ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 19, פרוטוקול מספר 103, 2014-10-27 09:00

יואל רזבוזוב: בוקר טוב לכולם, אנחנו מתחילים ישיבה דחופה וחשובה ראשונה של הוועדה בכנס חורף, היום הראשון שלנו.

יואל רזבוזוב: חזרנו לעבוד אחרי עבודה קשה בפגרה.

יואל רזבוזוב: אנחנו מתחילים בדיון חשוב ואקוטי במיוחד לוועדה הזו - החשש לפגיעה קשה במבקשים להתגייר בשל היוזמה להפיל את חוק הגיור, חוק הגיור שיזם חבר הכנסת שטרן שיושב כאן.

יואל רזבוזוב: מכבד אותנו כאן מנכ"ל משרד הקליטה עודד פורר, חבר הכנסת יוגב, יש עוד כמה חברי כנסת שהם בדרך, ועוד אנשים שצריכים להגיע.

יואל רזבוזוב: לא אדבר הרבה, אני חושב שלא צריך להסביר כאן, בפורום הזה, עד כמה החוק הזה חשוב.

יואל רזבוזוב: יש לנו פה שני סקטורים.

יואל רזבוזוב: סקטור אחד – עולים שעלו לכאן, לפחות מהנתונים שיש לי כ-300 אלף שהם לא יהודים על פי ההלכה, ברובם יש דם יהודי, הם זכאי חוק השבות, הם נמצאים כאן, אבל הם לא יהודים על פי ההלכה, אמא שלהם לא יהודייה.

יואל רזבוזוב: הם אזרחים, ואזרחים טובים, הם מרגישים עצמם יהודים, והם רוצים לחיות כאן כיהודים.

יואל רזבוזוב: אנחנו גם יודעים שהליך הגיור - אני יכול להגיד באופן אישי, יש לי הרבה חברים, אנשים שסובבים אותי, נתקלו בלא מעט בעיות, וההליך הזה אמור להיות פשוט יותר, במיוחד לאותם האנשים כפי שאמרתי שגם יש להם דם יהודי, וגם הם רוצים להיות אזרחים טובים, הם מרגישים את עצמם גם אזרחי סוג ב', ודבר שני, כשהם רוצים להיכנס להליך, זה נורא קשה.

יואל רזבוזוב: תמכתי בהעברת כספים לצבא, משרד הביטחון, ל"נתיב" - 20 מיליון שקל, עשינו על זה מלחמה, כי אני חושב שהצבא זאת דרך מצוינת, דרך המסלול נתיב, לעבור את ההליך הזה.

יואל רזבוזוב: אני חושב שזה הזמן הכי נכון לעשות זאת, אבל יש לנו עוד הרבה אחרים שרוצים לעבור את ההליך הזה ומתקשים, אפילו לא נכנסים, כי יודעים והם שמעו מהחברים מה זה הדבר הזה.

יואל רזבוזוב: הסקטור השני, הוועדה הזאת ממונה גם על התפוצות.

יואל רזבוזוב: אנחנו בהחלט מפנים גב ליהודי התפוצות.

יואל רזבוזוב: אני גם ראיתי בכמה סיורים אנשים עם כיפה שגדלו בבית יהודי, ועל פי כל המסורת, על פי כל הכללים מגיעים לכאן ונאלצים לעבור גיור, עושים להם הכול מהתחלה, מאוד קשה להם.

יואל רזבוזוב: גם בנקודה הזאת עם הקשר שלנו לתפוצות חשוב לנו החוק הזה.

יואל רזבוזוב: היום החוק הזה בשעה 10 עולה בוועדת חוקה.

יואל רזבוזוב: הוגשה רביזיה, ואני קורא לוועדת החוקה לדחות את הרביזיה הזאת ולהעביר, שהחוק יעבור למליאה, ואנחנו נצביע בעדו.

יואל רזבוזוב: כסיעת "יש עתיד" אנחנו נתמוך, יש לנו שיתוף פעולה עם חבר הכנסת שטרן, ואני מאמין שגם מפלגת "ישראל ביתנו", ועוד מפלגות, ועוד חברי כנסת יתמכו בחוק הזה.

יואל רזבוזוב: צר לי שראש הממשלה החליט את ההחלטה הזאת לא לתמוך בחוק הזה, זה מצער מאוד.

יואל רזבוזוב: יש המון אנשים שזקוקים לחוק הזה, אנחנו חייבים להעביר.

יואל רזבוזוב: אני גם אומר פה שאם וכאשר זה לא יקרה, ואנחנו באמת מאמינים וקוראים לוועדת החוקה שזה יקרה, ואנחנו נעביר את זה בכנסת, אז יש לנו גם אלטרנטיבה, יש לנו את הוועדה הזאת שממונה גם על העולים, כפי שאמרתי על אותה אוכלוסייה, גם על התפוצות, ואנחנו נלך ונמשיך ונתעקש עד שאנחנו נעביר את זה.

יואל רזבוזוב: אני חושב שזה הזמן במדינת ישראל, בממשלת ישראל בתקופה הזאת להעביר את החוק החשוב הזה.

יואל רזבוזוב: בבקשה, רשות הדיבור ליוזם החוק, חבר הכנסת שטרן.

יואל רזבוזוב: בבקשה.

אלעזר שטרן: בוקר טוב, אדוני היושב ראש, תודה גם על המפגש הזה עם הבעייתיות מול ועדת חוקה.

אלעזר שטרן: אני חושב שחלק מהאנשים שיושבים מסביב לשולחן הזה עשו מאמצים גדולים מאוד כדי שהחוק הזה יהיה כמה שיותר בהסכמה.

אלעזר שטרן: אני צריך לומר כאן, חשוב גם לאנשים שלא יושבים כאן, ואני צריך גם לומר לרב אלי בן דהן, שלא יושב כאן, וגם לזרמים שבאמת הבינו שכתוצאה מהחוק הם עלולים לשלם מחיר, אבל הבינו את המצוקה האמתית של העם היושב בציון, והסכימו שהחוק הזה לא יוסיף ולא יפגע במה שיש להם.

אלעזר שטרן: אני חושב שההליכה להחלטת ממשלה, אני לא חיפשתי אותה מאוד, אני העדפתי חוק, אבל גם זה היה סוג של ויתור, אולי בשביל להגדיל את ההסכמות.

אלעזר שטרן: כבר שמעתי אמירות גם הבוקר שהחוק, להבדיל מהצעת הממשלה, מבטל את הרבנות הראשית, בדיוק כמו בהצעת הממשלה, גם בחוק מעמד הרבנים הוא אותו דבר בהקשר הזה, מעמד הרבנות הוא אותו דבר.

אלעזר שטרן: כל ההבדל שעליו קמה הצעקה, זה כאילו אנחנו משפרים את מצבם של הזרמים.

אלעזר שטרן: לא רוצה להגיד, כנראה שבדיון הבא הסתבר שאנחנו מעדיפים ערבים על פני הזרמים בהקשר הזה, בגלל שאותם מנסים לגייס כדי להפיל את החוק בטענה שאחרת יהיו פה יותר יהודים במדינה הזאת – אדוני המנכ"ל, לצערנו זה כך.

אלעזר שטרן: אני רוצה לומר לתוך הדיון הזה שאנחנו פשוט לא מבינים, שגם מתחתנים הרבה פחות גברים רבנים, זה לא שהטיטניק הולכת להתנגש בסלע של הפרדת דת ומדינה, ואנחנו כולם רוקדים ושותים על הטיטניק.

אלעזר שטרן: זה שעל הטיטניק נשאר כמעט רק הצוות.

אלעזר שטרן: הנוסעים כבר קפצו, כבר לא מתחתנים ברבנות, זה לא משנה אם עדיין 60%, או 70% מתחתנים ברבנות, המגמה היא ברורה.

אלעזר שטרן: אם כל יום 10 תינוקות שנולדים פה, אנחנו לא מגיירים אותם, אנחנו גם לא עושים להם ברית מילה - אנחנו מבינים את זה?

אלעזר שטרן: למי זה בכלל איכפת?

אלעזר שטרן: העיקר שאנחנו בתוך המלחמות העלובות, אפילו אני אומר את זה, הרבנים של הציונות הדתית כאילו החרדים הם בתוך הסיפור – למה?

אלעזר שטרן: הם מכבדים את הגיורים של הרבנות הראשית?

אלעזר שטרן: הם לא בודקים אותם, מה אנחנו לא יודעים?

אלעזר שטרן: הם מכבדים את הכשרויות של הרבנות הראשית, אנחנו לא יודעים.

אלעזר שטרן: בשורה התחתונה אני חושב שאנחנו יכולים להמשיך לחשוב שכמות היהודים בארץ ישראל תהיה עניין של פוליטיקה זולה, של כלים שאין להם גבולות.

אלעזר שטרן: אני אומר כאן כבל עם ועולם, אנחנו לא משנה מה יהיה, אנחנו על זה נמשיך להילחם - על ההשפלה הזאת שאומרת למישהו אתה לא יהודי למרות שהוא בא לפה מכוח זה שהוא יהודי ואבא שלו יהודי.

אלעזר שטרן: הרי בסוף בעוד 30 שנה, אם אנחנו נמשיך כך יגידו יש DNA, למה צריך, ונמחק את ההלכה?

אלעזר שטרן: ומי ימחק את ההלכה?

אלעזר שטרן: מי שכאילו רוצה לשמור עליה בהקשרים האלה.

אלעזר שטרן: אנחנו לא רואים כאילו לאן זה הולך?

אלעזר שטרן: ואת יהדות התפוצות אנחנו גיבורים גדולים בשביל למחוק אותם?

אלעזר שטרן: את יהדות התפוצות בחבר העמים, ואת יהדות התפוצות בארצות הברית ובצרפת.

אלעזר שטרן: אנחנו יכולים להעמיד אותם מול מה שאנחנו רוצים להעמיד, כאילו הם לא אנחנו?

אלעזר שטרן: והכול בשביל להגיד כאילו אין רבנים בתהליך הזה.

אלעזר שטרן: חבל, אם אנחנו רגילים להילחם, נלחם גם על הדברים האלה.

אלעזר שטרן: לצערי הרב, אמרתי, היה יכול לעבור לפני שנה, בשנה הזאת נולדו פה 3,600 תינוקות שחלקם הגדול לא עשו להם ברית מילה, ולא יעשו להם לעולם.

אלעזר שטרן: אנחנו חכמים מאוד גדולים, שיילכו לעשות ברית מילה בגיל 17, גם זה עוד לא טוב, נראה אותנו הולכים לעשות ברית מילה בגיל 17, מאוד נעים, מאוד יפה, ומול מי אנחנו מדברים?

אלעזר שטרן: מול הרב נחום רבינוביץ.

אלעזר שטרן: אז עכשיו נתפלפל האם בעוד כמה שנים הרפורמים והקונסרבטיבים ירוויחו משהו, ובוא נראה אותנו חכמים בלי חוק הולכים לבג"צ שכבר מונח שם.

אלעזר שטרן: תודה.

יואל רזבוזוב: תודה לחבר הכנסת שטרן שיזם את החוק הזה.

יואל רזבוזוב: כפי שאמרת, ואני מסכים איתך לכל מלה שלך שזה עושה קרע, זה לא עוזר לנו, זה מרחיק את האנשים מהיהדות.

יואל רזבוזוב: אנחנו מנסים לעשות את ההליך הזה הרבה יותר טוב, הרבה יותר מטיב עם האנשים.

יואל רזבוזוב: רק מהסיור האחרון של הועדה, כפי שאמרתי, אני רוצה ל"נתיב" בצה"ל, אותם אנשים שעברו שלב אל"ף ושלב בי"ת, וכבר בשלב גימ"ל, זה אנשים שמרצון קמים בבוקר, מניחים תפילין, מרגישים יהודים, בסוף 40% מהם לא עוברים את המבחן הסופי אצל הרבנים, זה פשוט מקומם, זה מרחיק את האנשים, האנשים פשוט לא רוצים לשמוע יותר על שום דבר שקשור למסורת, שקשור ליהדות.

יואל רזבוזוב: זה שהיום אנחנו גם כאן במשכן הזה מנסים ועושים כל מיני משחקים פוליטיים, אנחנו פשוט מרחיקים את האנשים, אנשים טובים, יהודים טובים שלא קיבלו אותם כמו שצריך, אז הם עושים עוד מאמץ, עוד שלב ואנחנו לא מקבלים אותו.

יואל רזבוזוב: אני מבקש לתת את רשות הדיבור למנכ"ל משרד הקליטה עודד פורר.

עודד פורר: בוקר טוב לכולם, אני מודה על ההזמנה, אני גם מתנצל בשם השרה שלי לא יכלה להגיע, הנושא הזה מאוד חשוב לה ולמשרד, כשאנחנו רואים את זה כנושא שחשוב לעם ישראל.

עודד פורר: במשרד העלייה והקליטה אנחנו מתעסקים הרבה עם המוסדות הלאומיים של העם היהודי ועם יהדות התפוצות, והרבה פעמים אני מוצא את עצמי אומר להם, רבותיי, בואו נפסיק עם מלחמות היהודים כי כרגע בעולם יש 14.5 מיליון יהודים שרק 6 מיליון 100 מתוכם חיים בישראל.

עודד פורר: אם אנחנו רוצים להביא את רוב העם היהודי לשבת במדינת ישראל, אנחנו צריכים להפסיק עם מלחמות היהודים.

עודד פורר: התחברתי ככה לכמה מהדברים שנאמרו כאן קודם במובן הזה, שיש לנו לדור שלנו אחרי 2000 שנה אתגר לא פשוט, ואתגר שצריך להתמודד איתו וצריך לשים אותו על השולחן, שמצד אחד הוא לא פשוט, מצד שני הוא לא כל כך מורכב ומסובך, כי אנחנו באמת מדברים פה לפחות מבחינת אוכלוסיית העולים, על אוכלוסייה שמוערכת בכ-300 אלף איש, שלצערי, אם לפני 20 שנה רובם רצו לעשות גיור, היום כבר לא כולם רוצים להיכנס בכלל לתוך ההליך הזה, מתוך הבנה שהם מרגישים שההליך הזה בכלל לא קושר אותם בהכרח את אותו קשר שהם חשים לעם היהודי שהוא קשר דם, והוא קשר דם לא רק במובן שהם נולדו לאב יהודי או לסב יהודי, אלא קשר שקשור איתנו בגורל שלנו כאן בארץ ישראל.

עודד פורר: אני לא יודע מי מקיים יותר מצוות - אותו יהודי חיוני שחי בגולה, ובכלל לא חושב על עלייה לארץ ישראל, או אותו אחד שקיים את אחת המצוות החשובות בעניין הזה, ואנחנו לא יכולים הרי לעשות כל הזמן סקלה של מצוות של עלייה לישראל.

עודד פורר: האנשים האלה לקחו את עצמם והגשימו את מה שחלמו עליו יהודים 2000 שנה, ועלו לישראל.

עודד פורר: עכשיו פה הם עוברים איזושהי דרך חתחתים, שאם היו עושים את זה טיפה מחושב, והיו עושים את הגיור שם, זה היה בלי בעיה, וזה היה מקובל על הרבנות פה.

עודד פורר: אם הוא בא ועושה גיור אצל איזשהו רב באיטליה, או באמריקה או בצרפת, אין בעיה, פחות בודקים.

עודד פורר: פה אם הוא יילך לרב העיר שלו, זה כבר לא בהכרח בסדר.

עודד פורר: כמה מלים על מספרי העולים, ועל מה אנחנו מדברים.

עודד פורר: לשמחתי השנה אנחנו רואים גידול של 30% במספרי העולים לישראל.

עודד פורר: אנחנו צופים שעד סוף השנה יגיעו למעלה מ-25 אלף עולים, זה שיא של הסוף.

עודד פורר: אם אנחנו מסתכלים על קהילות יהודיות בעולם, חצי מליון יהודים בצרפת, השנה יגיעו 6,000 עולים מצרפת, שמגיעים לפה על רקע חוויות לא פשוטות שהם עוברים שם.

עודד פורר: אנחנו מדברים על למעלה מ-5,000 עולים מאוקראינה, לעומת 2,000 בשנה שעברה, שמגיעים לפה על רקע חוויות לא פשוטות.

עודד פורר: אנחנו מדברים על 3,000 עולים בכל שנה מארצות הברית.

עודד פורר: 5.5 מיליון יהודים שחיים בארצות הברית, לצערי, אנחנו עלולים למצוא שם פחות ופחות יהודים לא בגלל רדיפות חס וחלילה, אלא בגלל התהליך שקורה כשהילד הולך לבית ספר ציבורי, והקהילה פחות סגורה, ומוצאים את עצמם בדור השני והשלישי את המספר הזה הולך ופוחת.

עודד פורר: הרצון שלנו להיות אבן שואבת ליהודי כל העולם, ולראות פה את העם היהודי גדל, מתפתח, צריך להיות כזה שיודע להתמודד גם עם הבעיה שעולה לפה עולה, שהוא זכאי על פי חוק השבות, והוא לא יהודי על פי ההלכה, וצריך לעשות את התהליך שאפשר לעשות אותו ושעושים אותו.

עודד פורר: צריך לזכור על מי אנחנו מדברים.

עודד פורר: אנחנו על חבר'ה צעירים שבאים לפה, לעיתים בגפם כדי להתגייס לצה"ל, בין אם זה עולים מארצות הברית, בין אם זה עולים מרוסיה, בין אם זה עולים מכל מדינות אירופה.

עודד פורר: והחלק הזה הוא חלק חשוב מהליך קליטתם.

עודד פורר: עד 2009, אגף הגיור ישב במשרד העלייה והקליטה מתוך הבנה שזה אחד האתגרים, 2009 הועבר למשרד ראש הממשלה, ועכשיו הוא במשרד הדתות נודד לו כך מצד לצד, אבל המהות היא כזו שיש עלינו החובה ליצור את התהליך שיאפשר למי שעולה לישראל על פי חוק השבות, גם לממש את תחושתו, את הרגשתו ואת אמונתו שהוא יהודי למען ילדיו, אגב, וגם למען ילדינו.

עודד פורר: כי בסוף אנחנו חיים כאן כקהל אחד.

עודד פורר: אני חייב לומר, שאחד הדברים שמדבר לעולים שאנחנו פוגשים אותם טרם עלייתם, אנחנו פוגעים אותם מעבר לים, זה שהם יודעים שהילדים שלהם יחיו במדינה שהם יודעים מתי זה יום שבת, ומתי זה חג ראש השנה, ומתי זה סוכות, והם לא צריכים כל הזמן למצוא את הדרכים להחיות את זה כדי לשמור על הזהות היהודית הזו.

עודד פורר: אבל הם באים לפה, ואין להם זהות יהודית, שם הם נרדפים בגין יהדותם, כי הרודפים לא בודקים בדיוק את ההלכה, וכאן לא מאפשרים להם אפילו שהם רוצים לבוא בקהל ישראל בצורה הכי אמתית שיש, וההלכה זה אחד האתגרים שהיא צריכה להתמודד איתם.

עודד פורר: אני מקווה מאוד שגם נמצא את הפתרונות לעניין הזה.

עודד פורר: אני חושב שזו אחת המשימות החשובות שיש על הדור שלנו, בדיוק כמו שאמרו אם אנחנו מסתכלים 10 ו-20 שנה קדימה, ו-30 שנה קדימה, בסוף צריך לתת לאנשים האלה את היכולת לעשות גיור בצורה מסודרת, מבלי להיות חשוף לכל מיני אינטריגות שהאמינו לי, מביישות אותנו, ולעתים גם את הנוגעים בדבר.

עודד פורר: אני מאוד מקווה שהתהליך הזה גם תהליך שיועבר וייגמר בהסכמה, אבל בהחלט זה משהו שהוא בנפשנו.

עודד פורר: יושב כאן המדען הראשי של המשרד שלנו, שגם שעשה מחקר על העניין הזה.

עודד פורר: העמדה שלנו בוודאי גם של השרה היא חד משמעית שצריך למצוא את הפתרון לעניין הזה.

יואל רזבוזוב: תודה רבה למנכ"ל משרד הקליטה.

יואל רזבוזוב: בכנס האחרון שהייתי ברוסיה, פגשתי עולים, אלה שמיועדים לעליה, והם שאלו אותי את השאלה, שאלה פשוטה, משפחה יהודית עם שם משפחה יהודי, כמו שאמרנו לפני כן.

יואל רזבוזוב: יש מישהו שהוא לא יהודי מצד האם, אז הם שאלו אותי, שמענו כבר שאם נבוא אנחנו נצטרך לעבור גיור, וכנראה זאת משימה בלתי אפשרית, אז איך אנחנו ניחשב, מה יהיו התנאים.

יואל רזבוזוב: הם פשוט שאלו אותי שאלות ממש תמימות.

יואל רזבוזוב: אני לפני שעניתי להם כבר בלב ידעתי, ומשהו שאני אומר לא פעם אחת ולא פעם שנייה, הם יהיו אזרחי סוג ב', ואת זה אנחנו רוצים למנוע מהם, כי אין אזרחי סוג ב'.

יואל רזבוזוב: כמו שאמרתי, גם באלה שעולים, גם ברית המילה, גם החתונה, גם הקבורה, כל דבר הם צריכים להתעקש.

יואל רזבוזוב: רק עכשיו חייל שנלחם ב"צוק איתן", אמא שלו נפטרה, לא יהודייה על פי ההלכה, ביקשו ממנו 15 אלף שקל לקבורה.

יואל רזבוזוב: בלילה התקשרו אליי, והיינו צריכים לפתור את הבעיה הזאת, מה רציתם שאני אענה להם?

יואל רזבוזוב: זה בדיוק התשובה שהייתי צריך לתת להם.

יואל רזבוזוב: הרגעתי אותם, אמרתי שאנחנו עובדים על זה.

יואל רזבוזוב: באמת, זאת ההזדמנות שלנו, וכאן אנחנו צריכים לשנות זאת, כי זה מצב שלא יכול לקרות יותר.

עודד פורר: אני חייב לומר, שהשערורייה היא למי שמסתכל מהצד, כאשר הוא יעשה את הגיור אצל איזשהו רב שם, אין בעיה, הכול בסדר.

<רפאל פראנק: הרבנות הראשית לא מאשרת כל רב בכל מקום, יש דיון על כל אחד ואחד, כדאי לבדוק.

עודד פורר: רק ששם הרבה יותר פשוט לקבל את האישור הזה.

עודד פורר: פה כמובן עושים מזה תהליך.

יואל רזבוזוב: אנחנו עוברים ליוזמת הדיון, חברת הכנסת רות קלדרון.

יואל רזבוזוב: בבקשה.

רות קלדרון: תודה רבה, אדוני היושב ראש, אני מתנצלת שאיחרתי להיכנס.

רות קלדרון: חבר הכנסת רזבוזוב ואני באמת ביקשנו את הדיון הזה משני הצדדים של היחס לתפוצות.

רות קלדרון: יואל בדרך כלל עוסק בקליטה ובתפוצות שצריכות ונאלצות ומגיעות לארץ במצב לפעמים קשים, לפעמים של רדיפה וקליטתם בארץ.

רות קלדרון: אני רוצה להפנות את הפנים גם ליהודים שנמצאים במדינות שקל להיות יהודי, שטוב להיות יהודי, וגם הם רוצים חלק ונחלה במדינת הלאום.

רות קלדרון: ישראל היא לא מדינה של ישראלי, ישראל היא מדינת הלאום של העם היהודי כולו.

רות קלדרון: הגיור הוא השער, אני מצטערת שזה לא קרה בהתחלה, אני רוצה לקרוא כמה משפטים של קפקא, כי אני חושבת שאנחנו במצב לגמרי קפקאי במובן הפשוט של המילה, על מה זה להיכנס בשער, בפני שער החוק, אני בטוחה שכולם מכירים, מגדולי האחרונים.

רות קלדרון: לפני החוק עומד שומר פתח, אל שומר הפתח הזה בא איש מן הישוב ומבקש כי יותר לו להיכנס לתוך החוק.

רות קלדרון: אבל השומר אומר, כי עכשיו אין הוא יכול להרשות לו להיכנס.

רות קלדרון: האיש שוקל בדעתו, ואחר הוא שואל אם יהיה רשאי איפה להיכנס לאחר מכן.

רות קלדרון: אפשר הדבר אומר השומר אך לא עתה.

רות קלדרון: ואז כל חייו עומד האיש ליד השומר בשער החוק ומחכה, ומציץ פנימה, אבל הוא מפחד, השומר לא מרשה לו להיכנס, והוא אומר שעוד אחריו יש שוערים עוד יותר גדולים, ועוד יותר מפחידים, והאיש עומד ומחכה, והשנים עוברות והוא מזדקן.

רות קלדרון: לפני מותו המשפטים האחרונים של הקטע הזה.

רות קלדרון: "חייו קרבים לקיצם, לפני מותו מתלכדים במוחו כל הניסיונות שהיו לו במשך כל הזמן שעבר עליו, ומצטרפים לשאלה אחת שעדיין לא הציג אותה לשומר הפתח.

רות קלדרון: ברמיזה הוא קורא לו לגשת, כיוון שאינו יכול לזקוף את גופו הנוקשה, שומר הפתח מוכרח להתכופף אליו מטה מטה, משום שהבדל שיעורי הקומה נשתנה הרבה לרעתו של האיש.

רות קלדרון: וכי מה אתה רוצה לדעת עוד עכשיו שואל שומר הפתח, לא תדע שובעה".

רות קלדרון: אומר האיש לפני מותו – "הן החוק הוא מחוז שאיפתם של כל האנשים אמר האיש, וכיצד זה לא ביקש איש מלבדי במשך כל השנים הרבנות הללו כי יורשה לו להיכנס?

רות קלדרון: שומר הפתח רואה כי האיש עוד מעט ואיננו, וכי הדברים ייקלטו עוד בחוש שמיעתו הגווע, ומרעים עליו בקולו.

רות קלדרון: כאן לא יכול איש מלבדך לקבל את רשות הכניסה כי השער הזה רק בשבילך נועד, עכשיו אני הולך וסוגר אותו".

רות קלדרון: התחושה הזאת ממש לפעמים יש הרבה שהפסוק הזה חיכה לרגע הזה להתממש שוב, השער הזה להיכנס לעם היהודי הוא שער שמחכה ליהודים שרוצים להיכנס לעם היהודי כפי שתיאר אותם המנכ"ל ויושב ראש הוועדה.

רות קלדרון: אנחנו לא יכולים להיות שוערים שאוסרים על היהודים להיכנס ליהדות.

רות קלדרון: אני מכבדת מאוד שיש שוערים לקהילות מסוימות, שהקהילה עומדת על כך, שמי שנכנס בשער הזה יעמוד בחוקים למהדרין של הקהילה הזאת, בסדר גמור.

רות קלדרון: אבל יש קהילות נוספות והקהילות האלה שואפות ומחכות מצפות לאנשים האלה שהצטרפו לקירבם.

רות קלדרון: לא יכול להיות שומר אחד של קהילה אחת שסוגר את השערים של כל הקהילות.

רות קלדרון: אנחנו לגמרי מגבים ותומכים בחבר הכנסת שטרן שעושה את המהלך החוקתי לגבי מדינת ישראל.

רות קלדרון: אבל חשוב היה לנו להגיד כאן, יש יהודים בעולם ופניהם אלינו, ואנחנו צריכים לומר את הקול שלהם.

רות קלדרון: הם לא רוצים דווקא להיכנס לקהילה סגורה מסוימת שכבודה בשומר שלה, ואין לאף אחד רצון לסגור את הקהילה הזאת.

רות קלדרון: אבל כל הקהילות האחרות, חלקן מיוצגות כאן בקהילות הפלורליסטיות, וחלקן קהילות שאינן הלכתיות והן רוצות לקלוט את היהודים האלה.

רות קלדרון: אנשים שנותנים את חובתם, וכמו שאומרים ב"יש עתיד" נותנים שרות שווה, ולא מקבלים את הזכות פשוט להיות שייכים.

רות קלדרון: לדבר הזה התכנסנו, בדבר הזה אין מה להסתבך הרבה.

רות קלדרון: השער הזה נועד בשבילם, ושומר שלא נותן לאדם להיכנס בשער הזה, זה טרגדיה קפקאית, ואנחנו באנו לכנסת כדי שהמדינה הזאת לא תהיה קפקאית.

רות קלדרון: עד כאן הפתיחה שלי.

רות קלדרון: תודה.

יואל רזבוזוב: תודה רבה לחברת הכנסת ד"ר רות קלדרון.

יואל רזבוזוב: החלפנו מילה עם מנכ"ל משרד העלייה והקליטה שהחוק נועד לאפשר לרבנים ערים להקים בתי דין לגיור, ובכך לאפשר למבקשים להתגייר, לבחור רב מגייר.

יואל רזבוזוב: אנחנו לא מבקשים לבטל את הרבנות, לא מבקשים לבטל את ההלכה, אנחנו לא מבקשים לבטל שום דבר, אנחנו רק רוצים לבטל את הביורוקרטיה, לעשות את ההליך הזה פשוט יותר, שהוא מזמין יותר.

יואל רזבוזוב: זאת הבקשה של החוק - לא עושים פה איזשהו דבר דרמטי.

מרדכי יוגב: כבוד היושב ראש, אני מתנצל שאני חוזר לדבריך, אני מעדיף קודם להקשיב, כך דרכי.

מרדכי יוגב: אני חלוק לגמרי, גם על דבריך שנאמרו פה כאיזה הסכמה כללית של עם ישראל.

מרדכי יוגב: גם על דבריה של חברתי רות קלדרון, ודאי על דבריו של חבר הכנסת אלעזר שטרן.

מרדכי יוגב: אני מסכים עם הבעיה, אני מסכים לגמרי עם עוצמת הרגשות שהעלתה רות קלדרון.

מרדכי יוגב: אבל עם ישראל, כניסה לעם ישראל לדורותיו, 3,500 שנה, לא יומיים, לא 65 שנה, היא דרך, דרכה של תורה, ורק הדבר הזה שמר על שלמותנו 3,500 שנה, ורק הדבר הזה ישמור על שלמותנו עוד 3,500 שנה.

מרדכי יוגב: לכן הסוגיות הנידונות בדבר הזה צריכות לידון לא על שולחנה של הכנסת, אלא בשולחנה של הרבנות הראשית, לשם הקריאה צריכה להיות מופנית.

מרדכי יוגב: צריך להעמיד את הדברים, ואכן כן לבוא - - -

יואל רזבוזוב: בקצב הזה גם לא יעלו, וגם יעכבו את המדינה.

מרדכי יוגב: ועדיין כניסה לעם ישראל זה לא כניסה כמו לאיזה פאב בתל אביב, או לכל דבר אחר, בלי לזלזל בפאבים, גברתי, חברת הכנסת קלדרון.

מרדכי יוגב: זה לא כניסה גם לא לאולם קולנוע, או לא לחברות במועדון ספורט כזה ואחר.

רות קלדרון: מדובר על החיים של בן אדם, אל תזלזל - - -

מרדכי יוגב: גם אם הוא לא יקר ככל האפשר.

מרדכי יוגב: מדובר על חיים.

מרדכי יוגב: מדובר עם אנשים שמסכנים את חייהם את חייהם יחד איתם.

מרדכי יוגב: אני ער לכך, אני מכיר היטב כמה וכמה אנשים שנמצאים בדילמה הזאת.

רות קלדרון: אז מה הפתרון שלך?

מרדכי יוגב: צריכים להיות פתרונות, לא יודע אם ניתן לתת פתרונות לכולם.

מרדכי יוגב: אבל הפתרונות, שולחן העבודה כפי שבביטחון, או אצל שר הביטחון והרמטכ"ל במשפט, או אצל שרת המשפטים בבית המשפט, בסוגיות האלה של גיור, גירושין ונישואין הם ברבנות הראשית כדי לשמור על שלמות עם ישראל לדורותיו.

מרדכי יוגב: מה שאתם הולכים לעשות אם הוא יקרה אכן, אז יש מתח פה בין ההקלה בגיור - - -

רות קלדרון: עוד לא דיברנו על הקלה בגיור.

מרדכי יוגב: להחמרה בהתבוללות, אני מכיר את המתח.

מרדכי יוגב: אני מכיר את המתח וחייבים לטפל בו, אבל שולחן הטיפול, מקום הטיפול, יש לנו רבנים ראשיים חדשים וצריך לאתגר אותם ולתת להם את הזמן.

עליזה לביא: הם אפילו לא דיינים הרבנים הראשיים, אז מה, מה אתה רוצה לתת להם?

עליזה לביא: נרדמתם בשמירה 20 שנים, אז מה עוד לתת להם?

מרדכי יוגב: הרב יצחק יוסף, נשיא אבות בתי הדין, ואם את או חבר הכנסת שטרן חפצים לעסוק בפסיקה, אדרבא, יילך חבר הכנסת שטרן ידידי, שאני מעריך אותי, ילמד איקס שנים בישיבה, ירצה, יורה, יורה, ידין, ידין, ויעסוק גם בענייני - - -

<קריאה: גם חברת הכנסת לביא יכולה.

עליזה לביא: אני ראיתי, שבאמת הנושא הזה של לימוד תורה לא - - -

מרדכי יוגב: אני לא התפרצתי לדבריך, ואת נכנסת רק עכשיו.

מרדכי יוגב: אם את גם רוצה להיות דיקטטורית, אז אדרבא, זה מה שאת.

מרדכי יוגב: אני מבקש לבטא עמדה של עם ישראל לדורותיו, וכך אני מקווה שיקרה.

מרדכי יוגב: אני חושב שזה אתגר עצום לרבנות הראשית, והיא צריכה לטפל בו.

מרדכי יוגב: יש פה אנשים יקרים שעוסקים בו ביום יום מהמכונים השונים, ומצה"ל.

מרדכי יוגב: אני מעריך אותם.

מרדכי יוגב: אני חושב שצריך להגביר את הדבר הזה, אבל דרך סמכות של רבנות, ודרך הדיינות של גדולי התורה של הדור הזה.

יואל רזבוזוב: נמשיך בדיון, אבל כפי שאמרת, שמסכנים פה חיים.

יואל רזבוזוב: מסכן חיים זה חייל שנכנס למסלול ובסוף לא מגיירים אותו למרות שהוא מאוד רוצה, הוא זה שמסכן את החיים.

רות קלדרון: אני רק רוצה להעיר הערה אחת.

רות קלדרון: בתורת ישראל בכל מסורת ישראל, רבני הקהילות גיירו.

רות קלדרון: אם בשנים האחרונות שזכינו ויש לנו מדינה, ויש לנו רבנות ראשית, רק מאז בעצם נסגר השער, אז יש צורך לבדוק את השומר.

מרדכי יוגב: אנחנו מסכימים, חברתי חברת הכנסת רות.

מרדכי יוגב: אבל שבחוק, או בחוק הממשלתי, בוועדה המנחה לצורך העניין, אם חבר הכנסת שטרן היה בא לעוד משפט אחד שבו בוועדה המנחה יעמוד בראשה נשיא אבות בתי הדין שהוא הסמכות ההיררכית, ואז על הדרך כלל, ואני אומר לך מהנסיון בזמנים של מי שהרב הראשי הרב אברהם שפירא, חוץ משני רבנים ראשיים, אומר לך מתוך ביתו, שאחד, הוא היה מבקש לבדוק, והשני, הוא היה אומר תשלחו לרב אליהו, כל היתר הוא היה מעביר אוטומטית.

רות קלדרון: בוא נלך להציע - - -

מרדכי יוגב: אבל כשבראש הוועדה המנחה, יעמוד נשיא אבות בתי הדין, הרב הראשי בישראל, ובא לציון גואל, כי הסמכות למעלה, באם למטה, ואז גם לא ייווצרו מצבים שבו במגדל העמק יגיירו, אבל בירושלים או בתל אביב לא יכירו, לא תהיה גם הונאת הגר שיגיירו אותו בתל אביב, שיגיירו אותו בירושלים.

יואל רזבוזוב: זה האנשים המוסמכים - - -

מרדכי יוגב: זה אומר שכמו בכל מערכת ביטחונית, משפטית, כלכלית, הסמכות ההיררכית העליונה היא הסמכות, כך גם פה, צריך לשים גם את המשפט הזה אם בחוק, אם בחוק הממשלה, ואז כשהסמכות העליונה היא הרבנות הראשית, ולא להתעלם ממנה, ואז הדברים יזרמו הרבה יותר מהר, כי אני ער לבעיה, אבל להביא אותה לפתרון לא במחלוקת, אלא מתוך הסכמה ותוך שיתוף הרבנות הראשית בתוך החקיקה.

מרדכי יוגב: יש פה מאמץ של ידידי חבר הכנסת שטרן, להתעלם מהסעיף הזה, וזה הדבר שעלול להביא אותו למשבר ולבעיה, ולפגיעה קשה בשלמות עם ישראל עם המשפט הזה, אלא שהוא לא בא בדברים, לפחות לא איתי.

מרדכי יוגב: אז אם היינו מביאים את המשפט הזה כמו בכל מערכת היררכית במדינת ישראל, יש לנו מדינה, והסמכות ההיררכית העליונה היא הרבנות הראשית, היא הסמכות, צריך אותה ללחוץ, צריך איתה להגיע לדברים, ואני מאמין שנגיע.

מרדכי יוגב: הבעיה היא כולם ערים לה, יש כרגע רבנים ראשיים חדשים.

מרדכי יוגב: אני שמעתי את הרב יצחק יוסף אומר מספר פעמים שהוא מצווה מאביו להקל ולהתיר בכל מה שאפשר, להיכנס לעומק הסוגיה, יעסקו בה כמה שיעסקו בה, ויביאו, אני מניח, גם את התשובות המירביות שניתן, ובכך יצמצמו את הבעיה, ויקרבו גם את אותם גרים שבאמת רוצים להיכנס, יש בזה פרטים הלכתיים, ולהיכנס אליהם לא זה המקום, המקום הוא על שולחנה התורני של הרבנות הראשית ולהביא את הפתרון.

יואל רזבוזוב: תודה.

יואל רזבוזוב: חברת הכנסת עליזה לביא, בבקשה.

עליזה לביא: יושב ראש הוועדה, חבריי, חברי הכנסת, קודם כל אני רוצה לברך אותך על הקיום של הדיון החשוב הזה, שהוא ממשיך דיונים קודמים בשנים רבות של דריכה במקום, אבל לצערי הרב, הליכה אחורה.

עליזה לביא: החוק הזה שאני חתומה עליו, מבקש להרחיב, למעשה להחזיר עטרה ליושנה.

עליזה לביא: מי כמוכם יודע שהנושא הזה של רבני קהילות, לא רק בנושאים של הגיור, גם בנושאים של התרת עגונות, בכלל, מודל הקהילתי, לפני שקמה מדינת ישראל, והביורוקרטיה השתלטה על כל חלקה טובה בכל מה שקשור להתכתבות עם הנושאים הדתיים.

עליזה לביא: ברגע שרבני קהילה לאורך הדורות בכל הקהילות היו אלה שהיו אחראים על הכניסה, על היציאה, על פתרונות, על היכרות, זה לא היה עוד מספר תיק בבית הדין, זאת הייתה גילה, ושרה, ורינה, שהם זכרו אותה מרגע הולדתה לאורך מסלול חייה, סיפור חייה, והיה והיא הייתה עגונה, והיה צריך מישהו במשפחה להתגייר, הפתרון ניתן לבני אדם, לבני אדם היו שמות, לא היו להם מספרים, ולא היו להם מספרי תיקים.

עליזה לביא: מהרגע שקמה מדינת ישראל, הדת היהודית הפכה להיות קרדום פוליטי שעל חלק מהתוצאות אנחנו כאן בטיפול הזה, בנושא הזה של הגיור.

עליזה לביא: מה שמבקש החוק שלנו, זה בסך הכול לבוא ולרווח את כל מי שיכול לאפשר מבט אל הגיור.

עליזה לביא: אבל תראו חברים, אנחנו באיחור פראי, באיחור קטלני, באיחור אכזרי.

עליזה לביא: חברים לא באים להתגייר, הם שומעים מה קרה לחברים שלהם.

עליזה לביא: אני מזכירה לכם את הבג"צ המפורסם שהגשנו על רשמי נישואין של הרבנות הראשית, של מועצות דתיות שלא היו מוכנים לרשום גרים שקיבלו תעודה בצבא.

עליזה לביא: יושבים פה אנשים שהיו שותפים לוויכוחים האדירים.

עליזה לביא: רק בזכות הרב עובדיה, שאני מקווה מאוד שפסיקתו ומקומו לאורך ההיסטוריה היהודית יקרין גם על כל מי שיושב על כס המשפט והדין.

עליזה לביא: פתרונות תמיד היו בעם ישראל.

עליזה לביא: ידענו תמיד למצוא.

עליזה לביא: צר לי שבאמת זה הגיע למקום הזה של החקיקה.

עליזה לביא: ראוי היה שזה יינתן במקום אחר.

עליזה לביא: אבל מאחר, ואנחנו לא מתקדמים, אלא הולכים אחורה, צריך להתבונן אחורה בבהילות, ולא להתנהג במבט החזירי הזה, תסלחו לי שאני משתמשת במלה הזאת, שמי שהגיע קודם, וסיפור החיים של הקהילה שלו מוכר וידוע, הוא זה שהופך להיות השומר סף לכאורה, שמי ראוי ומי לא ראוי, מי ראויה, ומי לא ראויה להיכנס אל העם היהודי.

עליזה לביא: מדינת ישראל החליטה, הביאה במעשה ציוני, לצערי הרב באותן שנים היו פה על כס המשפט אנשים שהנושא הציוני לא היה קרוב לליבם, ואנחנו באיחור של 20 שנים.

עליזה לביא: כל מה שהחוק הזה מנסה, הוא לא סוף פסוק, כי הוא לא זה בעצם שיעודד בעצם לחזור חזרה ולהביא את אותם גרים וגרות לעורר את האמון שלהם מחדש במערכת.

עליזה לביא: אנחנו מדברים על הניה, ואנחנו מדברים על אולגה, ואנחנו מדברים על אלכס, שלמעשה האמא שלהם ביקשה להתגייר, ואנחנו שמענו מה קרה לה בדרך, ושמענו על המפגשים שהיו לה עם כל מיני דילרים כאלה ואחרים שביקשו לקצר את ההליכים.

עליזה לביא: שמענו על עוד ועוד, וכל מי שמצוי בתוך העניין הזה, מבין עד כמה אנחנו פשענו וחטאנו כלפי הגרים.

עליזה לביא: תראו, החוק הזה לא יעבור.

עליזה לביא: מה שיקרה כאן, תהיה פה מהפכה אזרחית, ורק אנחנו האזרחים שיכולים לפתוח את הבתים, ללוות את הגרים אל בית הדין יד ביד נעשה את זה.

עליזה לביא: לא תעבירו את זה בחוק, תהיה פה מהפכה אזרחית.

עליזה לביא: אי אפשר להמשיך עם האפליה הזאת של יהודים שהגיעו קודם כי הסיפור ההיסטורי איפשר לקהילות שלהם להגיע קודם, מונעים מיהודים שהגיעו אחר כך להצטרף אל העם היהודי.

עליזה לביא: יש לנו את הספרות של זרע ישראל, יש לנו פסיקה לאורך הדורות, לכו ותלמדו את זה, אתם תלמידי חכמים.

עליזה לביא: לכו תלמדו ותקראו את הדברים הללו.

עליזה לביא: אנחנו חוטאים ופושעים ורוצחים במו ידינו את מי שביקשו ומבקשים להצטרף אל העם היהודי.

עליזה לביא: אז מה לעשות שזה הגיע לפתחה של כנסת ישראל?

עליזה לביא: זה בדם שלנו, זה חובתנו, זה אחים שלנו, ואי אפשר להמשיך לעמוד מן הצד.

מרדכי יוגב: וגם אי אפשר לעשות את זה בחוסר אחריות כפי שאת מדברת, פשוט חסרת אחריות.

מרדכי יוגב: אני יודע שאת בקיאה גדולה, אבל ההתנהלות שלך היא חסרת אחריות לשלמות עם ישראל לדורותיו.

עליזה לביא: אדוני, אנחנו לא עושים את זה בחוסר אחריות.

עליזה לביא: לשמחתי הרבה, הציונים הם לא ממך.

עליזה לביא: אני מכירה ומוקירה את דעתך, לצערי הרב.

מרדכי יוגב: אז זו דעתי.

יואל רזבוזוב: אני יכול להגיד שאני לא הכי בקיא בתורה, אני חושב שיש לי פה חברים שיותר בקיאים ממני, ואני חושב שלא חייבים זקן וכיפה בשביל להיות בקיא בתורה.

יואל רזבוזוב: אני רואה פה אנשים שמבינים לא פחות, ואם הם מציעים הצעות חוק, פשרות לחיבור העם היהודי, אני חושב שאנחנו צריכים לקבל את זה ולא להתנגד.

יואל רזבוזוב: אם אני, יואל, הייתי מגיש את זה, אז היו אומרים לי אתה לא מבין כלום, אין לך מושג.

יואל רזבוזוב: אנשים שחקרו, אנשים שיודעים, אנשים שלמדו, אני חושב שאנחנו כאן, דווקא במקום הזה צריכים לקבל.

יואל רזבוזוב: נעבור לרב יצחק פרץ, ראש מערך הגיור החדש במשרד לשירותי דת.

יואל רזבוזוב: בבקשה.

יצחק פרץ: שלום לכולם, אני למעשה עדיין לא נכנסתי לתפקיד, רק ביום ראשון בעזרת השם.

יצחק פרץ: כמו שחברת הכנסת לביא אומרת, אני תלמידו של הרב עובדיה יוסף.

רות קלדרון: ברוך השם.

יצחק פרץ: בעזרת השם נלך בדרך שלו.

יצחק פרץ: עבדתי עם הרב דכובסקי משנת 1984, עד לפני חודש שהוא פרש, ואני הולך בדרכו.

יצחק פרץ: הייתי ראש הלשכה של הרב עמר.

יצחק פרץ: ברוך השם פתר את הבעיה של גיורי צה"ל.

יצחק פרץ: למעשה, זו הייתה ההצעה שלי שמינינו בית דין לרב נסים בן שמעון, הרב דרשביץ, הם בדקו הכול, היה מצוין, הכול היה בסדר, ברור השם העברנו את הכול.

יצחק פרץ: בעזרת השם, אני מתחייב שכל אלה שלא עברו גיור, נקרא להם שוב פעם, נבדוק מה הסיבות, נבדוק מה שצריך לעשות, וכל מה שצריך נעשה בשמחה באהבה.

יצחק פרץ: נולדתי בחוץ לארץ, בעזרת השם אנחנו אוהבים את הגרים, נכבד אותם, נעריך אותם, נחבק אותם, יש לנו עו"ד ירון קטן שנבחר השבוע למנהל האגף, עבדנו שנינו יחד תקופה ארוכה, נעבוד בעזרת השם בשמחה ובטוב לבב, ונקרב את הגרים, ונעשה כל מה שרק אפשר.

יצחק פרץ: אני מתחייב שכל בעיה שתהיה, אני מוכן לקבל את הבעיה ולטפל בה עד הסוף.

יואל רזבוזוב: תודה.

יואל רזבוזוב: ליאור טמיר, מפקד יחידת "נתיב" חיל חינוך לנוער.

<ליאור טמיר: מתוקף תפקידי כמפקד יחידת "נתיב", אני לא בא להלין, לסנגר ולקטרג על החוק עצמו כלובש מדים.

<ליאור טמיר: אני רק רוצה לספר לכם סיפור.

<ליאור טמיר: אני אתמול פגשתי 259 חיילים וחיילות אמיצים, שהתחילו את קורס נתיב בסיסי, חיל החינוך והנוער.

<ליאור טמיר: קצינים, קצינות, חיילים, חיילות, שעושים הפסקה 7 שבועות במהלך השרות הצבאי שלהם, באו לקורס לחיזוק הזהות הציונית יהודית ישראלית שלהם בצה"ל.

<ליאור טמיר: למעלה מ-90% מהחניכים כאשר שאלתי אותם בפתיחת הקורס עצמו, רואים את עצמם בעוד כ-10 שבועות מתחילים את הליך הגיור בצה"ל.

<ליאור טמיר: תהליך מורכב, אני אמרתי להם שהם אמיצים, כי אני לא יודע אם אני, אם הייתי במקומם, הייתי נכנס לקורס הזה ביודעין שאני יהודי, גם אם לא מכירים בי כיהודי.

<ליאור טמיר: אני חושב שהצעד הזה שהם עשו, חלקם גם הבנים או בנות, בין אם זה יהיה ברית מילה בהמשך, הם עושים צעד מאוד אמיץ שהם רוצים לקחת את זה על עצמם לעשות את ההליך הזה.

<ליאור טמיר: רק אתמול קלטנו 245 חיילים לסמינרי אל"ף ובי"ת, לקורסי גיור בצה"ל.

<ליאור טמיר: אני נכחתי לשמחתי, בוועדת הפנים של הכנסת בתקופת החגים שגם דנה בסוגיה הזאת.

<ליאור טמיר: הייתה אמירה שאני רוצה לשים איזשהו קו.

<ליאור טמיר: הגיור שאנחנו עושים בצה"ל הוא לא קל יותר מהגיור האזרחי, במה הוא קל?

<ליאור טמיר: שיש שם מפקדים שמלווים את החיילים 24 שעות ביממה, והליווי הוא מהקורס הבסיסי לחיזוק הזהות לסמינרי המשך, שבסוף יש גם בית דין, אב בית הדין מטעם הרבנות הראשית, שנמצא שם עם דיינים נוספים, ושם התהליך עצמו הוא הרבה יותר ידידותי למשתמש מבחינתי.

<ליאור טמיר: אנחנו נמצאים שם, ומלווים אותם בשאלות ובתמיכה, מה גם שכבר מהקורס הבסיסי אנחנו אומרים להם שמי שיחפוץ בכך להתחיל את הליך הגיור שהוא כרגע תהליך האורתודוקסי, אנחנו נאפשר לו את זה ונלווה אותו.

<ליאור טמיר: אני שמח גם שיושב ראש הוועדה העלה את הסוגיה הזאת של "נתיב" בצה"ל, ועד כמה יש חשיבות לחזק.

<ליאור טמיר: אני מזמין גם את הוועדה עצמה לבוא ולבקר ולראות מה עושים שם.

יואל רזבוזוב: היינו שנה שעברה.

<ליאור טמיר: אני בטוח שהחיילים הם הרבה יותר טובים, ואזרחים במדינת ישראל הרבה יותר טובים, למרות שחלקם גם נולד פה, אבל החיבור שלהם בסוף לעם היהודי ולמדינה הוא כזה, עכשיו אנחנו רק מרוויחים אנשים שהרבה יותר יהיו חלק מהחברה הישראלית בשלבים המאוחרים יותר, או במהלך השרות הצבאי.

<ליאור טמיר: ברור לי שגם הגיור עצמו, גם סמינר אל"ף ובי"ת, אני לא יודע כמה הוא ישנה אם החוק הזה יעבור או לא יעבור.

<ליאור טמיר: אנחנו עדיין מקיימים את הסמינרים שם ואת הגיור במועדם, מלווים גם על ידי רבנות, גם על ידי המכון ללימודי היהדות, וחלק מזה, אני חושב בתמיכה של אנשים מסביב.

<ליאור טמיר: אנחנו מגיעים למצב שיש 504 מתגיירים בתחילת ספטמבר, לפחות בנתונים של הרבנות שקיבלנו, כי אנחנו לא נמצאים בשלב הסופי, ועד לחודש האחרון למעלה יישארו בסמינרים עצמם, זאת אומרת אנשים מעוניינים.

<ליאור טמיר: למעלה מ-90% אמרו שהם מוכנים להגיע לסמינרים בהמשך, ועוד היד נטויה.

<ליאור טמיר: אני חושב שרק צריך לראות איך אנחנו מחזקים גם את ההליכים עצמם שמאפשרים לחיילים לעשות את התהליך עוד בהיותם בשירות הצבאי.

יואל רזבוזוב: תודה רבה.

יואל רזבוזוב: כשעלתה סוגיה של התיקצוב של כל הפרויקט הזה, אנחנו מדברים כאן הרבה, אבל לא מצאתי הרבה שותפים.

יואל רזבוזוב: היו הרבה מאמצים, כי אני חושב שהפרויקט הזה הוא הכי טוב לגייר את החיילים שלנו, אלה שרוצים להיות יהודים, אלה שיהודים לא על פי ההלכה.

יואל רזבוזוב: אני שמח שזה נפתר, ושאתם ממשיכים, ובאמת, אתם עושים מלאכה קדושה.

יואל רזבוזוב: המדען הראשי של משרד העלייה והקליטה, פרופ' זאב חנין, בבקשה.

<זאב חנין: שלום, אדוני היושב ראש, חברי הכנסת, מוריי ורבותיי, אני מתנצל, אם אני אדבר אחרי כל הנאומים הנרגשים האלה.

<זאב חנין: אני פשוט רוצה לשתף אתכם בנתונים יבשים.

<זאב חנין: אני מתנצל על ההגשה.

<זאב חנין: קודם כל נתחיל מהעבודה שהמשרד לעליה ולקליטה כבר נכנס לנושא של התפוצות, לא רק ישראליות, אבל לתפוצות היהודית, ויש לנו שתי בעיות.

<זאב חנין: הסתברו לנו לא מעט מחקרים בשנים האחרונות לגבי מה קורה גם בתפוצות בארץ בקשר לנושא הגיור, או מה שנקרא המעמד האישי בתוך הקהילה היהודית והעם היהודי.

<זאב חנין: אנחנו רואים פה שתי בעיות.

<זאב חנין: בחוץ לארץ בגלל מה שנקרא הגידול האקספוננציאלי של נישואי תערובת, אנחנו מקבלים דמי תערובת יותר ויותר כחלק ניכר של העם היהודי בברית המועצות לשעבר בקרב הגברים זה 80% נישואי תערובת, בקרב הנשים 78% אז אלה יהודים, אנחנו יותר ויותר מקבלים את העולים של דור שני ודור שלישי של נישואי תערובת.

<זאב חנין: כמו שפעם נאמר, בא אליו יושב ראש התאחדות הסופרים להתלונן על אחד מהסופרים, הוא אמר, סליחה, אבל סופרים אחרים אין לי בשבילך, אז יהודים אחרים אין לנו בשבילכם.

<זאב חנין: באמת, צריך לבדוק מה עושים איתם.

<זאב חנין: מה קורה פה?

<זאב חנין: את הנתונים אתם מכירים כמה אחוז, ומה באמת קורה בתוכם.

<זאב חנין: אני חושב שיש פה שתי חדשות, החדשות הטובות והחדשות הרעות.

<זאב חנין: החדשות הטובות שהחברה הישראלית וגם העולים עצמם עדיין רואים גיור כדרך מרכזית להצטרפות לעם היהודי, אותה מהפכה שהקולגה שלי לשעבר מבר-אילן, ד"ר עליזה לביא, דיברה על המהפכה החברתית, אולי היא בפתח אבל היא עדיין לא כאן.

<זאב חנין: אבל עוד מעט, אז צריך לטפל בסוגיה היום, ויש לנו פה חלון הזדמנויות.

<זאב חנין: מה באמת קורה.

<זאב חנין: אחד המחקרים שפורסם על ידי בית מורשה, ונעשה בגיבוי של מנכ"ל משרד הקליטה, הוא מצביע על הדברים האלה - כ-44% של העולים מברית המועצות בכלל, וכ-40% של עולים שאינם יהודים על פי ההלכה, הם טוענים שבעובדה שהוא לא מוגדר פה כיהודי, אין לו שום בעיה בכלל.

<זאב חנין: 33% רואים בעיה רק בנושאים כמו נישואין, קבורה, אבל רואים שהבעיות האלה הן מס' 25, 27, אחרי כל רשימת הבעיות שיש מול העולה במדינה הזו, ורק חלק קטן רואים את זה במעמדו, חמישית, רואים את זה כבעיה של ממש.

<זאב חנין: מה זה אומר בלשון אקדמית ולא אקדמי, שהרכבת רץ לידנו, ויכול להיות שהחברה בעצמה מקבלת את הפתרונות, ועוד מעט כנראה לא ישאלו אותנו מה לעשות עם אלה ואלה.

<זאב חנין: אני מסכים עם מה שאמר עודד לגבי הסיבות לחוסר הרצון להתגייר, כי בזה גם בנתונים, ואני אשמח לשתף את כולם מי שרוצה.

<זאב חנין: יחד עם זאת, וזו חדשה משמחת, יש לנו פה יותר משליש, קרוב ל-40% של אלה ששואלים אותם עד כמה חשוב או לא חשוב שהמדינה צריכה לטפל בנושאים לכניסה של קולקטיבה יהודית.

<זאב חנין: 39% אומרים שזה עניין פרטי למרות שזה חשוב.

<זאב חנין: רק 20%, 4%, אמרו לנו אני גם כך בלי גיור יהודי, תעזבו אותי בשקט, אבל 20% נגד, זה אומר שמצד אחד החברה רואה בעיה, מצד שני, היא מחפשת את הבעיה בכוחות של עצמה.

<זאב חנין: בצד שלישי היא תשמח בינתיים שהמדינה תתערב ותעזור.

<זאב חנין: את המסקנות אני משאיר לחברי הכנסת.

מרדכי יוגב: תודה רבה למדען הראשי של משרד העלייה והקליטה.

מרדכי יוגב: עו"ד יגאל קריב, מנכ"ל התנועה ליהדות מתקדמת.

גלעד קריב: בקצרה רבה רק כדי להעמיד על תיקונם ודיוקם לצורך הפרוטוקול, אני מתנצל שאנחנו נאלצים להצטרף לישיבה בוועדת חוקה.

גלעד קריב: ראשית, מכיוון שאנחנו יושבים בבית המחוקקים, וכאן, חבר הכנסת יוגב, צריך לומר, שהמחוקק במדינת ישראל לא הסמיך את הרבנות הראשית לעסוק בענייני גיור.

גלעד קריב: בניגוד לתחום הנישואין ולתחום הגירושין, הרבנות הראשית אינה אוחזת, לא בסמכות בלעדית, ועל פניו גם לא בשום סוג של סמכות שיורית בתחום הגיור.

גלעד קריב: בבית הזה החל משנת 50' ועד היום, בכל פעם שהובאה הצעת חוק להעניק לרבנות הראשית סמכות בלעדית בתחום הגיור, הבית הזה דחה את ההצעה.

גלעד קריב: עובדה שבשיח הציבורי ובשיח הפוליטי נוצרה מראית עין כאילו בתחום הגיור, ניתן מנדט לרבנות הראשית בדומה לתחום הנישואין והגירושין זה מראית עין שהיא אחיזת עין.

רות קלדרון: אנחנו המחוקקים השומר ולא הרבנות.

גלעד קריב: המחוקק קבע פעם אחר פעם בצורה פוזיטיבית שהגיור במדינת ישראל איננו מופקד בידי הרבנות הראשית, ומכאן, מהאמירה הזאת של המחוקק, פסיקתו של בג"צ שחייבה, למשל, הכרה בתוקף גיורים רפורמים וקונסרבטיביים בתפוצות, ובמובן הזה, חבר הכנסת שטרן, לא מנסה לשנות כל סטטוס קוו חקיקתי, אלא מנסה להבהיר את הדבר שהוא ברור מאליו מבחינת הכנסת של הכנסת.

גלעד קריב: רבני ערים במדינת ישראל רשאים כבר היום לעסוק בגיור בדיוק כמו שהרבנים הראשיים רשאים לעסוק בגיור, ואין כל מניעה מבחינת החוק על רבני הערים לעסוק בתחום הגיור, אלא שלצערי הרב, נוצר פחד ואימה בקרב רבני הערים, לרבות המתונים שבהם במהלך שנות השמונים, והם השיגו את עצמם מתחום הגיור.

גלעד קריב: הצעת החוק של חבר הכנסת שטרן, מטרתה לא לשנות את המצב המשפטי הנוהג מבחינת חוק הכנסת, אלא להעניק רוח גבית לאותם רבנים אורתודוקסים מתונים שפועלים בגדרי ההלכה על מנת לשוב ולעסוק בתחום הגיור.

גלעד קריב: המחשבה שהציונות הדתית עלזה ושמחה על בחירתו של הרב אברהם שטרן לרב העיר ירושלים, אבל שבוע לאחר מכן, היא עושה הכול כדי למנוע מאותו גדול בתורה לעסוק בתחום הגיור, רק מציגה את האבסורד שקיים.

גלעד קריב: דיוק שני.

גלעד קריב: הצעת החוק של חבר הכנסת שטרן אינה נוגעת לגיורים רפורמים וקונסרבטיביים.

גלעד קריב: אני אומר את הדברים האלה כאן, מכיוון שבחדר הסמוך בוועדת חוקה, וגם בתקשורת, מתנהל מסע כנגד חבר הכנסת שטרן, שמטרתו להפיל את החוק שלו, שעוסק כל כולו בנושא הגיור האורתודוקסי.

גלעד קריב: הדרך המרכזית של חברי הכנסת החרדים, ולצערי, גם חלק מנציגי הבית היהודי על מנת לתקוף את חבר הכנסת אלעזר שטרן בתוך הקהילה שבה הוא חי ומתפקד, היא פעם נוספת לבצע אחיזת עיניים ולטעון כאילו החוק הזה נוגע בדרך כזו או אחרת למעמדם של הגיורים הקונסרבטיביים והרפורמים מראשית חקיקתו של החוק, הוסכם עיקרון על דעת ראש הממשלה, שהחוק הזה לא יעניק כל זכות או מעמד משפטי לגיורים הרפורמים שאין להם, והוא לא יחסום את הדרך להמשך ההתדיינות עם ממשלת ישראל.

גלעד קריב: לכן, לפחות, בואו נקפיד בעיקרון של התרחקות מדבר שקר.

גלעד קריב: אם רוצים לתקוף את ההצעה של חבר הכנסת שטרן, בטעמים שנוגעים לתוך הליכי הגיור האורתודוקסי, בבקשה, לא שאני מבין מה הדבר נעשה, אבל הרפורמים והקונסרבטיביים לא קשורים.

גלעד קריב: הדבר האחרון, אני שמח שחברי הכנסת החרדים לא נמצאים כאן באולם.

גלעד קריב: ברשות הוועדה יושב כרגע נציג הבית היהודי, מכיוון שישנה עוד מראית עין שחייבים לפוצץ כבלון.

גלעד קריב: הסיפור הוא לא סיפור התנגדותם של החרדים לרפורמה בגיור.

גלעד קריב: הממסד החרדי התנגד מהיום ועד ביאת גואל צדק לכל הגמשה בהליכי הגיור והם מחוץ לסיפור.

גלעד קריב: הם לא שותפים למהלך הגיור.

גלעד קריב: מי שהפנה את גבו ואת עורפו למתגיירים, זה הממסד הרבני הציוני הדתי, שאולי בחסות ריבים מדומים בין הרב דרוקמן, לרבנים שכביכול פסלו את גיוריו שגם הם, כדרך אגב, מתוך ממסדה של הציונות הדתית, אז אפשר לטשטש את העובדה.

גלעד קריב: רוב דייני הגיור בבתי הדין המיוחדים לגיור חובשים כיפות סרוגות.

גלעד קריב: הרב דרוקמן שהוא ראש וראשון לרבני הציונות הדתית, עמד בראש מערך הגיור קרוב לעשור שנים.

גלעד קריב: הציונות הדתית היא זו שהפילה את הכדור, היא זו שיישרה קו לימין, היא זו שמסובבת את ראשה כל פעם ימינה לראות מה אומרים החרדים, והמובן הזה אך סימלי שהבית היהודי הוא זה שמפיל את החוק, לא המפלגות החרדיות.

גלעד קריב: אם הבית היהודי היה מעוניין לקדם רפורמה בתחום הגיור, הוא היה יכול לעשות כן.

גלעד קריב: אבל הבית היהודי הוא זה שהכשיל את רפורמת הגיור, החרדים לא רלבנטיים להתדיינות הזאת.

גלעד קריב: פעם נוספת, לצערי הרב, מי שבוגדים, אני מצטער על המלה הקשה, בוגדים בשליחות הציונית והלאומית שלהם לקרב רחוקים, זה בראש ובראשונה ומורי הוראה של הציונות הדתית.

רות קלדרון: רוצה להביע את הערכתי לתנועה הרפורמית ולתנועה הקונסרבטיבית, שהתאפקו ונשארו מחוץ, וזה סוג של ג'סטה כי הם יכלו להילחם, ואמרו, אנחנו לא נוגעים בדבר כאן.

רות קלדרון: יהיה גיור אורתודוקסי רק פתוח לרבני ערים, ואנחנו באמת ב"יש עתיד" בתקווה שלי הראשונה, בשותפות עם הבית היהודי, לא לנסות סתם לפתח מחלקות, אלא לנסות לקרב במקומות שיש סטטוס קוו ברוח מה שאמרת.

רות קלדרון: אבל אם היית יכול כאן, כמו שאומרים בוועדות כאן, גם לתת זמן, כלומר, אני רואה שאתה בא ברוח טובה.

רות קלדרון: אבל באמת גם להגיד בשנה הזאת אנחנו נפתור את הבעיות האלה, כי אני כן רואה את הבעיה של יהדות התפוצות, והיהודים קונסרבטיבים והרפורמים בארץ, וגם הם יהודים ובני אדם, והרב שלהם הוא הסמכות שלהם, כל אדם מקבל את הבית דין שהוא מקבל, והוא יורה לך מה לעשות.

רות קלדרון: אני חושבת שזה יפה מצדכם, וזה מכובד שאתם לא פתחתם כאן עוד חזית, הכוונה היא כוונה באמת לפשרה ולרצון טוב.

רות קלדרון: אני מצפה מכם שהסמכות כרגע בידכם לבוא לפשרה ולרצון טוב.

מרדכי יוגב: ראשית, בורחים פה אנשים לדיון היותר פומבי, ועדת חוקה.

מרדכי יוגב: אבל אני חושב שאין ספק שתפקיד המדינה, מדינת ישראל, להגדיר את הקולקטיב היהודי.

מרדכי יוגב: ברור שזה תפקידה, ואני חושב שזה ההבדל היסודי בין היותנו בגלות, לבין היותנו היום ברוך השם מדינה, וכמו בכל הסמכויות ההיררכיות - אני רואה פה ואני מברך.

מרדכי יוגב: אני לא מכיר לא את ראש מינהל גיור הרב יצחק פרץ ואת עו"ד יריב קטן שהזכרת, הכרתי את הקודמים.

מרדכי יוגב: אז ראשית לברך אתכם, לברך את הרצון הטוב, ואני חושב שיש עדיין.

מרדכי יוגב: ראשית, אני אומר, כן צריך ליישר לימין, לראות גם מה העולם החרדי אומר, אני אומר את זה לא מההיבט הפוליטי, אני אומר את זה בהיבט הילכתי, שלא נמצא את עצמנו לאחר מכן בספר יוחסין, קרי, שני עמים במדינה, זה החשש היותר יסודי שלי.

מרדכי יוגב: אני אומר מנפשי, זה הדבר היחידי שעליו אני אומר לבית היהודי לפרוש מהממשלה, אם נגיע לנושאים הפוליטיים, שום דבר אחר לא.

מרדכי יוגב: תגיד לו שטחים לצורך העניין, ותגיד לו מחבלים, ואינני יודע מה, ואני איש ביטחוני בעיקרון - - -

רות קלדרון: למה תמיד החשש שלך לאבד יהודים - - - גם אני יהודייה, למה אתה מוכן לאבד אותי?

מרדכי יוגב: תרשי לי, לא מוכן לאבד אותך, ומכיר מספיק חיילים, האמיני לי, וליוויתי לא במאות, בבודדים, לא עסקתי בנושא הזה לעומק, אלא שאני חרד לו, אני עוסק לעומק בנושאים אחרים.

מרדכי יוגב: אני גם לא תמיד מצליח - - -

רות קלדרון: אנחנו שותפים לציונות נכון?

רות קלדרון: והאנשים שאתה מיישר איתם קו לא שותפים לציונות.

מרדכי יוגב: הם יהיו שותפים, ואילולי חוק הפיגוע של חוק השוויון בנטל הם היו שותפים הרבה יותר, והחוק הזה עלול להיות חוק פיגוע בריבוע.

מרדכי יוגב: לכן אני אומר, אנחנו נמצאים פה תחת רצון טוב של מינוי, של צוות חדש במינהל הגיור.

מרדכי יוגב: אני אומר ומבקש, וניתן לפי דעתי שראוי שתהיה במדינת ישראל.

מרדכי יוגב: את צדקת שלשון החוק כנראה לא נותנת לרבנות הראשית את הסמכות הבלעדית, ראוי שכך יהיה, ולצורך העניין אפשר לתקן את זה בחצי שורה בחוק הזה, או אפילו ברוח הדברים כפי שרצו להקים, מוריי ורבותיי לצורך העניין, הרב צפניה דרורי, והרב דרוקמן, והרב נחום רבינוביץ הם לכאורה מונו כגוף מנחה.

מרדכי יוגב: ואני אומר אף על פי ראוי היה שבראש הגוף המנחה יעמוד ראש אבות בתי הדין, לצורך העניין היום זה הרב יצחק יוסף, ומחר זה יהיה מישהו אחר, וכאשר הוא יעמוד בראש הדבר, ומתוך הרצון הגדול הזה, ותנו לדבר גם לצורך העניין שהם יבואו עם התשובות בנושא עומק כזה, אנחנו מדברים על נושא עומק של מערכת הביטחון, אמרו שלושה חודשים מוקדם מדיי, נתנו למערכת הביטחון חצי שנה.

רות קלדרון: מאבדים את היהודים, לפי מה ששמענו אנשים מוצאים פתרונות אחרים.

מרדכי יוגב: אנחנו עלולים לאבד, ואנחנו עלולים למצוא את עצמנו פה עם ספרי יוחסין חס ושלום.

מרדכי יוגב: לכן אני מציע, שברגעים האחרונים הללו, למרות שחבר הכנסת שטרן איננו פה, ולמרות שהוא נמנע מלדבר איתי על אף שאני כן מעריך אותו, אומר לו את זה כל הזמן, וגם את הנמרצות שלו לפתור בעיה.

מרדכי יוגב: אבל אומר, ניתן, או בחצי שורה בחוק, או בהסכמה שבראש הגוף המנחה יעמוד ראש אבות בתי הדין, לצורך העניין הרבנות הראשית, ואז יובהר, וסיפרתי מה אני יודע מתוך ביתו של הרב אברהם שפירא, שכל רבני הקהילות שמונו, הוא לא ראה צורך לעבור על תיקיהם.

מרדכי יוגב: על אחד הוא ראה צורך לעבור, ועל השני הוא אמר, קחו את זה לרב אליהו, אני לא יודע לפתור את הבעיות האלה.

מרדכי יוגב: קרי, הוא דרש דיון נוסף, קרי, לא הייתה פה פסילה גורפת, הפוך, היה פה אישור גורף ברוח שמדבר עליו הרב יצחק פרץ, והיה פה בנקודות שבהן הוא רואה בעיה להחזיר את הדיון פנימה ולראות איך פותרים אותה.

מרדכי יוגב: יש לי עוד דברים בפרטים, אני לא רוצה לגעת פה ולא להלאות, אבל ברוח הדברים הללו, אם היינו מצליחים להחזיר את זה אפילו בתוך הוועדה הזאת, אני חושב שהיינו מצליחים לקדם את הדברים, כי באופן המעשי לגמרי עם כל רוח הדברים שהוצגה פה על ידי כל הדברים.

מרדכי יוגב: צריך להחזיר את זה לשולחנה של הרבנות, ולהשהות את החקיקה כדי שלא נפגע, כפי שפגענו בגיוסם של חרדים בחוק השוויון בנטל, אנחנו עלולים לפגוע בשלמות עם ישראל אם החוק הזה יחוקק.

יואל רזבוזוב: תודה לחבר הכנסת יוגב.

<יוגב קרסנטי: תודה רבה לך אדוני היושב ראש, רבותיי חברי הכנסת, אני מודה לכם על הכינוס.

<יוגב קרסנטי: תודה רבה על כינוס הדיון החשוב הזה.

<יוגב קרסנטי: הסוכנות היהודית והעומד בראשה נתן שרנסקי, פועלים מזה כשני עשורים להסרת מכשולים שעומדים בפני עולים חדשים בבואם להתגייר ולהשתלב בחברה הישראלית.

<יוגב קרסנטי: גלי העלייה הגדולים בשנות התשעים הביאו לנו 307 אלף עולים - - - ילדים שאינם מוכרים כיהודים.

<יוגב קרסנטי: בתפוצות כולנו מכירים את התהליכים שקורים שם, והיום יותר ויותר מועמדים לתכניות של תגלית ומסע כשהם באים ורוצים להשתלב בתכניות של תגלית ומסע, הם נאלצים לשקול האם יש להם סיכוי בסופו של התהליך להיות אזרחים שווים במדינת ישראל, וזה משחק תפקיד בהגעה שלהם.

<יוגב קרסנטי: הרשויות בישראל למרות הניסיונות שלהם לאורך השנים לא הצליחו לטעמנו לקדם מדיניות שהיא מספיק מקבלת את המבקשים להתגייר ולהצטרף לעם היהודי, אנחנו סבורים שהשעה מחייבת אותנו לנקוט פעילו הרבה יותר אינטנסיבית, ואנחנו נמשיך לתמוך בקידום של מדיניות כזו.

<יוגב קרסנטי: תודה רבה.

יואל רזבוזוב: תודה רבה.

<אלעד קפלן: היה חשוב לי להגיד פשוט כמה מלים פה לפני שיוצאים לוועדת חוקה.

<אלעד קפלן: אני חושב שיש חשיבות גם בדיון פה, כי בעצם מדובר בקיבוץ הגלויות הישראלי, וגם כי יש את הנוכחות של בעלי התפקידים החדשים במערך הגיור, שאני מקווה שגם יביאו רוח חדשה לתפקיד.

<אלעד קפלן: אנחנו מסייעים ומלווים מאות מתגיירים מדי שנה, ודבר אחד ברור לי מתוך כל הבעיות שאנחנו נאלצים להתמודד איתן, וזה שלא מדובר בבעיה של המתגיירים בלבד, גם לא מדובר בבעיה שאנחנו יכולים לטפל בה בתוך מגדל השן הרבני, בתוך חדרים סגורים של מועצת הרבנות הראשית, זאת בעיה של כלל החברה הישראלית.

<אלעד קפלן: כי כשבאים למתגיירת שמגיעה אלינו ולא מסכימים לגייר אותה בגלל שהיא גרה בקיבוץ, לא מערערים רק על הזכות של אותה מתגיירת להתגייר, הם מערערים על הזהות היהודית של כל מי שחי בקיבוץ.

<אלעד קפלן: כאשר לא נותנים לאדם להתגייר בגלל שלאחר הגיור רוצה ללכת ללמוד לימודים בחוץ לארץ – היה לנו מקרה כזה לאחרונה, לא מערערים רק על הזכות שלו להתגייר, אלא על הזכות של כל יהודי שרוצה לנסוע לחוץ לארץ, ללמוד, לטייל, הם לא מאמינים באפשרות של חיים יהודיים שחורגים מאיזשהו דלת אמות מאוד מצומצמות, וזאת בעיה שצריכה לגעת בכל אדם יהודי, והפתרונות כאדם ציוני וכאדם דתי אני אשמח לראות פתרונות ממלכתיים, פתרונות שיבואו ממדינת ישראל.

<אלעד קפלן: אבל אם הפתרונות האלה לא יבואו, נצטרך להגיע לפתרונות עצמאיים.

<אלעד קפלן: יש בתי דין עצמאיים שכבר פועלים היום, אנחנו יודעים שמספר המתגיירים שמגיעים לשם הולך ועולה עם הזמן, ולכן צריך פתרון גם בחקיקה.

יואל רזבוזוב: תודה.

יואל רזבוזוב: אחרון הדוברים, הרב רפאל פראנק, ראש לשכת הרב הראשי לישראל.

<רפאל פראנק: אני שמח שהדיון נעשה בעיקר סביב הנושא הפרוצדורלי ולא סביב המהות של הגיור.

<רפאל פראנק: כולם מסכימים שהמהות היא צריכה להיות גם לפי התפיסה של חבר הכנסת שטרן, לא מדברים על שינוי, פרוצדורה, יותר קל, אנחנו מסכימים לכל הדברים הללו.

<רפאל פראנק: בעיקרון יש עוד מערכה אחת שאפשר להתמודד איתה בסוגיה הקשה הזאת שמתעלמים ממנה - - - יהדות.

<רפאל פראנק: אנחנו מדברים על עשרות משפחות, מאות אלפי משפחות שמגיעות, שבשורשים שלהם בוודאי יש ממצאים שהם יהודים, ותפקיד קשה מאוד לנו לעשות את הדבר, לחפש את הזהות, כי מי שבא בעיקרון יש משהו במשפחה שלו, בשורשים שלו, אבל יותר קל להטיל את העומס עליו, לך תתגייר, אז פתרת את הבעיה.

<רפאל פראנק: אם אנחנו צריכים לקבל על עצמנו, וזה צריך לבנות מערך, אנחנו כבר נמצאים בשעת האפס, כי הרבה מהמשפחות והמידע שקיים לדורות הקודמים הולך ונעלם.

<רפאל פראנק: זה דבר שהיה התפקיד שלנו לעשות אותו, מכיוון שאם היינו פותחים איזשהו מערך מסוים לבירור יהדות יסודי, בסיסי, לקבל את כל המידע מה שנמצא היום ואפשר עוד להשתמש בו, היינו רואים שמספר גדול של אותם אלה שעוברים את תהליך הגיור בכלל לא היו צריכים לעבור את ההליך הזה, הם בכלל יהודים, הם באים מבית יהודי, לפחות מה שקשור לאמהות.

רות קלדרון: מה חסר כדי לבצע את זה?

יצחק פרץ: בתי הדין עמוסים.

יואל רזבוזוב: ניהלנו דיון אחד בנושא.

<רפאל פראנק: זה נושא שיפתור חלק גדול מהסוגיה שאנחנו מדברים עליה.

יצחק פרץ: היום מי שיבקש עושים לו בירור יהדות.

יואל רזבוזוב: רק דיברנו על צורה של בירור יהדות, ובית הדין הרבני שכל הפרוצדורה היא לא נעימה, דיברנו על זה.

יואל רזבוזוב: אם אתם מוכנים לשיתוף פעולה, נשמח לשתף פעולה ולעשות סדר בעניין הזה, כי ההליך הזה חשוב.

יואל רזבוזוב: פרופ' זאב חנין נתן לנו כאן נתונים, אנחנו יכולים לחשוף הרבה יהודים שהתקלו בהמשך באותן הבעיות, וזה הזמן.

יואל רזבוזוב: עוד פעם, אנחנו צריכים לעשות את ההליך הזה מסודר ומזמין, ולא מרחיק.

יואל רזבוזוב: יש הרבה בעיות, אבל אם אתם מוכנים לשיתוף פעולה, נשמח.

יואל רזבוזוב: חברים, תודה רבה, היה דיון חשוב.

יואל רזבוזוב: נקווה שיצליחו בוועדת חוקה.