ועדת הכספים, כנסת 19, פרוטוקול מספר 433, 2014-10-29 09:30

ניסן סלומינסקי: רבותי, אנחנו מתכנסים שוב על מה שהתחלנו בישיבה האחרונה של המושב הקודם, בנושא:

ניסן סלומינסקי: הצעת חוק המועצה להשכלה גבוהה (תיקון מס' 18) (סייג לסיוע לתלמידים), התשע"ד-2014.

ניסן סלומינסקי: תציג את זה, בבקשה.

יוני שטבון: אנחנו נמצאים בקריאה שנייה ושלישית, ורק בכמה מילים לעשות סדר לטובת החוק.

יוני שטבון: אנחנו מדברים על אוכלוסיית המשתמטים והעריקים מצה"ל המונה כמספר אלפים.

יוני שטבון: אני מדבר לא על אלה שקיבלו פטור משירות, אלא על אלה שבהגדרתם, לפי פקודות הצבא ולפי מה שמופיע בחוק, הם משתמטים ועריקים.

יוני שטבון: התופעה בה ניתנת אפשרות לאנשים שהשתמטו או ערקו משירות צבאי לקבל מלגות ציבוריות שמדינת ישראל מסבסדת – לא ברמה הערכית ולא ברמה המוסרית זה נכון.

יוני שטבון: מדינת ישראל יש לה אחריות, אנחנו צבא העם, וצבא העם משמעותו שהצבא, המדינה והתושבים, בכל המערכות: החינוכיות, הצבאיות והפרלמנט עצמו, צריכים לפעול שמערכת בה יש משתמטים ועריקים יורתעו.

יוני שטבון: אחת הדרכים, ולא הכול נפתר בחוק אחד, זה לשדר מסר ברור: מי שהוא עבריין, לא יכול להיות שהוא יקבל הטבות מהמדינה.

יוני שטבון: החוק הזה בא לעשות תיקון, הוא תחילתו של דרך של מסר מאוד ברור למשתמטים ולעריקים.

יוני שטבון: חשוב לי להדגיש, החוק עצמו בא בתיאום לאורך כל הדרך, כפי שהבטחתי, עם משרד הביטחון, צה"ל והמל"ג, כולל פרופסור טרכטנברג בעצמו שהתקשר לברך אותי ערב סיום החוק.

יוני שטבון: אני מאמין שכולם מבינים את המשמעות, ונרוץ קדימה לקריאה שנייה ושלישית, בעזרת ה'.

יוני שטבון: תודה.

בועז טופורובסקי: זה רק מלגות או גם השתתפות בשכר לימוד?

יוני שטבון: מלגות ציבוריות.

בועז טופורובסקי: זאת אומרת, הם עדיין ישלמו שכר לימוד ציבורי?

אלכס מילר: הסובסידיה עדיין תהיה?

יוני שטבון: הסובסידיה של שכר הלימוד תהיה.

יוני שטבון: אני רק אומר שהנושא הזה עומד על הפרק גם עם המל"ג.

יוני שטבון: אני אשמח עם כל השותפים פה, בפגישה הבאה עם פרופסור טרכטנברג, להעלות את הנושא.

יוני שטבון: ודאי שזה יעלה על סדר-היום.

יוני שטבון: כרגע אנחנו מדברים על מלגות.

בועז טופורובסקי: למי שמשתמט לא צריך לעזור בשקל.

יוני שטבון: אני בעד.

ניסן סלומינסקי: חמד, בבקשה.

חמד עמאר: אני תומך בחוק הזה, אני חושב שהוא חוק מאוד טוב, והייתי רוצה שנרחיב את זה גם בשכר לימוד.

חמד עמאר: עכשיו אין את האפשרות הזאת.

חמד עמאר: ובישיבה הקודמת ביקשנו נתונים, לקבל נתונים כמה משתמטים מצה"ל שלא נמצאים בצבא ונמצאים באוניברסיטה, ואני מקווה שהבאתם את הנתון הזה, שיהיה לנו קצת מושג בנושא.

<אורן סארוגאטי: שמי אורן, ראש עצמה במיטב.

<אורן סארוגאטי: במצבה הממוצעת, מה שאנחנו קוראים בצבא, בכל נקודת זמן כ-3,500–3,700 שהם עריקים מהצבא.

<אורן סארוגאטי: מתוך סך העריקים האלה אנחנו מדברים על כ-80% ויותר עריקים שהם משירות סדיר.

<אורן סארוגאטי: כל היתר הם עריקי מילואים, עליהם אנחנו לא מדברים בהצעת החוק הזאת.

<אורן סארוגאטי: אבל זה אומר שאנחנו מדברים על לפחות 3,000 עריקים בכל נקודת זמן, ואני מדבר על מצבות.

חמד עמאר: ואותם 3,000 הם באוניברסיטאות?

<אורן סארוגאטי: אנחנו לא יודעים.

יוני שטבון: בעקבות החוק נדע.

ניסן סלומינסקי: זה ה-pool של המשתמטים, ועכשיו יבדקו מי מתוכם נמצא באוניברסיטה.

בועז טופורובסקי: ואיך זה ייבדק?

<אורן סארוגאטי: אבל עוד לא סיימתי עם הנתונים, ברשותכם.

<אורן סארוגאטי: כשאני מדבר על מצבה נקודתית – כל שנה, בשלוש השנים האחרונות, מכריזים עדיין על כ-5,000 עריקים בשנה.

<אורן סארוגאטי: חלק מהם מסדירים את מעמדם לאורך זמן, ולכן כשאני מדבר על מצבות של 3,000 זה כאלה שלאורך זמן.

<אורן סארוגאטי: בנוסף לזה, אוכלוסיית המשתמטים היא אוכלוסיה אחרת, היא אוכלוסיה שבחרה בכלל לא להתייצב לצבא, לא להתייצב לצו הגיוס הראשון, אוכלוסיה שלא ראתה את הצבא בכלל.

<אורן סארוגאטי: גם כאן יש לנו כמה אלפים, כ-3,000 ויותר משתמטים בכל נקודת זמן.

<אורן סארוגאטי: אלה המספרים.

ניסן סלומינסקי: תודה.

ניסן סלומינסקי: אלכס, בבקשה.

אלכס מילר: תודה, אדוני היושב-ראש.

אלכס מילר: ברשותך, אני רוצה לברך את יוזם החוק ואת כל היוזמים שרשומים כאן.

יוני שטבון: קואליציה ואופוזיציה.

אלכס מילר: אין ספק שזה צעד מאוד חשוב בהסדר הסוגיה של נאמנות למדינת ישראל.

אלכס מילר: כמובן כפי שחבר הכנסת חמד עמאר אמר, גם הסוגיה של שכר הלימוד, הסובסידיה שהמדינה נותנת, חשוב שבאיזשהו שלב תיכנס לתוך המנגנון הזה.

אלכס מילר: הייתי מציע גם, כמו בדיון שהיה לנו כאן

אלכס מילר: על העברה לפני כמה שבועות לסוגיה של מלגות שנותן המל"ג למגזר הערבי, גם שם הייתי מציע שהקריטריון לקבלת מלגות יהיה חייב לפחות שירות לאומי, כי לא יעלה על הדעת שאנשים שלא משרתים ולא נותנים שום תרומה למדינת ישראל גם נהנים מהסובסידיה וגם מהמלגות שמשלם המסים מסבסד אותן.

אלכס מילר: כך לדעתי נמשיך בדרך זו, לפחות אותם חברי כנסת שהנושא הזה חשוב להם לקידום.

אלכס מילר: וכמובן שאני מאמין שאנחנו נתמוך בחוק הזה בצורה מלאה.

בועז טופורובסקי: יש לי שתי שאלות: האחת, איך זה הולך להיות בפועל?

בועז טופורובסקי: איך ידעו מי משתמט ומי לא? זו, לדעתי, שאלה למל"ג.

בועז טופורובסקי: ושאלה שנייה אליך: כל אותם משתמטים משלמים על זה שהם משתמטים?

בועז טופורובסקי: זאת אומרת, כולם נשפטו כתוצאה מזה?

<אורן סארוגאטי: לא, מי שהסדיר את מעמדו הוא מחוץ לעניין פה.

<אורן סארוגאטי: לצורך העניין, אם הייתי משתמט והתייצבתי ונשפטתי, שילמתי את העונש והסדרתי את מעמדי, אני כבר מחוץ לעסק.

בועז טופורובסקי: ואם אני לא מסדיר את מעמדי, מה קורה?

בועז טופורובסקי: אם אני לא מתייצב לצו ראשון, מה עושים אתי?

<אורן סארוגאטי: אין שום סנקציות, לא מנהלתיות ולא חברתיות לגבי משתמטים שלא התייצבו.

בועז טופורובסקי: באמת?

בועז טופורובסקי: אם אני לא מתייצב לצו ראשון, המדינה לא יכולה לעשות לי כלום?

<אורן סארוגאטי: לא, אנחנו כצבא מנסים להביא אותם ולהעמיד אותם לדין.

<אורן סארוגאטי: אנחנו לא מצליחים למצוא את כולם.

<אורן סארוגאטי: חלקם בורחים לחו"ל, חלקם מחליפים כתובות, מחליפים פלאפונים.

<אורן סארוגאטי: אלה המשתמטים.

<נדב שמיר: הכּוונה היא שמי ששילם את חובו לחברה, מי שמיצה את הדין, אז הוא כבר יוצא מהסטטוס של משתמט או עריק.

חמד עמאר: משתמט – השם שלו מועבר למשטרה?

חמד עמאר: הם עוצרים אותו באיזשהו - - -?

ניסן סלומינסקי: משטרה צבאית.

<אורן סארוגאטי: לא, גם למשטרה.

<אורן סארוגאטי: אם לצורך העניין הוא חצה כביש באור אדום ותפס אותו שוטר, ברגע שהוא בודק אותו, הוא עוצר אותו במקום.

<אורן סארוגאטי: חד וחלק.

ניסן סלומינסקי: נציג המל"ג, בבקשה.

<נדב שמיר: מבחינת התהליך: אנחנו מקבלים את הבקשות כל שנה, כ-30,000–40,000 בקשות.

<נדב שמיר: עושים את הסינון – זה לא בדיוק אנחנו, זו חברה שעושה את זה עבור משרד החינוך.

<נדב שמיר: החברה הזאת, אחרי שהיא מסננת את כל המועמדים ומוצאת את הזכאים, בסופו של דבר, יש לה רשימה, הרשימה הזאת תועבר לשלטונות הצבא, הצבא יסמן עליה או יוריד ממנה את האנשים שהם בסטטוס של משתמט או עריק, לפי החוק, ויחזיר את הרשימה לחברה.

<אורנן פודם: חוץ מזה, אנחנו שוקלים עוד אופציה – והמטרה שלנו, כמובן, כמה שפחות לעכב את 20,000 הסטודנטים שהם זכאים, שגם ככה נחוצה להם המלגה – שכל מי שממלא את הבקשה למלגה יצטרך לצרף או תעודת שחרור או פטור, ואם הוא לא מצרף אחד משניהם, כנראה שהוא עריק או משתמט.

<אורנן פודם: ואנחנו כמובן נבדוק את שתי האפשרויות מול הצבא ומול הספק שמפעיל, ונבחר את האופציה הטובה מבין השתיים.

בועז טופורובסקי: אתה חושב שאני אמצא את תעודת השחרור שלי עכשיו?

יוני שטבון: אין צורך.

יוני שטבון: הכול ממוחשב היום.

ניסן סלומינסקי: שמעון, בבקשה.

שמעון סולומון: תודה, אדוני היושב-ראש.

שמעון סולומון: כפי שאמרתי בפעם הקודמת, אני מקווה שנעשו כל התיקונים.

שמעון סולומון: אלה חוקים שצריך לעודד אותם גם בהמשך.

שמעון סולומון: זה צודק מפני שאנחנו לא מדברים על הענשה של אחרים, אלא לצ'פר; מי שנותן, מקבל יותר, לתגמל את אלה שתורמים יותר.

שמעון סולומון: אי אפשר לראות את כולם אותו דבר.

שמעון סולומון: אני זוכר את הדיון הקודם, כשאמרו: אז אתם מענישים את האחרים וכולי.

שמעון סולומון: אני חושב שאנחנו צריכים לעודד את אלה שנותנים שירות משמעותי, משרתים, עושים את מה שהם יכולים.

שמעון סולומון: ואני חושב שזה לא אומר שאנחנו מענישים את האחרים, ולכן חוקים מסוג אלה, צריך לעודד אותם, וזה צודק.

שמעון סולומון: ואלה שלא יכלו לשרת מסיבות רפואיות, על-ידי מי ששחרר אותם – אלה לא כלולים, אף אחד לא מעניש אותם.

ניסן סלומינסקי: לא, לא.

ניסן סלומינסקי: ודאי.

שמעון סולומון: אני אומר רק שזה היה צריך להיות כל-כך ברור מאליו, שמי שנותן – מקבל.

שמעון סולומון: ואני חוזר על מה שאמרתי בפעם הקודמת: כל הכבוד, חוק יפה מאוד וצריך להמשיך בצורה כזאת.

אלכס מילר: רק הבהרה קטנה: בעניין העולים, שמגיעים בגיל שבו הם לא מגויסים – הרי הם לא מקבלים בפועל שום תעודת פטור או משהו כזה.

אלכס מילר: אין מסמך.

אלכס מילר: הבן-אדם עולה לארץ בגיל 27-28.

מיכל בירן: אמא שלי - - - בגיל 18 ולא קראו לה.

<אורן סארוגאטי: אם הוא לא מחויב גיוס, אז אין כאן בכלל בעיה.

יוני שטבון: בדיוק, אז הפוקד לא קרא לו בכלל.

<קריאה: לגבי האופרציה המדויקת נהיה בקשר מול הצבא.

<נדב שמיר: לא, לא, הדברים סגורים: הוא פשוט לא נמצא ברשימות של הצבא בסטטוס של עריק או משתמט, ואז הוא מוּרד מהרשימה.

אלכס מילר: רגע, רגע.

אלכס מילר: נאמר כאן שלטובת קבלת המלגה יש צורך להביא תעודת שחרור או פטור.

אלכס מילר: זה מה שאמרתם.

אלכס מילר: אם אתם עובדים עם הרשימה, אז זה מקל – אתם עובדים עם הרשימה, יש לכם הצלבה במחשב, בן-אדם מגיע, מכניסים תעודת זהות, אם הוא לא מהבהב לכם באדום, אז הכול בסדר.

אלכס מילר: אם אתם דורשים להביא מסמכים, אז זה מתחיל לסבך את העניין.

<אורן סארוגאטי: אנחנו לא דורשים.

<אורן סארוגאטי: הנושא של המסמכים - - -

<נדב שמיר: כמו שאורנן אמר, יכול להיות שהמסמכים האלה יעזרו לנו בסינון הראשוני.

<נדב שמיר: אבל בסופו של דבר, יש את הרשימות של הצבא, שהן קובעות.

אלכס מילר: רבותי, צריך לדעת בבירור.

אלכס מילר: ה"מסמכיאדה" הזאת שאתם הולכים להכניס אותה, לדעתי, היא רק תסבך את העניינים.

יוני שטבון: אין.

יוני שטבון: לא תהיה.

יוני שטבון: יש ממוחשב.

מיכל בירן: אבל זה בדיוק חלק מהעניין וחלק מהבעיה.

יוני שטבון: לא יהיו מסמכים, נכון?

אלכס מילר: תעבירו "דאטה בייס", צה"ל מעביר "דאטה בייס" של אלה שמבחינתו הם בעייתיים.

אלכס מילר: אתם מקבלים תעודת זהות, תעשו הצלבה וזהו.

ניסן סלומינסקי: אני רק רוצה להגיד שלא צריכים לבקש, הרי כל תעודה שיוצאת יש להם את זה גם במחשב, אז ממילא ההצלבה יכולה להיות.

ניסן סלומינסקי: אבל היא לא תהיה רלוונטית כי הם לא מצליבים, הם מצליבים רק לגבי הרשימה שהם עשו.

ניסן סלומינסקי: וכל מי שאתה מדבר עליהם, מהעולים, בכלל לא ברשימה, אז זה לא רלוונטי.

יוני שטבון: אדוני היושב-ראש, אני אשמח שנדב מהמל"ג יסביר; יש כבר פרוצדורה קיימת.

ניסן סלומינסקי: הוא הסביר את זה וזה בסדר.

שמעון סולומון: לא צריכה להיות בעיה.

שמעון סולומון: בכל זמן נתון אפשר ללכת ולהנפיק את התעודה הזאת.

אלכס מילר: הבעיה שלי לא עם אלה שמנפיקים, הבעיה שלי לא עם אלה שעשו צבא או קיבלו פטור.

אלכס מילר: הבעיה עם אלה שמשוחררים בגלל הסיבות - - -

ניסן סלומינסקי: אז הם לא ברשימה בכלל.

<קריאות: הם לא יופיעו ברשימה.

אלכס מילר: תקשיבו, רבותי, אם לא הייתי יוצא מהעולם הסטודנטיאלי, לא הייתי מ דבר על זה.

אלכס מילר: אבל אני יודע איך זה עובד: אתה מגיע לדיקנות, יושבות לך שם הפקידות ואומרות לך: אתה צריך להביא לי א', ב', ג', ד', לא הבאת?

אלכס מילר: לא ממלאה טפסים.

אלכס מילר: ואם כתוב לה שיש צורך לצרף תעודת שחרור או מכתב פטור מהצבא, ובן-אדם שאין לו את זה, היא אומרת לו: תשמע, כל עוד אין לך את זה ואין לך את זה – את זה היא אומרת לבן-אדם שהגיע נגיד בגיל 18 או בגיל 19 ולא מגייסים אותו בגלל הגיל שהוא הגיע כעולה.

אלכס מילר: אז הוא צריך ללכת עכשיו לצבא ולבקש מהם מסמכים, והם אומרים: אתה בכלל לא צריך לקבל אותם, וזה מתחיל לסרבל את העניין.

<אורן סארוגאטי: אני ברשותך, אתייחס לזה: אנחנו לא צריכים את האישורים האלה ואנחנו לא צריכים לטרטר את הסטודנטים האלה.

אלכס מילר: אתם לא הבעיה.

<אורן סארוגאטי: אבל אני מנסה להגיד שצריך לייתר את התהליך הזה שהסטודנט יצטרך להביא משהו.

<אורן סארוגאטי: הוא לא צריך להביא כלום.

<אורן סארוגאטי: העריקים והמשתמטים נמצאים בשתי יחידות ספציפיות, שזו יחידה וזו רשימה, ואנחנו בודקים את זה על-פי הרשימה.

ניסן סלומינסקי: מיכל, בבקשה.

מיכל בירן: אני כנראה במיעוט מזהיר פה.

מיכל בירן: אני מתנגדת לחוק הזה.

יעקב ליצמן: לא בטוח, לא בטוח.

מיכל בירן: למען הסר ספק, אני ממש נגד השתמטות.

מיכל בירן: הייתי מד"נית גדנ"ע בצבא וחינכתי - - - שירות.

מיכל בירן: כמדריכת גרעין נח"ל הלכתי להעביר פעולה בחברון, בבית רומנו, כדי לתגבר את החיילים הלוחמים, החניכים שלי, ולגבות אותם.

ניסן סלומינסקי: זה לפרוטוקול?

מיכל בירן: כן.

מיכל בירן: ואף על-פי כן, אני חושבת שהחוק הזה הוא - - -, יוני.

מיכל בירן: אני חושבת שזה לא בריא לחברה להתנהל באופן הזה, ושמעון, אני לא מסכימה אתך בכלל.

מיכל בירן: כשאתה מפרק את האוניברסליות – וזו שיטה של "יש עתיד" בכמה וכמה תחומים: בוא ותראה שאתה כזה, נשוי, וככה, תבוא, תראה מסמכים, לפרק את האוניברסליות של קצבת הילדים, לפרק את האוניברסליות של קצבת הזקנה – בסופו של דבר, אתה גם מעמיס המון בירוקרטיה.

מיכל בירן: כמו ששיניתם בתקציב האחרון את קצבת הילדים, שמי שמשלם מס יסף לא מקבל אותה – וזה לא קורה בשטח גם כי ברגע שמוסיפים מנגנונים ביורוקרטיים זה לא מתבצע, וזה גם הופך את האדם – לבוא, להראות, התעודות, לרדוף את מי שלא עשה.

מיכל בירן: שוב, אני חושבת שיש בעיה רצינית בהשתמטות, אבל הדרך לטפל בה - - -

שמעון סולומון: על העיקרון את מסכימה.

מיכל בירן: לא, אני לא מסכימה עם העיקרון.

שמעון סולומון: שמי שנותן, מקבל יותר?

מיכל בירן: על זה בדיוק אני לא מסכימה.

מיכל בירן: אני חושבת שהדברים הבסיסיים, שזה גם השכלה, גם דיור, גם בריאות – וזו היתה עמדתי גם בשוויון בנטל, שזה היה חוק מזעזע – אני חושבת שאלה דברים בסיסיים שהמדינה נותנת לאזרחיה.

אלכס מילר: סליחה, השכלה גבוהה זה לא חובה.

אלכס מילר: השכלה גבוהה זה לא חובה.

אלכס מילר: זה לא חינוך חובה במדינה.

מיכל בירן: אני סוציאל-דמוקרטית.

מיכל בירן: אני חושבת שמדינה צריכה לתת השכלה גבוהה.

מיכל בירן: שזה נכון, שזה ראוי ושזה יעיל.

מיכל בירן: בדיוק עם העיקרון הזה יש לי בעיה.

מיכל בירן: אני חושבת שהשתמטות זאת בעיה.

מיכל בירן: אני חושבת שהדרך היחידה לפתור אותה היא לא בענישה, היא בחינוך.

מיכל בירן: אנשים לא הולכים לצבא כי זה משתלם.

מיכל בירן: עדיין משתלם כלכלית ורציונלית, זה לא לסכן את חייך וללכת לעשות כסף.

מיכל בירן: אנשים הולכים לצבא מתוך תחושת שותפות שהם חלק מהעם הזה וכל עוד יש צבא, יש להם אחריות לקחת בו חלק.

בועז טופורובסקי: אז בואו נבטל את השירות-ח ובה בכלל.

מיכל בירן: ואני חושבת שזה שאתה מפרק את זה למקח וממכר – שוב, אפשר לצ'פר בדברים קטנים, אבל ככל שאתה מגזים בעוד ועוד דברים של: אם לא תעשה ככה, נעניש אותך – זה גם לא עובד, זה לא צבא שכיר.

מיכל בירן: בשביל למנוע השתמטות צריך דוגמה אישית, צריך חינוך, ולא רדיפה ולא ציד מכשפות.

יוני שטבון: דווקא בגלל זה: זה צבא העם.

שמעון סולומון: בדיוק בגלל זה.

מיכל בירן: בסדר.

מיכל בירן: לא בגלל זה הם יתגייסו.

מיכל בירן: לא בגלל המלגה.

ניסן סלומינסקי: תודה.

ניסן סלומינסקי: ליצמן, אחרון הדוברים.

יעקב ליצמן: אני התנגדתי גם במליאה לזה ואני אסביר את זה גם כאן.

יוני שטבון: חלק מחבריך לסיעה תמכו, אגב.

יעקב ליצמן: בגלל זה אנחנו חברים אחרים.

יעקב ליצמן: בגלל זה אני יושב כאן והוא לא.

יעקב ליצמן: בוא נשים את הדברים על השולחן.

יעקב ליצמן: אני נגד לקשור מין בשאינו מינו.

יעקב ליצמן: אנחנו לא מקשרים.

יעקב ליצמן: זו הצרה בחוק מע"מ אפס, זו הצרה גם בגיוס בני ישיבות ובסעיפים האלו.

יעקב ליצמן: והחוק - - - בעקבות מה שקרה בגיוס בני הישיבות, אם אני מתרגם אותך נכון.

יוני שטבון: ממש לא.

יעקב ליצמן: אני אומר, לא אתה.

יוני שטבון: אתה שואל אותי?

יוני שטבון: שאלת אותי?

יוני שטבון: אתה יודע את דעתי על גיוס בני ישיבות.

יעקב ליצמן: אני חשבתי שמשם זה בא.

יעקב ליצמן: אנחנו, יש לנו טבע לקשור מין בשאינו מינו וכל הזמן: אם לא תעשה – היום התחלתם עם השכלה גבוהה, מחר תגידו: ביטוח לאומי, מחרתיים תגידו בעוד דברים.

יעקב ליצמן: ולמה מי שיש לו עבר פלילי, למה שהוא כן יקבל?

יעקב ליצמן: תיאורטית, מי שגנב מס הכנסה ותפסו אותו, אז למה מגיע לו להיכנס - - -

אלכס מילר: אבל מדובר פה על עבריינים בפועל.

יעקב ליצמן: אני מדבר בפועל, על מישהו שגנב מס הכנסה.

יעקב ליצמן: לכן, זו הסיבה.

יעקב ליצמן: אין לדבר סוף.

יעקב ליצמן: כל פעם תמצאו איזה קשר, בשביל להגיד: אם אין לך את זה, אז אין לך את זה.

יעקב ליצמן: לכן אני נגד.

ניסן סלומינסקי: תודה.

ניסן סלומינסקי: אייל, תקריא בבקשה את הצעת החוק.

<אייל לב ארי: "הצעת חוק המועצה להשכלה גבוהה (תיקון מס' ....), התשע"ה–2014

ניסן סלומינסקי: תודה.

ניסן סלומינסקי: מי בעד לאשר את הצעת חוק המועצה להשכלה גבוהה (תיקון מס' 18) (סייג לסיוע לתלמידים), התשע"ד-2014?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: אין נמנעים.

ניסן סלומינסקי: בעד – רוב

ניסן סלומינסקי: הצעת חוק המועצה להשכלה גבוהה (תיקון מס' 18) (סייג לסיוע לתלמידים), התשע"ד-2014, אוּשרה.

ניסן סלומינסקי: החוק אוּשר.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה להודות לך, יוני, שיהיה בהצלחה.

יוני שטבון: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.