשות את הבקשה בעברית ובערבית, ואת הצרופות – לפי - - -.

<רן מלמד: שיהיה בסיס שיהיה בעברית.

<אמיר וסרמן: קודם כל, לגבי השפה הערבית – צריך לזכור שמדובר בנטל די משמעותי.

<קריאה: איך הגענו פה לערבית?

אבישי ברוורמן: משום שזה עלה פה.

אבישי ברוורמן: לישראל יש שתי שפות, וזה עלה על השולחן.

<יורם סמואל: יש פסיקה רחבה מאד של בית המשפט העליון איך לפרסם בערבית, מתי צריך לפרסם בערבית.

<יורם סמואל: בוודאי לא בכל מקום.

<יורם סמואל: יש בג"ץ לגבי שמות רחובות ואמרו שאם רוב היישוב דובר ערבית זה צריך להיות בערבית.

<יורם סמואל: הדברים האלה עלו כמה פעמים בנושא תקנות תכנון ובניה - - -

אבישי ברוורמן: מה זה אומר לגבי נושאים שאנחנו דנים בהם?

אבישי ברוורמן: הפסיקה של בית המשפט העליון.

<אמיר וסרמן: משהו בשוק ההון מתנהל בערבית?

<יורם סמואל: שוק ההון – אני לא מכיר פסיקה.

אבישי ברוורמן: ואמרת שגם בארצות ערב זה באנגלית.

אבישי ברוורמן: אוקיי.

אבישי ברוורמן: אנחנו לוקחים את ה intention החיובי, אבל אנחנו שומרים על זה.

אבישי ברוורמן: בעד – 2

אבישי ברוורמן: נמנעים –אין

אבישי ברוורמן: הסעיף אושר.

אבישי ברוורמן: אנחנו עוברים לסעיף הבא.

<שרה קנדלר: "פרק ג': ביטוח ואגרה ביטוח 6.

<שרה קנדלר: מבקשת תבטח את אחריותה לפי פרק ט' לחוק; היקף הביטוח ותנאיו יהיו ברמה המספקת, לדעת דירקטוריון המבקשת, להבטחת אחריותה האמורה, בהתחשב בהיקף פעילותה.

<שרה קנדלר: " הסבר – אנחנו בחוק כבר קבענו שאחד התנאים לרישיון יכול להיות חובת ביטוח, ופה אנחנו מביאים את זה לידי ביטוי.

<שרה קנדלר: "אגרת רישום 7.

<שרה קנדלר: מבקשת תשלם לרשות אגרה של 30,000 שקלים חדשים לצורך רישומה (להלן – אגרת רישום).

<שרה קנדלר: " פה זה האגרה הראשונה של רישום, אין בה כדי לכסות את עלויות הרשות, אבל בכל זאת התחשבנו בזה שזה אגרה חד פעמית.

<שרה קנדלר: רק לציין משהו לגבי הביטוח – לא קבענו סכומי ביטוח.

<שרה קנדלר: נתנו את זה לשיקול דעת החברות.

<שרה קנדלר: ההנחה שלנו היא שהם מכירים את הפעילות שלהם יותר טוב ממה שאנחנו יכולים להעריך.

<רן מלמד: לפי מה נקבע הסכום של 30 אלף שקלים?

<שרה קנדלר: נצמדנו, פחות או יותר, לדברים שיש, מקבילים, בתחומים דומים אחרים, תוך כדי התחשבות בחברות.

<רן מלמד: מה, למשל, דומה?

<שרה קנדלר: לא הבאתי את הנתונים – רגע, נמצא את זה.

<שרה קנדלר: לא, אין לי פה את הנתונים.

<יורם סמואל: הערה לסעיף 6.

<יורם סמואל: אנחנו מבקשים למחוק את המלים "להבטחת אחריותה האמורה בהתחשב בהיקף פעילותה", ולהשאיר את החלק הראשון של הסעיף, ולרשום "ברמה נאותה" ולא "ברמה מספקת".

<יורם סמואל: בגלל שהדירקטוריון לא צריך לשקול אך ורק את היקף האחריות, הוא גם צריך לשקול שיקולים כלכליים, די בכך שיהיה כתוב שהיקף הביטוח ותנאיו יהיו ברמה נאותה לדעת הדירקטוריון.

<יורם סמואל: יש לו הרבה מאד שיקולים חוץ מהיקף החשיפה.

<גדעון אילת: אין שום אפשרות להעריך את הנזק פעם אחת.

<גדעון אילת: בי"ת- אין שום אפשרות שחברת דירוג תוכל לבטח את הנזק הצפוי.

<גדעון אילת: מאחר וההנפקות הן במיליארדים, לחברת הדירוג יש 20 עובדים עם 200-150 מדורגים, אין שום כוח בעולם שאפשר לקנות ביטוח כזה, גם לא יכולים להציע לנו ביטוח כזה.

<גדעון אילת: לכן צריך להיות "נאותה", וצריך, לפי קביעת הדירקטוריון, בידיעה שלא יהיה פה כיסוי מלא, כי אין אפשרות לעשות את זה.

<רן גזית: בעניין פעילותה, צריך להתייחס לעלות השירות.

<רן גזית: זאת אומרת, אם עלות השירות היא 5,000 דולר, או אצלנו- אני חייב לרן מלמד תשובה, זה יהיה 100 דולר או 400 דולר בשנה, יש איזושהי קורלציה בין עלות השירות לבין כמה שאתה יכול לבטח.

<רן גזית: זאת אומרת, יש איזושהי פסיקה, ואני לא יודע לצטט כרגע, שאי אפשר לתבוע חוות דעת מעבר - - התייחס לעלות השירות שהוא נותן.

<רן גזית: גם זה פרמטר.

<רן גזית: כלומר, אם הם גבו, חברות הדירוג, 100 אלף דולר, זה תשובה מסוג אחד, ואם עלות השירות היא בסכום אחר – תשובה מסוג אחר.

<רן גזית: גם את זה צריך לקחת בחשבון.

<שרה קנדלר: לגבי הביטוח – קודם כל, לאור הערות של מדרוג בתהליך, היה עוד יותר קיצוני, הניסוח היה "תבטח את מלוא אחריותה".

<שרה קנדלר: הורדנו את המילה "מלוא", למרות שהיא קיימת בתחום הביטוח של חתמים, למשל.

<שרה קנדלר: םה הסכמנו להוריד, בגלל הטענה הזו.

<שרה קנדלר: עדיין אנחנו חושבים שצריכה להיות רמה מספקת של ביטוח ו- - כן צריך להתחשב.

<שרה קנדלר: שוב, אני מפנה גם לתקנות החיתום וגם לתקנות זירות סוחר, שיש נוסח מאד דומה, שהחברה צריכה לבטח את עצמה ברמה מספקת, בהתחשב בפעילותה.

<אתי בנדלר: אין לי בכלל ספק שהשיקול הכלכלי גרידא של עלות הביטוח לא יכול להיות הקריטריון לקביעת היקף הביטוח.

<אתי בנדלר: היקף הביטוח צריך להיות ברמה כזו שזה יספק את - - "מספקת", משאירים את זה לשיקול דעת הדירקטוריון.

<אתי בנדלר: אני חשבתי שהטענה תבוא דווקא מהכיוון השני, שכדי שתהיה איזושהי ודאות שהמחוקק או הרגולטור יקבע מה סכום הביטוח.

<אתי בנדלר: אבל כאן הם אומרים – לא, אנחנו לא רוצים לעשות ביטוח מספיק להבטחת האחריות שלנו אלא בהתחשב ביכולת שלנו לשלם פרמיות.

<אתי בנדלר: אני חושבת שבשום מקום אני לא מכירה, וזה יהיה נכון ללכת שזה יהיה הקריטריון.

<אתי בנדלר: הרי בסופו של דבר הביטוח בא לכסות את האחריות שלכם.

<גדעון אילת: לא קיים ביטוח כזה.

<גדעון אילת: אין כזה ביטוח.

<אתי בנדלר: על זה אין לי תשובה.

<אתי בנדלר: אין לי כאן מומחים - - -

<קריאות: - - -

<קריאה: היום - - אין לכם ביטוח?

<גדעון אילת: יש לנו את הביטוח הגבוה ביותר שהסכימו לתת לנו.

<גדעון אילת: אנחנו גם רוצים להגן על עצמנו, אנחנו לא מתאבדים.

<גדעון אילת: אבל אין.

<שרה קנדלר: לכן הורדנו את מלוא האחריות, אנחנו הבנו את זה.

אבישי ברוורמן: אז אם כך איך עונים לטענה של גדעון אילת יש ביטוח מסוים שהוא לא יכול לקבל?

<קריאות: - - -

<גדעון אילת: אנחנו יודעים מה היקף ההנפקות, אנחנו יודעים מה גובה שהוא מספיק, אבל אנחנו גם יודעים שאי אפשר לבטח את זה.

<אתי בנדלר: אז זו נקודה שונה, כבר.

<אתי בנדלר: אם אי אפשר בפועל להשיג ביטוח כזה, אז יש כאן בעיה.

<חנוך הגר: כשאתה עושה ביטוח יש איום יחוס.

<חנוך הגר: יש איום שאתה יכול כנגדו לבטח.

<חנוך הגר: אתה אף פעם לא מבטח מכל האיומים שיש.

<חנוך הגר: "ברמה מספקת" – תעשו ניהול סיכונים, מול מה אתם רוצים לבטח.

<חנוך הגר: אף אחד לא דורש מכם משהו שאי אפשר.

<ערן היימר: אז את זה תסביר לדח"צ שמינית, שהוא יהיה אחראי לשבת בוועדה, ואז אתה צריך להגיד – לא, "להבטחת אחריותה" – בהתחשב בהיקף פעילותה, וחברה באה עם מה שיש, והוא לא מוכן.

<ערן היימר: התביעה, בנגזרת השלישית תהיה על הדירקטוריון שלא עשה את זה בהתחשב בהיקף פעילותה, אלא עשה את מה שהוא יכול.

<ערן היימר: ואז, אתה ב dead-end.

<ערן היימר: ועכשיו תנהל את הממשל התאגידי של הדירקטוריון - - -

<אתי בנדלר: בעצם, מה שאתה מציע זה להוסיף כאן מילים, בסוף התקנה, שזה יהיה בהתחשב בהיקף פעולתה ובאפשרות להשיג ביטוחים בשוק הביטוחים הישראלי.

<שרה קנדלר: אין דבר כזה בחקיקה.

<רן גזית: לכן הפתרון הוא פעילותה ועלות השירות.

<רן גזית: אם עלות העבודה שלהם היתה 100 אלף דולר, אתה יכול X מכפלות של זה.

<רן גזית: לכן יש "פעילותה ועלות השירות", כלומר, יש קורלציה עם עלות השירות, זה יפתור את הבעיה.

אבישי ברוורמן: יכול להיות שזה יפתור את הבעיה.

<אתי בנדלר: אתם יכולים לברר עם מומחי ביטוח, עם חברות הביטוח, את הנושא הזה?

<רון עמיחי: שני דברים – קודם כל, ההצעה של קביעה לפי עלות השירות היא בעצם היפוך הסדר, כי בעצם, עלות השירות צריכה להיקבע בהתאם לחשיפות ולתחום, והנושא של הביטוח יוצר גם איזונים כלכליים בין גורמים כלכליים שונים, כך שחברות הדירוג לא ייקחו חשיפות שיכלו לא לקחת.

<רון עמיחי: מבחינת ההיסטוריה שיש לנו – אז עם חתמים קבענו גם הוראות דומות.

<רון עמיחי: בהתחלה היו טענות על זה שאין ביטוח, אבל פשוט, עולם העסקים הוא כזה שברגע שיש צורך אז גם נולד הביטוח.

אבישי ברוורמן: אני צריך פה "מספקת", "נאותה", קורלציה.

אבישי ברוורמן: מה?

אבישי ברוורמן: מה?

אבישי ברוורמן: תנו לי איזה פתרון - - -

<אתי בנדלר: לא.

<אתי בנדלר: הפרמטר היחידי זה היקף העסקים.

<אתי בנדלר: היקף הפעילות.

<אמיר וסרמן: ברור שהביטוח לא יכול להיות בלתי מוגבל, גם בגלל שחברות הביטוח לא נותנות ביטוח ללא הגבלה.

<אמיר וסרמן: כמובן יש מרכיב של עלות.

<אמיר וסרמן: במונח של "היקף פעילות" גלומים הרבה דברים.

<יורם סמואל: אבל למה להנחות את הדירקטוריון?

<יורם סמואל: אם הדירקטוריון לוקח אחריות, והוא מחליט מה הביטוח הנאות או המספק לעשות - למה לכתוב לו להתחשב רק בזה?

<יורם סמואל: למה הוא לא צריך להתחשב בדברים אחרים?

אבישי ברוורמן: תן לי ניסוח שיכלול את הדברים.

<שרה קנדלר: מה שרון עמיחי אמר שיש לנו כבר ניסיון עם החתמים, שזה הניסוח שמספק - - ואמנם, יש להם ביטוח רון עמיחי, דרך אגב, מפקח על החתמים ויפקח על חברות הדירוג.

<אמיר וסרמן: אנחנו יכולים לשנות את זה "בהתחשב במאפייני פעילותה".

אבישי ברוורמן: יפה.

<ערן היימר: אולי בעניין של מחזור כספי?

אבישי ברוורמן: לא, לא.

אבישי ברוורמן: מספיק.

אבישי ברוורמן: אם כך, את רוצה לקרוא את התיקון?

<שרה קנדלר: רק הסיפה: במקום "ובהתחשב בהיקף פעילותה" – "בהתחשב במאפייני פעילותה".

אבישי ברוורמן: תודה.

אבישי ברוורמן: אם כך, אני מעלה להצבעה את סעיפים 6 ו-7.

אבישי ברוורמן: מי בעד?

אבישי ברוורמן: בעד – רוב

אבישי ברוורמן: נמנעים – אין סעיפים 6 ו-7 אושרו.

אבישי ברוורמן: תודה, אושר.

אבישי ברוורמן: אני סוגר את הישיבה.

<רן מלמד: רק תתנו תשובה לגבי ה 30 אלף.

אבישי ברוורמן: אנחנו נתכנס ונקרא את פרק ד', אני מקווה שנסיים את זה.

אבישי ברוורמן: אני מודה לכולכם, הישיבה נעולה.