ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 19, פרוטוקול מספר 270, 2014-10-29 09:15

עמרם מצנע: בוקר טוב לכולם.

עמרם מצנע: אני מקדם בברכה את המשתתפים, את פרופסור מנחם בן-ששון ואת כולכם שבאתם, בלי לנקוב בשמות, ואת חבר הכנסת שמעון אוחיון.

עמרם מצנע: אנחנו במפגש המסורתי לרגל פתיחת שנת הלימודים האקדמאית שיצאה לדרך לפני שבוע.

עמרם מצנע: עיינתי הבוקר בסיכום פתיחת שנת הלימודים האקדמאית של שנת תשע"ד ועיינתי בפירוט הנושאים שרשמנו אז וזה מעניין.

עמרם מצנע: אני רוצה לעבור אתכם על זה כי נדמה לי שמעבר ללימודים, לסטודנטים ולפעילות המחקרית הרבה, רשמנו לעצמנו כמה דברים והם לאט לאט גם קורים.

עמרם מצנע: רשמנו אז את הודעת שר החינוך לפיה הקים ועדה ציבורית שתבחן תוך חודשים ספורים את היחסים בין הממשלה, מל"ג-ות"ת, ואני יכול לבשר לכם שכל תחום הסדרת המשילות בנושא ההשכלה הגבוהה נמצא בדרך ובעצם אושר על ידי הממשלה ויבוא לחקיקה, אני מקווה, כבר במושב הזה.

עמרם מצנע: זאת בהחלט מטלה כבדה, רגישה ומורכבת.

עמרם מצנע: אני הבטחתי לראשי מל"ג שבוועדה נעשה את הכול כדי שחלקנו בתהליך הזה יהיה יעיל, מהיר וענייני.

עמרם מצנע: דיברנו על כך שה-ות"ת יציג פעם בשנה בוועדת החינוך את תקציב ה-ות"ת שהוא בעצם תקציב ההשכלה הגבוהה כולו ואכן זה יקרה עוד לפני פרישתו של פרופסור טרכטנברג.

עמרם מצנע: למרות החופש האקדמי המוחלט, אני חושב שיש טעם וערך בהצגת התקציב.

עמרם מצנע: לא אמרתי אישור התקציב אלא הצגתו, דבר שיאפשר לכולנו בשקיפות מתאימה לשמוע, לבקר, להעיר ולהאיר.

עמרם מצנע: בחינות הבגרות והבחינות הפסיכומטריות.

עמרם מצנע: אני מניח שפרופסור בן-ששון יעמוד על זה.

עמרם מצנע: אנחנו נמצאים בתחילתה של דרך הייתי אומר חדשה והיא מעניינת כי קרה תיאום טוב לרוחב בין השותפים ועל כן יש גם סיכוי שזה יצא לדרך.

עמרם מצנע: דיברנו אז על מיקום מדעי הרוח.

עמרם מצנע: נדמה לי שהנושא הזה מונח על שולחננו ונשמע עליו.

עמרם מצנע: קידום אוכלוסיות חלשות או כפי שנהוג פוליטיקלי קורקט לומר מוחלשות כי אנחנו אשמים ולא הם אשמים בזה שהן חלשות.

עמרם מצנע: דובר על עולים חדשים, על חרדים ועל ערבים.

עמרם מצנע: גם בעניין הזה עסקנו הרבה בשנה האחרונה ויש כאן התקדמות.

עמרם מצנע: מעבר מכללות הוראה ל-ות"ת.

עמרם מצנע: ציפינו שהמעבר יצא ברגל מתאימה אבל הוא נמצא בדרך.

עמרם מצנע: אנחנו בהחלט נקיים די בקרוב דיון בנושא הזה כדי לוודא שכל העבודה שהושקעה בכך וההחלטות האסטרטגיות שנלקחו לא יופרעו על ידי עניינים פקידותיים טכניים וכדומה כי הנושא הזה הוא חשוב מאוד.

עמרם מצנע: מצב הסגל האקדמי.

עמרם מצנע: עסקנו השנה בסגל הזוטר ואני יודע שיש התקדמות כאשר לפחות שתי מכללות חתמו ואני מקווה מאוד שהיתר יהיו בדרך.

עמרם מצנע: אני לא רואה כאן את גדי, אבל בהחלט הייתה התקדמות מעניינת.

עמרם מצנע: הסטודנט הישראלי, זכויות, חובות, מצבו הכלכלי, ועל כך נשמע מההתאחדות.

עמרם מצנע: תכניות לימודים לבוגרי תיכון שאינם עומדים בדרישות הסף ללימודים אקדמיים.

עמרם מצנע: אני יכול לומר שאנחנו מאוד ערים לעניין הזה ולפחות גם בנושא של המכינות הקדם-אקדמיות בוצע השנה צעד גדול קדימה בכך שכל התחום עובר ל-ות"ת, דבר שבהחלט יפתח את הדרך גם לאחידות בין המכללות השונות לגבי תנאי הקבלה והנושאים השונים הקשורים בסטודנטים וגם פיקוח יותר הדוק על הנושא האקדמי, הנושא הלימודי, וגם הוצאה מחוץ – מי שמכיר את המונח שרשרת המזון – גוף מינהלי שהיה מתווך בין תקציב המדינה, בין המדינה לבין הסטודנטים והאוניברסיטאות.

עמרם מצנע: אני גם מקווה שכתוצאה מכך שזה עובר ל-ות"ת, גם האוניברסיטאות והמכללות שיש להן את המכינות הקדם-אקדמיות אכן ייכנסו לעניין הזה קצת יותר ברצינות ולא רק איזה דבר חיצוני שנמצא ליד האוניברסיטה ובמידה מסוימת משמש צינור לקבלת סטודנטים, כסף, תקציב ואני מקווה מאוד שהנושא הזה בהחלט יבוא לידי ביטוי.

עמרם מצנע: סוף סוף תיקנו את החוק ואת התקנות לסטודנטים בעלי צרכים מיוחדים, דבר שהיה פרוע מאוד ואנחנו מקווים שייכנס גם כן לאיזשהו תהליך.

עמרם מצנע: יש התקדמות מאוד מרשימה בנושא המעונות כאשר מסתכלים כמעט על כלל האוניברסיטאות והמכללות.

עמרם מצנע: אני מקריא מתוך מה שסיכמנו לפני שנה.

עמרם מצנע: חשוב מאוד בדרך כלל לא רק לקיים דיונים ולכתוב סיכומים, אלא גם לעקוב ולראות שאכן הדברים מתבצעים ונעשים.

עמרם מצנע: נדמה לי שאפשר לראות את החצי המלא של הכוס או את חצי הכוס המלא שהוא בהחלט מעודד.

עמרם מצנע: יש עוד המון מה לעשות ואני מניח שנשמע כאן ונמשיך ללוות ולהיות שותפים לאורך שנת הלימודים הקרובה.

עמרם מצנע: סדר הדברים יהיה שפרופסור בן-ששון, נשיא ור"ה, יפתח, אחר כך ניתן להתאחדות הסטודנטים בתקווה שאורי יספיק להגיע וכמובן נמשיך במל"ג והמשתתפים בדיון.

עמרם מצנע: ברוך הבא חבר הכנסת שמולי.

מנחם בן-ששון: כבוד היושב ראש, חברי הכנסת הנכבדים, עמיתיי לקהילה האקדמית בישראל ואני מתכוון לכולם, חברים שעוסקים בניהול המכללות השונות, חברים בקהילה האקדמית, קרי הסטודנטים, וגם מי שנמצא אתנו במשך כל השנה, העוסקים בצורכי ציבור באמונה.

מנחם בן-ששון: לגבי שנת העבודה הקודמת פירט לפרטים יושב ראש הוועדה והנחה אותנו לתת לעצמנו דין וחשבון מאין יצאנו ולהיכן הגענו.

מנחם בן-ששון: אני חושב שיש הבדל בין דברים שהם חשובים לבין דברים שהם מכוסים ומושכים תשומת לב.

מנחם בן-ששון: לטעמנו הדבר החשוב ביותר שהתרחש בהשכלה הגבוהה השנה – ואני מדבר גם בשם חבריי הנשיאים – הוא הדיון בחוקי המשילות ובמתווה המשילות, ואני מניח כמובן לפתחה של הוועדה או לפתחכם חברי הכנסת את התוצאות בתקווה שהחקיקה לא תהיה מייסרת ושנסתכל על התמונה הכוללת ונראה עד כמה ניסו להגיע לאיזון מרבי במסקנות והרי הם ניתנים לקריאה ב-83 עמודי הוועדה באתר ועדת המשילות בראשה עמדה פרופסור חגית מסר-ירון.

מנחם בן-ששון: יש לפעמים שעוסקים בשאלות נקודתיות ולעתים מתקנים תיקון גדול שממנו יתד ופינה ולאחר מכן חיים תקינים שצריכים לבוא.

מנחם בן-ששון: ניתנה לנו הזדמנות פז בשיתוף פעולה בין ראשי מערכת ההשכלה הגבוהה, בין קברניטי המדינה, כנסת ישראל ויבוא היום שהחוק יצא לדרך, ושוב, אני מקווה שהוא יצא באיזון הדרוש בדומה למה שהציע ועדת המשילות.

מנחם בן-ששון: לכל אחד מאתנו יש הערות פה ושם, אפשר לשפץ שם ופה, אבל עצם המהלך והצורך להשלים אותו מוטל על כתפי הוועדה ויושב ראש הוועדה ועינינו נשואות אליו כדי שהמהלך הזה הוא מהלך שישלם.

מנחם בן-ששון: כאן יש לי הזדמנות לומר פסוק שכדאי שנשנן לעצמנו, ומי שיושב כאן בחדר יודע אותו אבל כדאי שנאמר אותו גם לכלל ישראל כי הדיון שלנו בשידור.

מנחם בן-ששון: מנוע הצמיחה האסטרטגי של מדינת ישראל הוא ההשכלה הגבוהה והמחקר.

מנחם בן-ששון: הרבה פעמים אנחנו נאלצים לסמוך על כל מיני פתרונות מזדמנים.

מנחם בן-ששון: אנחנו חייבים להיעזר בצבא הגנה לישראל, אנחנו נעזרים בכל מיני כלים טכניים אבל למה אנחנו עמלים?

מנחם בן-ששון: התוכן של החיים הוא החינוך ובתוכו המחקר וההשכלה הגבוהה היא זו שמופקדת על המנוע הזה.

מנחם בן-ששון: שלא נשלה את עצמנו.

מנחם בן-ששון: יש מדינות שהפקידו את המחקר בכל מיני מכוני מחקר.

מנחם בן-ששון: במדינת ישראל ברובו, כמעט מאה אחוזים שלו, מופקד בידי מערכת ההשכלה הגבוהה.

מנחם בן-ששון: מכיוון שכך, משרד המדע שנציגיו יושבים כאן, משרד החינוך שנציגיו יושבים כאן, הם המפעילים אבל הפועלים – במירכאות או שלא במירכאות – אלה אנחנו, הסטודנטים, החוקרים, וזה הסוד האמיתי של ההצלחה כששואלים אותנו איך אנחנו עושים את זה.

מנחם בן-ששון: משתמשים בזה סטרט-אפ ניישן.

מנחם בן-ששון: אני תמיד אומר שהסטרט-אפ של הסטרט-אפ נמצא כאן כי לפני שהקימו את מדינת ישראל, הניחו את אבני הפינה ב-1918 לאוניברסיטה העברית שנפתחה ב-1925.

מנחם בן-ששון: אומר שלפני שיוצאת לדרך פוליטית, מדינית, כלכלית, בונה קודם מערכת השכלה אומרת משהו.

מנחם בן-ששון: אדוני היושב ראש, כמו שנאמרו הדברים ב-1918 וב-1925 בקדם מדינה, אנחנו עומדים היום בקדם התקנון של דברים רבים שנבנו טלאים טלאים ולך ניתנה ההזדמנות לתת את המסגרת באמצעות ועדת החינוך.

מנחם בן-ששון: אני רואה את עניין המשילות כעניין מכריע שאנחנו נלך לאורו בשנה הזאת ואני מקווה שנצא לדרך תקינה.

מנחם בן-ששון: הנושא השני שהיה לפתחנו והוא אילוץ – דיברתי על הדבר החשוב ועכשיו אני אדבר על דבר שהיה דחוף – צוק איתן.

מנחם בן-ששון: יצאנו למערכה.

מנחם בן-ששון: מי היה במערכה הזאת?

מנחם בן-ששון: 8,000 סטודנטים.

מנחם בן-ששון: אין מוסד שלא יודע למנות את הסטודנטים שלו שיצאו למערכה, עד כמה קשה היה להם ועדיין קשה לחזור.

מנחם בן-ששון: הסטודנט הישראלי גם עובד בקיץ.

מנחם בן-ששון: אדוני היושב ראש, עדיין לא הגענו למצב המתוקן במדינות שסטודנט הוא סטודנט בזמן מלא, שהוא מתוגמל, שהוא מתוקצב, שהוא יכול ללמוד בראש שקט.

מנחם בן-ששון: ואם במדינות העולם הסטודנטים לא משרתים בצבא, ואם במדינות העולם הסטודנטים הם אנשים צעירים ועדיין לא הקימו משפחות, במדינת ישראל על אחת כמה וכמה.

מנחם בן-ששון: מבצע צוק איתן נתן את אותותיו ואני אדבר על שתי אותות שהיו בו ועל שלישית שהתבשרנו עליה בימים האחרונים וזאת לא בשורה טובה.

מנחם בן-ששון: אני מדבר עכשיו על שלוש תוצאות.

מנחם בן-ששון: התוצאה הראשונה.

מנחם בן-ששון: היו אוניברסיטאות ומכללות שהיו בקו החזית.

מנחם בן-ששון: אני לא מדבר על מכון ויצמן ברחובות שם נפל ריקושט אחד או שניים ועל האוניברסיטה העברית אלא על מכללת ספיר, על אוניברסיטת בן-גוריון, על אשקלון.

מנחם בן-ששון: אני לא יכול לדבר בשם כל מוסד אבל המערכה האקדמית לא הייתה שונה בתוך מדינת ישראל כולה.

מנחם בן-ששון: נוסף על כך, הסטודנטים.

מנחם בן-ששון: כבר אמרתי, הם גם היו במערכה וגם היו צריכים אחר כך לחזור ולא היה להם את הקיץ לעבוד.

מנחם בן-ששון: רובנו ניסינו למצוא מלגות לסטודנטים שחוזרים כדי שנוכל לעזור להם במשהו בצד הכלכלי.

מנחם בן-ששון: אני אומר את זה משום שאולי יש מקום לחשוב שיימצא מקור לכך וכבר דיברתי קודם על כיצד מטפלים נכון בסטודנטים במדינות העולם.

מנחם בן-ששון: סטודנט בזמן מלא.

מנחם בן-ששון: סטודנט פול טיים סטיודנט.

מנחם בן-ששון: זה לא משאת נפש למדינה ששמה את ההשכלה הגבוהה בראש מעייניה.

מנחם בן-ששון: הנושא השני שקשור במערכת צוק איתן והוא לא משני ואני מנסח אותו בדיבורים זהירים.

מנחם בן-ששון: בכוונתי לבוא אל היושב ראש בחדר סגור ולדבר ביתר פירוט.

מנחם בן-ששון: עסקתם בזה בכמה מוועדות הכנסת.

מנחם בן-ששון: הנושא הוא סוגיה שאני קורא לה ההדרה.

מנחם בן-ששון: יש חרמות גלויים.

מנחם בן-ששון: אנחנו מנהלים מערכה כ-ור"ה ואנחנו מנהלים את המערכה מול הגופים שצריך לנהל אותה באמצעות נשיאי אוניברסיטאות בכירים דווקא בארצות הברית כדי ליצור חזית כנגד חזית.

מנחם בן-ששון: חזית נגד האגודה האנתרופולוגית עם למעלה מ-10,000 אנשים יצרה איזושהי מערכה.

מנחם בן-ששון: האגודה האנתרופולוגית הישראלית ניסתה להילחם.

מנחם בן-ששון: החרמות הגלויים, דיברנו עליהן ונמשיך לדבר עליהן.

מנחם בן-ששון: הכנסת, משרד החוץ ואנחנו כ-ור"ה נמצאים במערכה הזאת ועוקבים אחריה ומנסים לתת, לא אומר מלחמה שערה כי זה לא פשוט.

מנחם בן-ששון: צריך בתחבולות לעשות אותה.

מנחם בן-ששון: אבל יש תופעה שאני מגדיר אותה כהדרה.

מנחם בן-ששון: אני אנסח אותה היום בזהירות.

מנחם בן-ששון: ההדרה יכולה לבוא לא בצורה של אמירה בוטה האומרת אני נגד מוסדות החינוך במדינת ישראל, אני נגד אוניברסיטה זו או אחרת, אלא ההדרה היא שכאשר יש כינוס ואני לא מצליח לבוא עכשיו, או תגיד, זה באמת בטוח אצלכם?

מנחם בן-ששון: בטוח אצלנו לא פחות מאשר באוטבה, בטוח אצלנו לא פחות מאשר בחוצות לונדון, גם בספיר, גם באשקלון וגם בירושלים.

מנחם בן-ששון: אבל שאלות שלא שאלו אף פעם, אולי היום נשאלות והתפוסה של כיסאות המדענים בכינוסים, אני חושש.

מנחם בן-ששון: אני אומר שוב שצריך יהיה לדבר על כך בנפרד ולא היום אבל זה על סדר היום האקדמי שלנו.

מנחם בן-ששון: מה קורה בהמלצות?

מנחם בן-ששון: האם אנחנו זוכים לאותה היענות?

מנחם בן-ששון: צריך לאסוף נתונים.

מנחם בן-ששון: מיפינו קצת.

מנחם בן-ששון: אני אומר לכם היום חברים ואני אומר לכל היושבים כאן בחדר שאנחנו צריכים להיות קשובים, ערניים ולמצוא דרך לדווח.

מנחם בן-ששון: אם מישהו רוצה לדווח אלי, בבקשה, אני אוסף את הדברים במסגרת ועד ראשי האוניברסיטאות, בקשר עם ציבור, עם הגוף בכנסת שהוקם ובקשר עם הגוף במשרד החוץ.

מנחם בן-ששון: אם לא נהיה תלויים זה בזה, איך השלימו אצלנו במחנות הצבאיים את הדברים?

מנחם בן-ששון: אני לא משלים את המשפט.

מנחם בן-ששון: זאת סוגיה שאני מגדיר אותה כסוגיה חשובה.

מנחם בן-ששון: היא לא תולדה ישירה של צוק איתן אבל בצוק איתן התחילו אולי להיות רמזים כי לא באו בהתחלה בגלל בעיות ביטחון.

מנחם בן-ששון: בואו נשים לב אל התופעה הזאת.

מנחם בן-ששון: אנחנו מוטרדים.

מנחם בן-ששון: הסוגיה הבאה שיצאנו אליה לדרך אבל זאת שנה ראשונה שאנחנו נלך בה היא הסוגיה של השילוב החדש בין בחינות הבגרות לבין הבחינות הפסיכומטריות.

מנחם בן-ששון: חברים, אדוני היושב ראש וחבריי חברי הכנסת, זאת הזדמנות פז למערכת החינוך, לבתי הספר, למחנכים, למנהלים, לתלמידים וגם להורים לפתוח דף חדש במערכת החינוך.

מנחם בן-ששון: אם אנחנו היינו הסיבה לכך שמישהו התמכר לבחינות מסוימות נוספות על בחינות הבגרות, אנחנו בדרך להוריד את האימה הזאת.

מנחם בן-ששון: ככל שהמהלך הזה יהיה תקין, ככל שהאמינות של בחינות הבגרות, טוהר הבחינות יהיה אמיתי – אני מדבר על דברים בצורה פשוטה, על העתקות – וככל שהפער בין ציון המתכונת של בית הספר לבין ציון הבגרות החיצונית יהיה קטן יותר, זאת אומרת, נוכל לסמוך על השניים, כך לא נשאל שאלות.

מנחם בן-ששון: ניקח את ציון הבגרות ונגיד שאלה שהם טובים מכולם ייכנסו לפי ציון הבגרות.

מנחם בן-ששון: באזורים שצריך לתת תשומת לב מיוחדת, נמצא גם לזה פתרון.

מנחם בן-ששון: גם היום יש, בוודאי באוניברסיטאות, מסלול לקבלת אנשים שהגיעו מרקע שיותר קשה ללמוד בו.

מנחם בן-ששון: נגיד את הדברים בצורה כוללת, כי יש לזה הגדרות שונות בכל אחת מהאוניברסיטאות.

איציק שמולי: אבל אתם מתחייבים לשיעור מסוים מסך הסטודנטים שתקבלו, לרף מינימום לא פסיכומטרי?

מנחם בן-ששון: אנחנו כבר היום מקבלים אלפים.

מנחם בן-ששון: יש 310 אלף סטודנטים.

מנחם בן-ששון: רבבות סטודנטים כבר היום מתקבלים במערכות האקדמיות בישראל – מכללות מתוקצבות, מכללות שאינן מתוקצבות, אוניברסיטאות – בצורה הזאת.

מנחם בן-ששון: אנחנו מקווים שנצליח תוך שלוש שנים – נתנו לעצמנו זמן – להגיע לכך ששלושים אחוזים יתקבלו במסלול הזה.

עמרם מצנע: לפי בחירה של הסטודנט.

מנחם בן-ששון: כן.

מנחם בן-ששון: הוא לא צריך בחינה פסיכומטרית, הוא יביא את בחינות הבגרות.

מנחם בן-ששון: כיוון שלא רצינו לחכות שלוש שנים, אנחנו הלכנו למהלך ובתשע"ו אנחנו כבר הודענו, ובדצמבר אנחנו נפרסם מה צריך להיות הציון, שברוב הפקולטות תלמידים יתקבלו על פי בחינות בגרות, אם ירצו, לפי בחינות בגרות בלבד.

מנחם בן-ששון: האם נבטל לגמרי את הבחינה הפסיכומטרית?

מנחם בן-ששון: זה אני מניח שאף אחד לא רוצה כי יש מישהו שהיו לו שיגיונות עת היה תלמיד בתיכון והוא רוצה במקרה כזה לעשות בחינה פסיכומטרית ויתקבל על פיה, ובלבד שיש לו בחינת בגרות תקפה.

מנחם בן-ששון: זאת אומרת, אין מסלול בלי בחינת בגרות.

מנחם בן-ששון: מי שירצה להתקבל, יביא בחינת בגרות תקפה, יגיד שלא יתחשבו בבחינת הבגרות אלא יתחשבו בבחינה הפסיכומטרית.

עמרם מצנע: במכינות הקדם אקדמיות יש מסלול לא בחינת בגרות.

מנחם בן-ששון: לא רציתי להרחיב אבל המכינות הקדם אקדמיות הן פנינת ההשכלה הגבוהה בהרבה מובנים.

מנחם בן-ששון: אני לקחתי נתונים מהאוניברסיטה העברית, לא יהיה לי זמן להציג אותם כי בעוד שתי דקות נגמרו עשר הדקות שניתנו לי.

מנחם בן-ששון: הדבר היפה הוא שבעוד שיש נשירה, תלוי באיזו מחלקה, בין 15 ל-20 אחוזים ממי שמגיע מהשטח, מי שהלך למכינה – יש לך 97 אחוזים הצלחה במערכת ההשכלה הגבוהה ולאו דווקא באוניברסיטת האם שעשתה את המכינה.

מנחם בן-ששון: המכינות הן אחד השערים היפים ביותר למערכת ההשכלה הגבוהה.

מנחם בן-ששון: פתחו אותן, טפלו בהן, זה מסלול חשוב.

מנחם בן-ששון: מדעי הרוח.

מנחם בן-ששון: אל תשתמשו בביטוי קריסת מדעי הרוח.

מנחם בן-ששון: זה לא נכון.

מנחם בן-ששון: זה לא נכון משום שבאוניברסיטה העברית לפני שנה היו 13 אחוזים נוספים במדעי הרוח.

מנחם בן-ששון: אל תשתמשו משום שהלימודים המתקדמים – שוב, אני אביא את הדוגמה מהבית כי אני מכיר אותה – מספר החוקרים שזכו בקרנות מחקר תחרותיות בארץ ובעולם במדעי הרוח, אני יכול לומר היום על אוניברסיטה אחת, אני יודע שאין אוניברסיטה בעולם שיכולה להתחרות.

מנחם בן-ששון: תרומות של תורמים, רק תשומת לב לנושא הזה.

מנחם בן-ששון: לימודים מתקדמים במדעי הרוח פורחים ומשגשגים וזה גם נותן את השלכתו על לימודי הבוגר.

מנחם בן-ששון: אפשר לעשות עוד ויש לנו רעיונות.

מנחם בן-ששון: יצאו לנו השנה שיתופים של עבודה סוציאלית ומדעי הרוח, מינהל עסקים ומדעי הרוח, וזה עובד נפלא.

מנחם בן-ששון: אבני פינה, קוראים לזה ב-ות"ת ויכול להיות שתשמעו את הדיווח ממרב.

מנחם בן-ששון: זה נקרא תכניות העשרה.

מנחם בן-ששון: רובן הן תכניות של מדעי הרוח.

מנחם בן-ששון: אל תספידו דבר שלא מת ואל תספידו דבר שאסור לו למות.

מנחם בן-ששון: הוא יחיה והוא יפרח.

מנחם בן-ששון: יש מי שיש לו תכניות ואני אומר שאצלנו יש תכניות כיצד להחיות וזה לא מתוך עבודה שבדיעבד אלא מתוך אמונה ברורה שאוניברסיטה, יוניברס, לא יכולה להתקיים רק עם כלכלה או פיזיקה או מינהל עסקים או משפטים.

מנחם בן-ששון: אתה לא יכול לכתוב דוקטורט במשפטים אם אין לך מדעי רוח חזקים ולא רק משום שאחוזים ניכרים מהפקולטה למשפטים לומדים מדעי הרוח אלא משום שחלק מהעניין הוא ניתוח של התוכן.

מנחם בן-ששון: אתה עושה כאן חוק, אדוני, אתה תמיד חוזר אל יסודות הקיום של האנשים.

מנחם בן-ששון: לכן אתה צריך מדעי רוח.

מנחם בן-ששון: לכן זאת לא אמירה מן השפה אל החוץ וזה לא משום שאני אישית – ואת זה אפשר למחוק מהפרוטוקול – מגיע מהתחום הזה.

מנחם בן-ששון: לכן, אל תספידו, אל תתפתו לחשוב שאפשר לבנות מערכת אינטגרטיבית – אני מדבר עכשיו על דוקטורטים למשל – בלי שיש לך יסוד חזק מאוד בלימודים העיוניים ולא לחינם נשיא המדינה אמר את הדברים שלו ובכך אני מסיים את דבריי למרות שיש עוד הרבה דברים שחשבתי שאפשר לדבר בהם.

מנחם בן-ששון: נשיא המדינה החליט לפני שבועות אחדים, שבועיים או שלושה, שמלגות של נשיא המדינה יינתנו לסטודנטים העוסקים במדעי הרוח והחברה.

מנחם בן-ששון: זאת הייתה החלטתו של נשיא המדינה שלנו.

<נורית ירמיה: גם משרד המדע יתרום לחלק הזה של מדעי הרוח והחברה לדוקטורנטים.

מנחם בן-ששון: הנה יש לנו מדענית ראשית במשרד המדע שבאה ממדעי החברה, פסיכולוגית חשובה, פרופסור ירמיה שיושבת אתנו, ואני שמח שהמהלך הוא נכון.

מנחם בן-ששון: אני מאמין בו אבל לא רק אני מאמין בו אלא תשאלו גם את דיקן הפקולטה במדעי הרוח במקום א' או תשאלו את דיקן הפקולטה להנדסה במקום ב'.

מנחם בן-ששון: בזה סיימתי את דבריי להיום למרות שהתורה לפנינו ואידך זיל גמור ואין פירושו לך תגמור אלא אילך זיל גמור, לך תלמד.

מנחם בן-ששון: זה לשון גמרא.

מנחם בן-ששון: תודה.

עמרם מצנע: תודה רבה.

עמרם מצנע: תהיה לך כמובן הזדמנות להעיר ולהוסיף בהמשך.

עמרם מצנע: אורי, בבקשה.

<אורי רשטיק: שלום לכולם.

<אורי רשטיק: שוב, תודה ליושב ראש הוועדה על מסורת קיום הישיבה לרגל פתיחת שנת הלימודים.

<אורי רשטיק: אנחנו רוצים היום להציף בפני החברים את נושא איכות ההוראה אבל לפני שגל תרחיב על הנושא, אני אתן קצת נתונים על מה שקורה השנה מבחינת הסטודנטים.

<אורי רשטיק: כפי שחברינו במל"ג תכף יציגו, בשנת הלימודים הקרובה הולכים ללמוד מעל ל-310 אלף סטודנטים במערכת ההשכלה הגבוהה.

<אורי רשטיק: זאת עלייה של אחוז ביחס לשנה שעברה.

<אורי רשטיק: מתוכם 238 אלף סטודנטים ילמדו לתואר ראשון.

<אורי רשטיק: רוב הסטודנטים, כ-84 אחוזים, הם בגילאי 22 עד 23, מתוכם 46 אחוזים בגילאי 22 עד 25 ו-38 אחוזים בגילאי 26 עד 30.

<אורי רשטיק: שוב, אם דיברנו על פקולטות, הפקולטה השכיחה ביותר בקרב הסטודנטיות היא מדעי החברה, אחר כך חינוך ואחר כך הנדסה.

<אורי רשטיק: שימו לב, בקרב סטודנטיות.

<אורי רשטיק: בקרב סטודנטים גברים הפקולטות השכיחות ביותר הן הנדסה, אחר כך מדעי החברה ואחר כך מדעי המחשב.

<אורי רשטיק: קצת נתונים כלכליים שמאוד מאוד מדאיגים ומדאיגים יותר משנה לשנה בקשר לסטודנטים.

<אורי רשטיק: מעל מחצית מהסטודנטים, 56 אחוזים, זוכים – אני לא יודע אם אפשר לקרוא לזה זכייה – לסיוע כלכלי מההורים שלהם כאשר הסיוע הממוצע השנתי לסטודנט הוא 16,497 שקלים.

<אורי רשטיק: זה גידול של 1,200 שקלים ביחס לשנה שעברה, גידול שהוא כמובן לא פרופורציונאלי לשום דבר.

<אורי רשטיק: החציון של הסיוע, אגב, הוא 10,000 שקלים.

<אורי רשטיק: אלה סדרי הגודל.

<אורי רשטיק: צריך לראות ולהבין שככל הנראה, לצערנו הרב, סטודנט או אדם צעיר שאין ביכולת הוריו לסייע לו, כנראה יהיה לו מאוד קשה להיכנס למערכת ההשכלה הגבוהה.

<אורי רשטיק: זה מחיר ממוצע, חציוני ולא המחיר המקסימלי.

<אורי רשטיק: שמונים אחוזים מהסטודנטים עובדים למחייתם, מתוכם 65 אחוזים עובדים כל השנה ולא רק בתקופת הקיץ.

<אורי רשטיק: 65 אחוזים מהסטודנטים עובדים כל השנה.

<אורי רשטיק: זה מעיד על היכולת שלהם להיות סטודנטים טובים יותר וזה מעיד על היכולות הכלכליות של כולנו.

<אורי רשטיק: אגב, מי שלא עובד, תשעים אחוזים מאלה שלא עובדים, לא עובד כי הלימודים לא מאפשרים לו לעבוד ולא כי הוא לא צריך.

<אורי רשטיק: תבינו את המספרים ואת סדרי הגודל בהם אנחנו נמצאים.

<אורי רשטיק: כל שנה אנחנו מציגים את הנתונים ולצערנו כל שנה אנחנו לא רואים מגמת שיפור.

<אורי רשטיק: לא ניכנס לשכר הממוצע.

<אורי רשטיק: אגב, כל הדברים האלה, אחרי ש-44 אחוזים מהסטודנטים מדווחים שהם מקבלים איזושהי מלגה.

<אורי רשטיק: כלומר, גם מערך הסיוע הוא בהכרח לא מספק.

<אורי רשטיק: כפי שאתם יודעים, כל שנה - זה הפך למסורת, זוכה לחשיפה, זוכה לקידום אג'נדות – עורכים את סקר הסטודנט וגם כאן, עת אני אכנס לאיכות ההוראה, אנחנו רואים משנה לשנה ירידה בשביעות הרצון של הסטודנטים מאיכות ההשכלה במוסדות להשכלה גבוהה.

<אורי רשטיק: אנחנו רואים מספר מוסדות שמצליחים לשמור על רף גבוה משנה לשנה.

<אורי רשטיק: השנה שלושת המכללות שאפשר להגיד שהן המובילות מבחינת שביעות רצון מאיכות ההוראה הן מכללת אפקה, המכללה למינהל והמרכז הבינתחומי בהרצליה.

<אורי רשטיק: אני רואה שיושב ראש האגודה מהמרכז הבינתחומי נמצא כאן.

<אורי רשטיק: המוסדות משנה לשנה בעצם אומרים שהם ישפרו, הם יתמודדו, ה-מל"ג וה-ות"ת אומרים שהם ישפרו ואפילו הוקמה ועדה שגל תכף תפרט בנושא, אבל בפועל בסופו של דבר אנחנו רואים שהמוסדות ממשיכים לדשדש ולצערי הרב האוניברסיטאות הן אלה שמובילות את הדשדוש.

<אורי רשטיק: האוניברסיטאות שרוצות שהסטודנטים יהיו מרוצים מאיכות ההוראה, שהסטודנטים יהיו משכילים, שהסטודנטים ילכו למחקר בו כולנו רוצים, אנחנו רואים שהן לא נמצאות בראש הסולם ולצערי הרב גם לא במרכזו.

<אורי רשטיק: אם האוניברסיטה הבכירה ביותר, אני לא זוכר באיזה מקום היא נמצאת אבל אני חושב שהיא במקום ה-20, מצבנו לא טוב.

<אורי רשטיק: זאת נורת אזהרה לוועד ראשי האוניברסיטאות ובין היתר לעתידו של המחקר בישראל, דבר שאתם צריכים לקחת לתשומת לבכם, פרופסור בן-ששון.

מנחם בן-ששון: אני מחזיק את הדין וחשבון.

<אורי רשטיק: כשאנחנו עושים דין וחשבון, אנחנו עושים דין וחשבון.

מנחם בן-ששון: ראשית, אני רוצה לומר שאנחנו מתייחסים אליו ברצינות.

מנחם בן-ששון: שנית, לשלוח אותנו לסוף הרשימה, רציתי להגיד זה לא מדויק, אבל בסדר.

מנחם בן-ששון: אפשר לדייק.

<אורי רשטיק: יש דרך לשפר את זה.

<אורי רשטיק: כלומר, זאת לא גזרה משמים וזה לא מצב נתון.

<אורי רשטיק: יש מספיק מתודות, דרכים ואפשרויות לשנות את שיטת התגמול של מרצים ושל מתרגלים ובטח של סגל אקדמי זוטר שמועסק בשיטת העסקה קבלנית.

<אורי רשטיק: אם זה לא יוסדר, תכף גל תפרט, זה פשוט ימשיך להידרדר.

<אורי רשטיק: אנחנו גיבשנו שורה של המלצות.

<אורי רשטיק: אנחנו חברים בוועדה של ה-ות"ת שמדברת על איכות הוראה.

<אורי רשטיק: ברשותך, אני מעביר את רשות הדיבור לרכזת האקדמית בהתאחדות הסטודנטים, גל פילק.

<גל פילק: תודה.

<גל פילק: כמו שאורי אמר, אנחנו עדים לירידה בשביעות הרצון ואנחנו בהתאחדות קושרים את זה לזה שהיום המערכת האקדמית יותר ויותר מוכוונת מחקר, בין היתר בגלל שיטת התקצוב ובגלל שיטת קידום המרצים.

<גל פילק: אנחנו מסכימים עם העמדה שמערכת ההשכלה הגבוהה היא מנוע צמיחה ויודעים שאיכות ההוראה משפיעה ישירות גם על שביעות הרצון של הסטודנטים אבל גם מונעת נשירה ומשפיעה על איכות הלמידה שלהם.

<גל פילק: לצערנו היא לא זוכה לתשומת הלב ולחשיבות שלדעתנו ראוי שתינתן לה.

<גל פילק: אני אציג בקצרה את העמדה של הוועדה שהוקמה ב-מל"ג, ועדה שאנחנו מברכים על הקמתה וממתינים לתוצאות שלה ומקווים שתתקבלנה.

<גל פילק: איך שאנחנו רואים את זה, הסוגיה הזאת צריכה להיות מטופלת בשתי רמות: ברמה המדינית של הרגולטור וברמה הפנים-מוסדית.

<גל פילק: לצערנו עוד אין איזושהי מדיניות סדורה.

<גל פילק: התקציב כמעט לא כולל את היבט איכות ההוראה.

<גל פילק: יש התייחסות ליחס סגל-סטודנטים אבל זה לא מבטא את כל הסוגיה של איכות ההוראה.

<גל פילק: לדעתנו עד שזה לא יבוא לידי ביטוי בתקציב, יהיה קשה לראות שינוי.

<גל פילק: זה ברמה המדינית.

<גל פילק: ברמה הפנים-מוסדית, אנחנו חושבים שיש צורך בשינוי הרבה יותר מעמיק גם בשיטת התגמול של מרצים וגם בשיטת הקידום שלהם.

<גל פילק: זאת סוגיה שצריכה לדעתנו לקבל ביטוי ולא רק ההיבט המחקרי.

<גל פילק: ברור שהמחקר הוא חשוב ואנחנו לא מזלזלים בו לרגע, אבל חייבים להביא גם את זה לידי ביטוי כי אין מה לעשות, הסטודנטים של היום הם החוקרים של מחר ואם ההוראה שהם מקבלים היא לא הוראה ברמה הגבוהה ביותר, ללא ספק זה גם ישפיע על איכויות המחקר שלהם.

<גל פילק: אנחנו מאמינים שיש צורך באיזושהי מערכת פיקוח ובקרה.

<גל פילק: היום הרבה מוסדות התחילו לקיים סקרי איכות הוראה ואנחנו ממש מברכים על כך.

<גל פילק: לצערנו, מהנתונים שיש לנו, הרוב לא מפרסמים את הנתונים.

<גל פילק: זאת אומרת, יש סקרים והם קיימים אבל הסטודנטים לא רואים את הנתונים.

<גל פילק: הסיבה שאנחנו רוצים שסטודנטים יראו את הנתונים היא לא כדי לעשות שיימינג למרצים שהם מרצים לא טובים אלא להפך, לעודד את המרצים הטובים, לתגמל את אותם מרצים ולאפשר לסטודנטים גם לבחור קורסים שהם טובים.

<גל פילק: לכך אני אוסיף הערה ואומר שמחקרים מראים שסטודנטים מדרגים לפי איכות הוראה ולא לפי רמת קושי.

<גל פילק: זאת אומרת, אין מה לחשוש שסטודנטים בעצם מדרגים הכי גבוה את הקורסים הקלים.

<גל פילק: אנחנו חושבים שצריכה בתוך ה-מל"ג להיות איזושהי מערכת פיקוח ובקרה גם על איכות ההוראה וגם לכלול את זה בהערכות התחומיות שנעשות.

<גל פילק: יש משהו אבל היינו רוצים שיהיה איזשהו מרכיב.

<גל פילק: אנחנו יודעים שיש במרכיב ההוראה אבל היינו רוצים משהו שהוא יותר, גם איזשהו פיקוח והערכה של המרכזים עצמם שהיום פועלים במוסדות.

<גל פילק: אנחנו גם יודעים שיש עכשיו ועדה שדנה בכל הדברים וכי יהיו המלצות ואנחנו באמת מחכים להמלצות האלה ולשינויים שיבואו בעקבותיהן.

<גל פילק: אני אוסיף משהו שאורי התייחס אליו בקצרה.

<גל פילק: אנחנו רואים היום שיש פחות ופחות תרגולים לסטודנטים.

<גל פילק: לתפיסתנו זאת פגיעה ישירה בסטודנטים.

<גל פילק: היום סטודנט בשנה ג' יכול להיות מתרגל של סטודנטים בשנה א' במקום שדוקטורנט או מסטרנט יתרגל אותו.

<גל פילק: איך שאנחנו רואים את זה, זה לחלוטין פוגע גם באיכות ההוראה וגם ביכולת של סטודנטים לקבל ידע, כי אין מה לעשות, עם כל ההערכה לסטודנטים שנה ג', אין להם את הידע שיש לדוקטורנטים ומסטרנטים.

עמרם מצנע: שאלה.

עמרם מצנע: גם אתם, מרב, עושים באמצעות הלשכה לסטטיסטיקה סקרים.

<מרב שביב: נכון.

עמרם מצנע: בדקתם איזושהי תאימות בתוצאת הנתונים?

<מרב שביב: תאימות בין מה למה?

עמרם מצנע: בין הסקרים שעושה התאחדות הסטודנטים לבין הסקרים שאתם עושים.

עמרם מצנע: השאלה שלי היא האם בסקרים הבלתי תלויים שעושה ההתאחדות ובסקרים הבלתי תלויים שאתם עושים באמצעות הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, האם יש איזושהי קואורלציה.

<מרב שביב: לא.

<מרב שביב: לא בדקנו אבל שווה לבדוק.

עמרם מצנע: שווה לבדוק את זה כי אז אתה מקבל מובהקות הרבה יותר חזקה או לא.

<אורי רשטיק: השנה אנחנו במובהקות שהיא מאוד מאוד גבוהה מכיוון שהשנה היו לנו בסקר מעל 12 אלף סטודנטים וזה מספר שיא.

<אורי רשטיק: אני חושב שבסקרים שה-מל"ג מהלשכה המרכזית לסטטיסטיקה – ותקנו אותי אם אני טועה - אתם לא סוקרים שביעות רצון מאיכות ההוראה.

<קריאה: סוקרים.

עמרם מצנע: תודה רבה.

עמרם מצנע: מרב, המועצה להשכלה גבוהה, בבקשה.

עמרם מצנע: הצטרפה אלינו חברת הכנסת רות קלדרון.

<מרב שביב: תודה.

<מרב שביב: בוקר טוב לכולם.

<מרב שביב: אנחנו שמחים להציג לקט של נתונים לכבוד פתיחת שנת הלימודים התשע"ה.

<מרב שביב: הלקט המלא, מי שמעוניין – זאת חוברת די עבה שנמצאת באתר האינטרנט שלנו – יכול לצפות בו.

<מרב שביב: בנוסף, יש עותקים על הנייר של המצגת למי שרוצה להסתכל בה תוך כדי הצגת הדברים.

<מרב שביב: נדבר היום בקצרה על כמה נושאים עיקריים כמו על פריסת המוסדות להשכלה גבוהה, ניגע קצת בנושא של מועמדים ללימודים של תואר ראשון, נדבר על הסטודנטים לתואר ראשון, שני ושלישי במוסדות וקצת על הסגל האקדמי, ולבסוף ניגע בהיבטים חברתיים שמטופלים במשך השנים וגם במסגרת התכנית הרב-שנתית של מערכת ההשכלה הגבוהה לחומש האחרון.

<מרב שביב: אנחנו פותחים את שנת הלימודים תשע"ה עם 65 מוסדות.

<מרב שביב: אתם רואים את הגרף הימני שמפרט את הפירוט של מספרי המוסדות מכל סוג.

<מרב שביב: למטה בצבע הכחול אנחנו רואים שמונה אוניברסיטאות כולל האוניברסיטה הפתוחה, 21 מכללות מתוקצבות על ידי ות"ת, 15 מכללות שאינן מתוקצבות ולמעלה 21 מכללות לחינוך שמתוקצבות על ידי משרד החינוך אבל כמובן כל הרגולציה האקדמית היא על ידי המועצה להשכלה גבוהה.

<מרב שביב: שימו לב לצבע האדום והירוק.

<מרב שביב: אתם רואים את ההתפתחות המאוד גדולה החל מתחילת שנות ה-90 של המכללות האקדמיות.

<מרב שביב: המכללות המתוקצבות הן כמובן בצורה יזומה.

<מרב שביב: חלק מהמדיניות להרחבת הנגישות למערכת ההשכלה הגבוהה.

<מרב שביב: עודפי הביקוש למעשה נקלטו על ידי המכללות החוץ-תקציביות שפחות או יותר מתייצבות בשנים האחרונות ואנחנו רואים אפילו ירידה קלה.

<מרב שביב: מתחילת שנות ה-90 ובשנות ה-2000 אנחנו רואים את העלייה המאוד גדולה של המכללות האלה.

<מרב שביב: הנה מפת המדינה.

<מרב שביב: אנחנו מציגים עכשיו מפה רק עם המכללות, כדי להראות את הרחבת הנגישות באמצעות הפריסה הרחבה של המכללות.

<מרב שביב: כאן אתם רואים את המכללות בצפון החל מתל-חי, ממכללת צפת, מכללת כרמל ומכללות נוספות.

<מרב שביב: למעשה רוב המכללות האלה, למעט מכללת נצרת, הן מכללות מתוקצבות.

<יניב דניאלי: מכללת אוהלו וקצרין לא מופיעות.

<מרב שביב: זה לא כולל את המכללות לחינוך.

<מרב שביב: אנחנו מציגים כאן את המכללות כחלק מהמדיניות של ות"ת להרחיב את הנגישות.

<מרב שביב: אם כן, זה הצפון.

<מרב שביב: אתם רואים כאן את המרכז המאוד מאוד רווי ועמוס במכללות שגם אלה המתוקצבות ואלה שאינן מתוקצבות.

<מרב שביב: מכללות לא מתוקצבות, למשל אורט הרמלין, הקריה האקדמית אונו, המכללה למינהל.

<מרב שביב: מכללות מתוקצבות כמו שנקר, חולון, רופין ועוד.

<מרב שביב: באזור ירושלים יש לנו שילוב של מכללות מתוקצבות ומכללות שאינן מתוקצבות.

<מרב שביב: בירושלים בכלל יש גם הרבה מכללות לחינוך.

<מרב שביב: לבסוף, המכללות בדרום שהן אך ורק מכללות מתוקצבות כמו סמי שמעון, אשקלון, ספיר, אחווה.

<מרב שביב: לסמי שמעון יש שתי שלוחות ובעיקרון זאת מכללה להנדסה שממוקמת בבאר שבע ויש לה שלוחה באשדוד.

<מרב שביב: יש לנו מכללה באילת אבל היא למעשה מעין סניף, שלוחה של אוניברסיטת בן-גוריון ולכן אנחנו לא מציגים אותה במפה הזאת.

<מרב שביב: דובר כאן על מספרי הסטודנטים.

<מרב שביב: מנחם ציין מספר של 310 אלף סטודנטים.

<מרב שביב: 310 אלף, זה המספר המוערך על ידינו לתשע"ה כולל הסטודנטים של האוניברסיטה הפתוחה.

<מרב שביב: מה שאתם רואים כאן בגרף האדום זה את מספר הסטודנטים ללא האוניברסיטה הפתוחה, כ-262 אלף סטודנטים.

<מרב שביב: הגידול לעומת שנה שעברה הוא מאוד מאוד קטן, כאחוז, ואנחנו צופים שהגידולים המאוד מתונים האלה יימשכו.

עמרם מצנע: הגרף נראה יפה כי הוא בקפיצות של ארבע-חמש שנים.

<מרב שביב: זה נכון.

<מרב שביב: מה שחשוב זה לראות את המגמה.

<מרב שביב: תסתכלו על תחילת שנות ה-90 ואתם רואים את הגידול המאוד תלול במספרי הסטודנטים שנובע בעיקר מהגידול בתואר הראשון.

<מרב שביב: הגידולים הממוצעים השנתיים בשנים האלה היו של כשמונה אחוזים בממוצע.

<מרב שביב: מתחילת שנות ה-2000 אנחנו עדים להאטה בגידול של מספר הסטודנטים, סביב שלושה-ארבעה אחוזים לשנה, ובשנים האחרונות אנחנו מדברים על אחוז או שני אחוזים ולא יותר מזה.

<קריאה: זה מתייחס לכלל האוכלוסייה?

<מרב שביב: גידול הסטודנטים הוא בהתייחס לכלל הסטודנטים.

<מרב שביב: אני מדברת על הגידול הממוצע במספר הסטודנטים.

<מרב שביב: הגידול השנתי במספרי הסטודנטים.

<מרב שביב: אם את שואלת אותי איך זה מתייחס לגידול באוכלוסייה, אז בתחילת שנות ה-90 זה כמובן היה הרבה יותר מהיר מהגידול באוכלוסייה ובשנים האחרונות זה די דומה לגידול בשנתון הממוצע של גילאי 20-24 שמגיע למערכת ההשכלה הגבוהה.

<מרב שביב: מה שאתם רואים כאן אלה שני גרפים שלדע

<מרב שביב: תנו הם מאוד מעניינים אבל צריך להיזהר בהשוואה ביניהם.

<מרב שביב: קודם כל, הגרף הכחול הוא אחוז זכאי הבגרות מתוך גילאי 18.

<מרב שביב: הגרף השני הוא אחוז המתחילים ללמוד משנתון ממוצע של גילאי 20-24.

<מרב שביב: שני הגרפים מתייחסים לקבוצות התייחסות שונות.

<מרב שביב: אחוז זכאי הבגרות, אנחנו רואים אותם מאוחר יותר במערכת ההשכלה הגבוהה והם למעשה הפוטנציאל.

<מרב שביב: מקבלי תעודות הבגרות הם למעשה הקבוצה הרחבה ביותר שהיא הפוטנציאל של הכניסה למערכת ההשכלה הגבוהה ולכן יש איחור בין אחוז זכאי הבגרות לבין אחוז המתחילים ללמוד משנתון.

<מרב שביב: בכל מקרה, מה שאנחנו רואים זה שבתחילת שנות ה-90 יש גידול מהיר ותלול באחוז המתחילים ללמוד ובאחוז זכאי הבגרות.

<מרב שביב: בשנים האחרונות אנחנו מגיעים להתייצבות של סביב החמישים אחוזים באחוז זכאי הבגרות ובאופן מקביל באחוז המתחילים ללמוד במערכת ההשכלה הגבוהה מתוך שנתון.

<מרב שביב: גם השנתונים מתייצבים.

<מרב שביב: נדבר יותר מאוחר על השינוי בהרכב שלהם בין האוכלוסיות.

<מרב שביב: חינוך עברי וחינוך ערבי.

<מרב שביב: יש הבדלים באחוז זכאי הבגרות.

<מרב שביב: אנחנו רואים שיש עלייה במשך השנים של אחוז זכאי הבגרות בחינוך הערבי אבל עדיין אחוז הזכאים נמוך יחסית לאחוז הזכאים בחינוך העברי.

<מרב שביב: אם משווים את אחוז הזכאים לגילאי 18, אם אנחנו מסתכלים על אחוז זכאי הבגרות מתוך גילאי 18 בשתי הקבוצות האלה, הפערים הם הרבה יותר גדולים והם יותר גדולים מכיוון שיש נשירה בחינוך הערבי, נשירה גדולה בין כיתה ט' לכיתה י'"ב, בעיקר בכיתה ט' ו-י', ולכן בסופו של דבר ה-71 אחוזים שאתם רואים ב-2012 הוא מתוך קבוצה הרבה יותר קטנה.

<מרב שביב: הפוטנציאל שם - ושוב, זאת מערכת החינוך ולא החלק שאנחנו מטפלים בו – הוא מאוד גדול ואפשר גם להרחיב אותו.

שמעון אוחיון: כבר פורסמו שני השנתונים האחרונים.

<מרב שביב: אבל לא היה לנו את זכאי הבגרות המעודכנים.

שמעון אוחיון: זה כולל.

שמעון אוחיון: הם פורסמו.

<מרב שביב: נעדכן.

<מרב שביב: קצת על הפוטנציאל של סטודנטים שלומדים תואר ראשון באוניברסיטאות.

<מרב שביב: באופן כללי יש ירידה במספר המועמדים ללמוד באוניברסיטאות.

<מרב שביב: כאן אנחנו מסתכלים על היחס בין מספר המועמדים למספר המתקבלים ולומדים לתואר ראשון באוניברסיטאות.

<מרב שביב: ככל שהיחס הזה יותר גבוה, אנחנו מבינים שהביקוש לאותו תחום לימודים הוא גדול יותר.

<מרב שביב: אתם רואים כאן שעשינו השוואה בין שנות ה-90 לשנה האחרונה ולקחנו מספר נבחר של תחומים.

<מרב שביב: אתם רואים קודם כל את ההבדל למשל בין מינהל עסקים לבין מדעי הרוח לדוגמה.

<מרב שביב: אתם רואים את ההבדל בביקושים.

<מרב שביב: מדעי הרוח, היחסים נשארים פחות או יותר סביב 1.4 ולעומת זאת במינהל עסקים, בתחילת שנות ה-90, ראינו יחס מאוד גבוה של 4.5 מועמדים למתקבל ולומד.

<מרב שביב: אתם רואים את ההבדל לעומת השנה האחרונה ואתם רואים את הירידה התלולה במינהל עסקים למשל, במשפטים, בחשבונאות, מקצועות עזר רפואיים.

<מרב שביב: הירידה הזאת מבטאת את הכניסה של המכללות לתחומים האלה ואת הפנייה של הסטודנטים, את המעבר מהאוניברסיטאות להגשת מועמדות למכללות כולל כמובן מכללות שאינן מתוקצבות.

<מרב שביב: קצת על הסטודנטים.

<מרב שביב: אתם רואים את מספר הסטודנטים לתואר ראשון, בשנת תשע"ד, השנה האחרונה.

<מרב שביב: הגרף העליון הוא של האוניברסיטאות, כ-65 אלף סטודנטים באוניברסיטאות.

<מרב שביב: זה מספר שהוא קצת ירד בשנים האחרונות.

<מרב שביב: השיא שלו היה לפני מספר שנים כשבעים אלף סטודנטים, לאחר עלייה רציפה מתחילת שנות ה-90 במספר הסטודנטים לתואר ראשון.

<מרב שביב: המכללות המתוקצבות, אנחנו מניחים שהשנה הן יחצו את הרף של חמישים אחוזים מסך הסטודנטים לתואר ראשון.

<מרב שביב: זה מדהים לראות את העלייה התלולה במספר הסטודנטים לתואר ראשון במכללות שבאמת נוצרה בזכות הגדלת הנגישות ופריסת המכללות ברחבי הארץ.

<מרב שביב: האוניברסיטה הפתוחה שומרת על גידול עקבי ומגיעה לכ-44 אלף סטודנטים השנה ובשנה הקודמת מספר דומה.

<מרב שביב: המכללות החוץ תקציביות שעלו במשך השנים, אנחנו רואים את ההתייצבות שלהן ואנחנו מניחים שההתייצבות במספר הסטודנטים במכללות שאינן מתוקצבות ימשיך להיות והמכללות האקדמיות לחינוך שהן פחות או יותר יציבות אבל עם גידול קל בשנה-שנתיים האחרונות.

<מרב שביב: מה הסטודנטים לומדים.

<מרב שביב: אנחנו מסתכלים כאן על שנת תשע"ד, הגרף השמאלי, לעומת מה היה לפני שמונה שנים, ב-1996-1997.

<מרב שביב: תסתכלו על מדעי הרוח.

<מרב שביב: הוזכר כאן השינוי במדעי הרוח.

<מרב שביב: אנחנו מסתכלים כאן לא על התארים המתקדמים אלא אך ורק על תואר ראשון.

<מרב שביב: לפני 18 שנים, כ-19 אחוזים מהסטודנטים למדו מדעי הרוח לעומת כשבעה אחוזים בתשע"ד.

<מרב שביב: מנגד, תסתכלו על הגרף הכתום, מדעי הניהול, שבעה אחוזים לעומת כ-12 אחוזים בתשע"ד וזה הגידול לו אנחנו עדים.

<מרב שביב: הנדסה ואדריכלות, זה תחום שמשתנה בהתאם למצב בשוק חברות ההיי-טק.

<מרב שביב: בשנים האחרונות הוא נשאר די יציב, סביב 18 אחוזים, אבל אנחנו רואים שהוא קצת עלה לעומת השנים הקודמות בהן אנחנו מדברים.

<מרב שביב: תואר שני.

<מרב שביב: אנחנו מסתכלים כאן על סך הסטודנטים לתואר שני ומדברים על כ-58 אלף סטודנטים בשנה האחרונה ועל כ-39 אלף סטודנטים באוניברסיטאות.

<מרב שביב: הפער כמובן בין שני הגרפים הוא מספר הסטודנטים לתואר שני במכללות.

<מרב שביב: כ-12 אלף סטודנטים לומדים לתואר שני במכללות והרוב המכריע שלהם לומד במכללות שאינן מתוקצבות.

<מרב שביב: מה לומדים הסטודנטים לתואר שני.

<מרב שביב: אנחנו יכולים לראות את ההתפלגות בין תחומי לימוד עיקריים.

<מרב שביב: נסתכל על הטור של האוניברסיטאות ונראה שהאוניברסיטאות בולטות במדעי הרוח, הן והמכללות המתוקצבות, לעומת יתר המוסדות.

<מרב שביב: נסתכל על האוניברסיטה הפתוחה ונראה שהיא בולטת בעסקים ובמדעי הניהול, בחינוך ובהכשרה להוראה.

<מרב שביב: המכללות המתוקצבות, זה יפה לראות שיש אחוז נכבד של סטודנטים שלומדים הנדסה ואדריכלות במכללות המתוקצבות אבל המספר הוא קטן יחסית.

<מרב שביב: האחוזים הם גדולים אבל המספרים קטנים.

<מרב שביב: המכללות החוץ תקציביות, כמובן עסקים ומדעי הניהול, מדעי החברה, חינוך והכשרה להוראה.

<מרב שביב: אלה התחומים העיקריים.

<מרב שביב: זה גרף שמדגים את הכישלון שלנו אולי לתמרץ תואר שני עם תזה, עם עבודת גמר.

<מרב שביב: יש לנו רכיב מאוד קטן במודל התקצוב שהיה אמור לפני כמה שנים לתת תמריצים כדי שיותר ויותר מוסדות או יותר סטודנטים ילמדו תואר שני עם עבודת גמר אבל אנחנו רואים שהמגמה היא שבאמת יש גידול בתואר השני לא עבודת גמר.

<מרב שביב: אנחנו נטפל בנושא הזה במסגרת הטיפול בנושא של תואר שלישי מחקרי ולימודים ישירים לתואר של דוקטורט.

<מרב שביב: אלה הסטודנטים לתואר שלישי.

<מרב שביב: הגידולים המהירים של תחילת שנות ה-90 התמתנו בשנים האחרונות.

<מרב שביב: אנחנו מדברים על כ-11 אלף סטודנטים לתואר שלישי והמספרים האלה נשארים יציבים בשנים האחרונות.

<מרב שביב: נדבר קצת על סגל.

<מרב שביב: אחד מהיעדים המרכזיים של התכנית הרב-שנתית לחומש האחרון היה עיבוי המצוינות והאיכות האקדמית.

<מרב שביב: כחלק מהיעד הזה אנחנו פעלנו ופועלים כדי להגדיל ולעבות את מספר חברי הסגל האקדמי הבכיר.

<מרב שביב: אתם רואים את הירידה ואת השחיקה של חברי הסגל מתחילת שנות ה-2000 כשלמעשה זה לווה מצד שני בגידול מהיר של סטודנטים ולכן השחיקה והירידה באיכות ההוראה ניכרת.

<מרב שביב: בתחילת התכנית הרב-שנתית התייחסנו לתש"ע אז היו כ-4,200 חברי סגל אקדמי.

<מרב שביב: הצבנו יעד להגיע ל-5,000 באוניברסיטאות ובמכללות להגדיל את מספר אנשי הסגל מ-1,600 ל-2,000 אנשי סגל בכיר.

<מרב שביב: לצערנו אנחנו עדיין לא עומדים ביעד הזה באוניברסיטאות.

<מרב שביב: אנחנו רואים שמה שקרה זה שבשנים האחרונות נקלטו כאלף חברי סגל אקדמי בכיר באוניברסיטאות אבל מנגד היו פרישות מאוד גדולות ולכן הקליטה בסך הכול עד עכשיו היא רק של מאתיים חברי סגל אקדמי בכיר.

<מרב שביב: לעומת זאת, במכללות אנחנו ממש מתקרבים ליעד.

עמרם מצנע: זה לאורך שלוש או ארבע שנים.

<מרב שביב: נכון.

<מרב שביב: מתשע"א עד תשע"ד.

<מרב שביב: כעיקרון לפי התכנית יש לנו עד תשע"ו להגדיל את מספר חברי הסגל ואנחנו אמורים להגדיל בעוד 500 אבל אני בספק אם נצליח להגיע ליעד הזה.

<נורית ירמיה: היה חשוב את שני השקפים הללו לקבל גם לפי מגדר כיוון שגם זה יעד.

<מרב שביב: תכף נדבר על זה.

עמרם מצנע: מנחם, תתייחס לנקודה הזאת כי אלה מספרים קטנים מאוד.

מנחם בן-ששון: אנחנו מדברים בפרישות שהיו תולדה של ההתפתחות הגדולה במערכת ההשכלה הגבוהה בשנות ה-70 ואילך.

מנחם בן-ששון: הבעיה היא שאנחנו לא מסוגלים למלא את ציפיית הקליטות משום שקליטתו של חבר סגל במדעים הניסויים עשויה להגיע לסדר גודל של משהו כמו 600 אלף דולר, לשני מיליון דולר בבניית מעבדות וציוד.

מנחם בן-ששון: מי מאתנו שמסתובב בעולם, למשל הלך לסין וגם להם יש מבצע כזה של החזרת מוחות חסרים, שם הממשלה נכנסה בעובי הקורה והיא הציבה משאבים טובים עד בלתי מוגבלים לציוד כי השאלה של חוקר ישראלי היא לא האם לחזור הביתה אלא רובם ככולם רוצים להיות, ובצדק, חתני פרס נובל הבאים.

מנחם בן-ששון: יש לנו אפשרות לקבל את החוקרים הללו אבל יש להם רק תנאי אחד והוא שתהיה להם התשתית המדעית כשהיא דומה לזו שעבדו בה עת היו בפוסט דוקטורט.

מנחם בן-ששון: אנחנו לא מסוגלים להגיע לכך.

מנחם בן-ששון: זאת אומרת, אם תכנית מרכזי המצוינות נתנה לנו מעט, אי אפשר היה לקלוט אלא אנשים ספורים והתכנית גם לא התממשה במלואה – ואני לא יודע אם מרב תגיע לזה או לא – וכאן אנחנו מרגישים מצוקה.

מנחם בן-ששון: אני אגיד לצערי כי אין דרך אחרת.

מנחם בן-ששון: הדרך היחידה שלנו היא לפנות אל התורמים משום שבמה שניתן לנו מהכספים הרגילים, האוניברסיטאות הוותיקות כמעט לא יכולות לעסוק בבינוי חדש.

מנחם בן-ששון: עיקר תשומת הלב הייתה, לפי מה שאתם ראיתם, להשקיע בבינוי במכללות כי שם היה הגידול וגידול מכובד במספרי הסטודנטים ושם ניתנו המשאבים הגדולים לבינוי.

מנחם בן-ששון: כשאנחנו חיים מהיד אל הפה, זה לא משום שכמו שמתארים שאנחנו לא יודעים לנהל מערכת.

מנחם בן-ששון: אנחנו מנהלים מערכת בתנאים בלתי אפשריים, בתנאי רעב והמנוע של המנוע - אם אמרתי קודם שמנוע הצמיחה של מדינת ישראל הוא מערכת ההשכלה הגבוהה והמחקר הממוקד - אתם רואים כאן עכשיו איזה חסר והוא חסר אמיתי.

מנחם בן-ששון: ועדת החינוך יודעת את הדברים ואנחנו, הנשיאים, יודעים את הדברים אבל מן הדין שוועדת החינוך תיתן את דעתה לבעיה הזאת שהיא בעיית אמת.

<מרב שביב: בהמשך לדברים של מנחם, אני רוצה לציין שבמסגרת התכנית הרב-שנתית אנחנו פועלים במספר דרכים על מנת להגדיל את מספר חברי הסגל.

<מרב שביב: קודם כל, מרכזי המצוינות כפי שצוין כאן אבל התכנית הזאת לא יצאה לפועל במלואה.

<מרב שביב: הדבר השני הוא שאנחנו מוסיפים תקציבים ניכרים למרכיב המחקר שלנו ולמרכיב ההוראה כדי להגדיל את מספר אנשי הסגל האקדמי.

<מרב שביב: הדבר השלישי הוא שאנחנו הקצינו תקציבים ניכרים לקרן הלאומית למדע על מנת להגדיל את המענקים לחברי הסגל כדי שיהיו להם משאבים גדולים יותר כדי לחקור.

<מרב שביב: ניגע קצת בהיבטים חברתיים.

<מרב שביב: דיברנו על הרחבת הנגישות ואתם רואים כאן את השינוי בהתפלגות של הסטודנטים לפי מחוזות.

מנחם בן-ששון: אם יורשה לי קריאת ביניים לפני שמרב נכנסת לשקף הזה.

מנחם בן-ששון: אנשים, בעיקר עיתונאים, קראו את דוח המל"ג וה-ות"ת לקראת שנת הלימודים ותפסו שם ירידה במספרים ועוד שאלות שאני מניח שכמה חברי כנסת ישאלו עליהן.

מנחם בן-ששון: אני חושב שהשקף הזה הוא אחד השקפים היפים ביותר לגבי מה שהשיגה התכנית ארוכת הטווח מבחינת מה שנקרא נגישות.

מנחם בן-ששון: אני מניח שתגיעי לזה.

<מרב שביב: נכון.

מנחם בן-ששון: נתתי הערת אזהרה למי שנרדם לרגע.

<מרב שביב: לקחת לי את הדברים.

<מרב שביב: זה באמת אחד הדברים ש-ות"ת ו-מל"ג יכולות להתגאות בהם.

<ישראל אהרוני: אני מבקש קריאת ביניים.

<ישראל אהרוני: דיברו על אנשי הסגל.

<ישראל אהרוני: אם אפשר לבקש לקבל בפעמים הבאות את התפלגות הגילים של אנשי הסגל כדי שנדע כמה אנשים עומדים לפרוש בעשור הבא או בחמש השנים הבאות, כי אז לא נהיה מופתעים אלא נראה שיש באמת בעיה גדולה בנושא הזה, שיש טווח גילים מסוים שאנשים שהגיעו בעבר, עת הייתה התפתחות מאוד גדולה, עומדים לפרוש ומדובר במספרים גדולים ובאמצע יש איזשהו רווח ולפיו צריך לתכנן.

<ישראל אהרוני: אם אפשר לבקש את זה לפעמים הבאות.

<מרב שביב: הנתונים נמצאים ואנחנו נעביר אותם.

<מרב שביב: תסתכלו על מחוז הצפון ועל מחוז הדרום.

<מרב שביב: אתם רואים את הגידולים הניכרים של הסטודנטים במחוזות הללו.

<מרב שביב: מצד שני יש ירידה בירושלים.

<מרב שביב: באזור המרכז יש יותר יציבות לעומת תחילת שנות ה-2000.

<מרב שביב: אני חושבת שזה אחד הדברים ש-ות"ת ו-מל"ג יכולות להתגאות בו וזאת הרחבת הנגישות.

<מרב שביב: בואו נסתכל עכשיו על האשכול החברתי-כלכלי של ישוב המגורים של הסטודנט לתואר ראשון לפי סוגי מוסדות.

<מרב שביב: אנחנו רואים בכחול את האוניברסיטאות, אלה הקמפוסים הראשיים בלי השלוחות שלהם.

<מרב שביב: אנחנו רואים באדום את המכללות המתוקצבות ובירוק את המכללות שאינן מתוקצבות.

<מרב שביב: אשכולות אחד ושתיים הם האשכולות החלשים ביותר עד אשכולות תשע ועשר שהן האשכולות החזקים ביותר.

<מרב שביב: אפשר לראות למשל באשכולות אחד ושתיים ששישה אחוזים מהסטודנטים באשכולות האלה לומדים באוניברסיטאות, שבעה אחוזים במכללות המתוקצבות ורק ארבעה אחוזים במכללות שאינן מתוקצבות.

<מרב שביב: לעומת זאת, באשכול תשע ועשר רוב הסטודנטים נמצאים באוניברסיטאות ואחריהן במכללות שאינן מתוקצבות.

<מרב שביב: כלומר, מה שאנחנו לומדים כאן זה שבעצם המכללות המתוקצבות הן בעיקר אלה שקולטות את השכבות החלשות כאשר המכללות שאינן מתוקצבות פונות בעיקר לסטודנטים במחוזות היותר חזקים.

<מרב שביב: דובר כאן על מגדר.

<מרב שביב: אם כן, קצת על סטודנטיות.

<מרב שביב: סטודנטיות חוצות את רף החמישים אחוזים בכל אחד מהתארים, גם בתואר הראשון, גם בתואר השני וגם בתואר השלישי.

<מרב שביב: אנחנו רואים את הגידול של הסטודנטיות לאורך השנים.

<מרב שביב: מה הסטודנטיות לומדות לתואר ראשון.

<מרב שביב: כפי שאורי ציין, הן לומדות בעיקר חינוך והרבה פחות הנדסה ומקצועות היי-טק.

<מרב שביב: בהקשר הזה אני רוצה לציין שבעקבות ההמלצות של פרופסור רבקה כרמי בתחילת החומש, אנחנו הקמנו ועדת היגוי קבועה לנושא של שילוב נשים במערכת ההשכלה הגבוהה ובפרט בסגל האקדמי.

<מרב שביב: הוועדה היא בראשות פרופסור רות ארנון.

<נורית ירמיה: זה תחת המועצה לקידום נשים במדע ובטכנולוגיה של משרד המדע.

<מרב שביב: כן.

<מרב שביב: המשפט הזה הוא חשוב.

עמרם מצנע: אבל אתן לא מציגות את התמונה של אנשי סגל וחלוקה לנשים-גברים בעיקר בדרגות הגבוהות.

<שירה נבון: אנחנו עובדים על זה כעת במרץ .

עמרם מצנע: עובדים על הנתונים או על העשייה?

<שירה נבון: קודם כל על הנתונים ואחרי כן גם על העשייה ובמיוחד על אותן מחלקות שיש בהן פחות מעשרים אחוזים נשים בסגל או פחות משתי נשים.

<שירה נבון: זה עכשיו איזשהו מהלך ביחד עם היועצות לנשיאים והרקטורים במוסדות ועם המועצה, עם פרופסור רות ארנון.

<שירה נבון: עובדים על זה ממש בימים אלה.

שמעון אוחיון: זה גם תלוי במספר הלומדות באותן שנים.

שמעון אוחיון: זה מבטיח את צמצום הפער.

<מרב שביב: אני אדבר עכשיו על סטודנטים ערבים וחרדים.

<מרב שביב: מבחינת השנתונים, הרכב האוכלוסיות האלה יגדל בשנים הבאות.

<מרב שביב: אנחנו מסתכלים כאן על אחוז הסטודנטים הערבים לאורך השנים ואנחנו רואים את הגידול היחסי שלהם מבחינת אחוזים בכלל הסטודנטים לתואר ראשון.

<מרב שביב: אנחנו רואים שהם בעיקר לומדים במכללות באחריות של האוניברסיטאות, למשל במכללת צפת, במכללת גליל מערבי, באחווה.

<מרב שביב: באופן כללי באוניברסיטאות יש יותר סטודנטים ערבים מאשר במכללות האקדמיות ושיעור ניכר במכללות האקדמיות לחינוך.

<מרב שביב: בהקשר הזה אני רוצה להזכיר שאנחנו מובילים תכנית מקיפה להרחבת הנגישות של מערכת ההשכלה הגבוהה לחברה הערבית ואנחנו מיישמים אותה שלב אחר שלב.

<מרב שביב: אנחנו מאוד מאוד מקווים שהיא תשפיע ותביא יותר סטודנטים ערבים שכידוע השיעור שלהם באוכלוסייה הוא כעשרים אחוזים, ואם מסתכלים על קבוצת הגיל, אנחנו מדברים אפילו על 25 אחוזים ועל 26 אחוזים סטודנטים ערבים בקבוצת הגיל הרלוונטית להשכלה גבוהה.

<מרב שביב: לכן הדרך שלנו היא עוד ארוכה.

רות קלדרון: רבים מהם לומדים בירדן.

<מרב שביב: יש הרבה שלומדים בירדן.

<מרב שביב: אנחנו מכירים את התופעה הזאת.

<מרב שביב: אלפי סטודנטים לומדים בירדן.

עמרם מצנע: הרבה בדואים לומדים בחברון.

<מרב שביב: בדואים לומדים בחברון וסטודנטים ערבים בירדן.

<מרב שביב: אנחנו מכירים את זה ויש לנו תכניות גם בהקשר הזה.

<מרב שביב: אני רוצה לומר שהגידול במספר הסטודנטים הערבים נובע בעיקר מהסטודנטיות.

<מרב שביב: 66 אחוזים מהסטודנטים הערבים הן סטודנטיות וזה מאוד יפה שהנשים הערביות מובילות את השינוי בחברה הערבית.

עמרם מצנע: דרך אגב, המכשול העיקרי הוא העברית.

רות קלדרון: גם העברית וגם הקבלה.

רות קלדרון: בירדן אפשר להתקבל לכל דבר.

<מרב שביב: יש חסמי קבלה, יש בעיה של שפות - גם עברית וגם אנגלית - וקשיים נוספים שאנחנו מטפלים בהם.

<מרב שביב: לגבי הסטודנטים החרדים.

<מרב שביב: אלה המספרים נכון לתשע"ד, לפי הנתונים של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.

<מרב שביב: יש לנו כמה סוגי מסגרות לחרדים.

<מרב שביב: קודם כל, פלטפורמות.

<מרב שביב: יש לנו שתי פלטפורמות כאשר האחת היא בירושלים והשנייה היא בבני ברק.

<מרב שביב: אלה פלטפורמות ולא מוסדות אקדמיים כי מלמדים בהן מגוון של מוסדות שמגיעים למרכזים האלה ומלמדים שם סטודנטים חרדים.

<מרב שביב: אנחנו רואים כאלפיים סטודנטים בפלטפורמות.

<מרב שביב: בשנים האחרונות פתחנו את מה שנקרא מח"רים של המסגרות המיוחדות לחרדים שהן צמודות למוסדות האקדמיים מתוך תפיסה שאנחנו מכבדים את אורח החיים ואת התרבות השונה של החרדים ולכן פותחים להם מסגרות נפרדות אבל יחד עם זאת אנחנו רוצים שזה יהיה בצמידות למוסדות האקדמיים ועד כמה שקרוב לתשתיות הקיימות ולאנשי הסגל של כל אחד מהמוסדות.

<מרב שביב: הפריסה של המח"רים היא גדולה ואנחנו כבר רואים שיש כ-1,300 סטודנטים לתואר ראשון במסגרות האלה וכ-2,600 סטודנטים במסגרות שאינן מתוקצבות, בעיקר קריית אונו שמלמדת חרדים.

רות קלדרון: אלה הנתונים של השנה?

<מרב שביב: של שנת תשע"ד.

רות קלדרון: יש לך את הנתונים גם של שנה שעברה?

<מרב שביב: כן.

<מרב שביב: יש את הנתונים של שנה שעברה.

<מרב שביב: יש גידול במספר הסטודנטים החרדים.

<מרב שביב: לא הבאנו לכאן את הגרף של המגמה אבל ש גידול עקבי במספר הסטודנטים החרדים שמצטרפים למערכת ההשכלה הגבוהה.

שמעון אוחיון: לא היו בשנה שעברה 7,000 סטודנטים?

<מרב שביב: 7,000 כולל מכינות.

<מרב שביב: אלה נתונים של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.

<מרב שביב: הנתונים עליהם אתה מדבר הם נתונים שהצגנו שהם לא מתבססים על אותם קריטריונים.

<מרב שביב: הקריטריונים כאן הם לפי מוסד הלימודים הקודם של הסטודנט, מהיכן הוא הגיע, ולכן אלה המספרים המדויקים.

<מרב שביב: לגבי ה-7,000 אני יודעת שהם כוללים מכינות אבל אני לא יודעת מה בדיוק ההבדלים ביניהם.

<מרב שביב: אלה הנתונים המדויקים.

עמרם מצנע: תודה רבה.

עמרם מצנע: אנחנו נפתח את הדיון.

עמרם מצנע: מי שרוצה לדבר, אני מבקש שיירשם.

עמרם מצנע: חבר הכנסת אוחיון ואחר כך פרופסור לאה קסן.

שמעון אוחיון: אדוני היושב ראש, קודם כל תודה רבה על קיום הדיון החשוב הזה שבאופיו הוא גם חגיגי אבל גם מציב שאלות לגבי העתיד שלנו.

שמעון אוחיון: אני בוודאי מזדהה עם הפתיחה של פרופסור בן-ששון שחינוך והשכלה הם מנוע הצמיחה שלנו.

שמעון אוחיון: אני עדיין חושב שלמרות שהחינוך זכה וגם ההשכלה הגבוהה זכתה לתוספת תקציבית בשנים האחרונות, עדיין המגמה הזאת צריכה להימשך וסדר העדיפות התקציבי צריך באמת לשמור על מסגרת של פיתוח בעוצמה.

שמעון אוחיון: הייתי במשלחת של חברי כנסת במלטה ושם סיירנו בכמה וכמה מקומות.

שמעון אוחיון: הרכב שהוביל אותנו בקושי נסע על תשתית הכבישים אבל דבר אחד הפתיע אותי, דבר בו הם מאמינים.

שמעון אוחיון: הם אומרים שאצלם במלטה החינוך מגן הילדים כולל השכלה גבוהה הוא חינם.

שמעון אוחיון: התשתית תיבנה משום שהיום כבר גרמנים באים אליהם ורוצים את הבוגרים שלהם.

שמעון אוחיון: הם חשבו פעם להקים מפעל במקום אחר אבל הם מקימים אותו במלטה כי הם בנו גם תשתית של השכלה גבוהה והשכלה מקצועית.

שמעון אוחיון: חבל שזה לא תמיד נר לרגלינו.

שמעון אוחיון: לא לדבר גם על ההשלכות הכלכליות-החברתיות של זה.

שמעון אוחיון: זה בוודאי מנוע צמיחה כאי מיוחד באזור שלנו.

שמעון אוחיון: אנחנו גם קיימנו דיון על הפגיעה ועל המצב של בריחת המוחות ואני מסכים לחלוטין עם פרופסור בן-ששון - הדיון הזה התקיים במסגרת ועדת המדע – שאכן אם אנחנו חפצים בקידום המדע, צריך להעמיד את התשתית המדעית לאותם חוקרים ששאיפתם היא להגיע לפרס נובל ומדינת ישראל זקוקה להם.

שמעון אוחיון: במלים אחרות.

שמעון אוחיון: אני חושב, אדוני היושב ראש, שוועדת החינוך צריכה לא להרפות ולשכנע שמנוע הצמיחה הכלכלי והחברתי הוא העניין הזה של חינוך והשכלה ולדרוש העדפה בהקצבות לכל הנושא הזה של חינוך.

שמעון אוחיון: אני חושב שגם האוניברסיטאות וגם משרד החינוך צריכים להירתם ולהעמיד מלגות בתנאים טובים יותר.

שמעון אוחיון: הציג לנו כאן נציג הסטודנטים אורי ואמר שבממוצע בסכום של 10,000 שקלים לפחות נתמך הסטודנט על ידי משפחתו בצורה כזאת או אחרת.

שמעון אוחיון: מה שהיום כבר קיים ומקובל הוא שהשכלה גבוהה ניתנת חינם בכמה וכמה ארצות ומדינת ישראל שבנויה בעיקר על המוח ועל הצד האנושי, בוודאי ובוודאי צריכה להשקיע כדי להתפתח וכדי לעמוד בתנאים בהם אנחנו צריכים לעמוד וגם לתת שוויו הזדמנויות בחינוך לכל המגזרים.

שמעון אוחיון: נכון שיש שיפור והייתי רוצה לראות את השיפור הזה לא רק על ידי המכללות.

שמעון אוחיון: אין לי כאן נתונים ואין לי כאן טבלה שמראה את השינוי בנגישות באוניברסיטאות.

שמעון אוחיון: אנחנו יודעים שהמכללות ואותו מפעל יפה שנעשה מבחינה חברתית הנגישו להשכלה הגבוהה ציבור רחב בפריפריה.

שמעון אוחיון: השאלה שלי היא האם עדיין זה גם מגיע באותה מידה לאוניברסיטאות הטובות יותר והחזקות יותר וזאת שאלה חשובה מאוד מבחינה חברתית וכלכלית.

שמעון אוחיון: הייתי רוצה יחד אתך, פרופסור בן-ששון, לתאם את רמת הציפיות בנושא שלצערי במידה כזאת או אחרת יותר פופוליסטי מאשר עניין חברתי-כלכלי, וזה בהתנהלות שלו.

שמעון אוחיון: אם רוצים לבטל את הבחינה הפסיכומטרית, בואו נאמר את המסר לציבור הרחב ונאמר לבתי הספר שתוך כמה שנים יביאו לנו תעודת בגרות ראויה כי זה מה שיהיה בעיקר.

שמעון אוחיון: משהו קצת הפריע לי.

שמעון אוחיון: בעוד שלוש שנים, שלושים אחוזים יתקבלו על פי תעודת הבגרות ואתה אומר שגם היום יש אחוזים מסוימים שמתקבלים אך ורק על פי תעודת הבגרות.

שמעון אוחיון: חשוב מאוד כאן שלא נבלבל ושהאוניברסיטאות יניחו את הדברים על השולחן.

שמעון אוחיון: אני משוחח עם פרופסורים ואומר לי ראש מחלקה לפסיכולוגיה שלא יעזור לי שום דבר, שלאורך שנים הכלי הטוב ביותר עבורו כדי למיין זאת הבחינה הפסיכומטרית.

שמעון אוחיון: הוא אומר שעבורו זה כלי מנבא הצלחתו והשתלבותו במחלקה לפסיכולוגיה.

שמעון אוחיון: במקביל אליו אומר לי דיקן הפקולטה למשפטים שהוא לא רוצה להסתכל על הבחינה הפסיכומטרית אלא הוא מעדיף חלופה אחרת, הוא ייתן לו סוגיה כדי שיתבטא בכתב ובעל פה וינתח אותה וכך הוא ידע אם הוא ראוי להיות משפטן, אם הוא ראוי להיות עורך דין וכולי.

שמעון אוחיון: כלומר, צריך למצוא כאן חלופות.

שמעון אוחיון: אני מברך על כך שחלק מן האוניברסיטאות פיתחו חלופות במתכונת של מכינות שנתנו גם אפשרויות לאנשים אחרים להשתלב, גם אם הבחינה הפסיכומטרית לא שיקפה, לפחות לפי דעתם, את היכולות שלהם.

שמעון אוחיון: לכן בוא נאמר כאן את הדברים בצורה ברורה גם למערכת החינוך.

שמעון אוחיון: אם תעודת הבגרות – ואנחנו שואפים שהיא תהיה אמינה, ללא העתקות ושיהיה באמת צמצום פער בין המתכונת הפנימית לבין הבחינה החיצונית – בוא נאמר זאת למערכת החינוך, אבל לא נשלה אותה ובעוד ארבע-חמש שנים נגיד להם שרק שלושים אחוזים, רק בפקולטות מסוימות ואחרות עדיין על פי הבחינה הפסיכומטרית.

שמעון אוחיון: יש כאן, סליחה על הביטוי, משום הטעיה.

שמעון אוחיון: אני רוצה לומר משפט אחד שהוא מאוד מאוד כואב לי ומי שמכיר אותי בעניין הזה יודע.

שמעון אוחיון: אני אינני חרדי.

שמעון אוחיון: הייתי בעד חוק הגיור ואני אלחם בהם כדי שישרתו בצבא אבל יש כאן צביעות גדולה מאוד והיא זועקת לשמים.

שמעון אוחיון: איפה כאן האחריות הממלכתית כלפי המגזר החרדי?

שמעון אוחיון: בעוד שנתיים הם ימנו 25 אחוזים מילדי ישראל.

שמעון אוחיון: אני יכול להסתפק בכך שרק תשעה אחוזים זכאים לתעודת בגרות?

שמעון אוחיון: עיני לא צרה במגזר הערבי אבל אני כל יום פותח את עיתון "הארץ" וקורא בו.

עמרם מצנע: דע את האויב.

שמעון אוחיון: לא.

שמעון אוחיון: חס וחלילה.

שמעון אוחיון: אני מכבד אותם ואני משתדל לדלג על כמה חלקים מן המאמרים אבל לפעמים לצורך כפרת עוונות אני גם קורא אותם ולא מתוך זה שאני מזוכיסט.

רות קלדרון: אתה סומך על מה שהם כותבים.

שמעון אוחיון: אני מכבד גם את הגישה המקצועית שלהם בנושאים שונים, במיוחד בהתייחסות שלהם לחינוך.

שמעון אוחיון: החיבור שלהם יחד עם דה-מרקר נותן לי תמונה רחבה ועדכנית כל יום לגבי נושאים בחינוך, אם אני מסכים או לא מסכים.

שמעון אוחיון: אני כל יום רואה כל תזוזה של אפס נקודה פסיק לגבי המגזר הערבי.

שמעון אוחיון: ברוך השם, מדינת ישראל צריכה להיות גאה ש-73 אחוזים במגזר, חוץ מאלה שלומדים, לומדים בחברון ולומדים במקומות אחרים.

שמעון אוחיון: אני גאה בכך אבל מה עם האחריות שלי כלפי המגזר החרדי?

שמעון אוחיון: אומר מדוע אני כואב, והכאב הוא כפול.

שמעון אוחיון: אני מכיר אנשים, לא אותם פוליטיקאים שיושבים בבניין הזה אלא אנשים מהשטח שחסרים להם עוד 300, עוד 400 אלף שקלים ואני רץ אחריהם, אחרי האנשים במשרד החינוך, והם רוצים להיכנס להשכלה הגבוהה ולא נותנים להם את האמצעים.

שמעון אוחיון: אם אני רוצה להנגיש ציבור, אני חייב גם לפתות אותו ולהקל עליו.

שמעון אוחיון: אני אזעק את הזעקה הזאת כל הזמן משום שיש כאן אחריות לאומית.

שמעון אוחיון: התמונה של 5,000 או 6,000 סטודנטים, מחציתם במכללות לא מתוקצבות.

שמעון אוחיון: המדינה מתנערת ומפקירה אותם בקטע הזה.

שמעון אוחיון: אני אומר למועצה להשכלה גבוהה ואני אמרתי לפרופסור טרכטנברג שיפסיק להיות רגולטור בקטע הזה.

שמעון אוחיון: אם אתה רוצה השכלה גבוהה לחרדים, שישקיע.

שמעון אוחיון: אני מקווה שבעוד שנתיים-שלוש נוכל למצוא מספרים אחרים.

עמרם מצנע: תודה רבה.

עמרם מצנע: פרופסור לאה קסן ואחריה חברת הכנסת רות קלדרון.

<לאה קסן: קודם כל, אני מברכת את כולנו על פתיחת שנת הלימודים האקדמית.

<לאה קסן: אני חושבת שזה שבוע חשוב ומרגש.

<לאה קסן: הקמפוסים מלאים בתנועה וזה תמיד נחמד.

<לאה קסן: אני מכהנת גם כיושבת ראש רמ"ה ואני רוצה לציין שאין לי מספרים עדיין אבל אני שומעת מעמיתיי נשיאי המכללות האקדמיות לחינוך שיש גידול במספרי הסטודנטים.

<לאה קסן: אני יכולה להעיד ממכללת לוינסקי, בה אני מכהנת כנשיאתה, שיש גידול מרשים מאוד, של קרוב לעשרים אחוזים, במספרי הסטודנטים ולדעתי זה ממש מרשים.

<לאה קסן: עצרנו את ההרשמה אבל יכולנו לקלוט גם יותר.

<לאה קסן: במיוחד אנחנו רואים תנועה מאוד ערה - וזאת קבוצת אוכלוסייה שלא באה לידי ביטוי בכל הסטטיסטיקות שאנחנו רואים כאן - באקדמאים שבאים לעשות הסבה להוראה.

<לאה קסן: אני יכולה להגיד לכם שבכל המכללות עצרו בשלב מסוים את ההרשמה להסבות של אקדמאים.

<לאה קסן: יש ביקוש ומה שמעניין זה שהביקוש הוא באמת של בוגרים מצטיינים מהאוניברסיטאות, אנשים רבים שנמצאים בשיא הקריירה המקצועית שלהם ואני לא מדברת רק על תכניות יוקרתיות כמו חותם, דלתה וכל התכניות הייחודיות אלא באמת באים אלינו אנשים שרואים שליחות בחינוך ובאים לעשות הסבה להוראה.

<לאה קסן: בלוינסקי למשל הגידול היה פי שניים.

<לאה קסן: זאת אומרת, אנחנו היום קלטנו רבים מאוד ועצרנו בשלב מסוים את ההרשמה משום – וכאן אני רוצה לגעת בבעיה ששותפות לה כל המכללות האקדמיות לחינוך – שאנחנו חנוקים.

<לאה קסן: אנחנו פשוט חנוקים מבחינה פיזית.

<לאה קסן: מבחינת מקום פיזי.

<לאה קסן: משנת 2002 אין תקציבים לבינוי ולפיתוח בקמפוסים.

<לאה קסן: פשוט אין.

<לאה קסן: מאותו יום שבו לראשונה עלה הרעיון שנעבור ל-ות"ת, אמרו שאם עוברים ל-ות"ת, אין תקציבים ומאז אין לנו תקציבים לבינוי ופיתוח, כך שהיכולת שלנו לקלוט סטודנטים מוגבלת.

<לאה קסן: אנחנו נאלצים לשכור מקומות בכל מיני בתי ספר באזור וכולי, אבל כך זה נראה.

<לאה קסן: אני חושבת שהגיע הזמן כן להפשיר כספים ותקציבים לבינוי ולפיתוח בתוך הקמפוסים.

<לאה קסן: אני רוצה לומר עוד שני דברים חשובים.

<לאה קסן: אתם בוודאי שומעים את כל השינויים והרפורמות במערכת החינוך שאנחנו כמכללות אקדמיות לחינוך מאוד מאוד מברכים עליהם ותומכים בהם וגם עושים הרבה מאוד שינויים כדי להכשיר את סגל ההוראה המיטבי כדי באמת לענות על הרפורמות שאנחנו באמת מאמינים שהן חשובות, כאשר במיוחד חשוב הדגש על התהליך החינוכי ולא רק ההישגים שזה נמצא כתשתית של כל הרפורמות.

<לאה קסן: אנחנו מאוד שמחים על השינוי, על ההחלטה לגבי הסרת המבחן הפסיכומטרי או ההקלות לגבי קבלת סטודנטים ומתן יותר משקל לבחינות הבגרות.

<לאה קסן: אני חושבת שזה מחזיר עטרה ליושנה, נותן הרבה יותר משקל באמת לבתי הספר התיכוניים ולמורים שמלמדים בבתי הספר התיכוניים ולבגרויות.

<לאה קסן: אנחנו כבר השנה, רק עת התחיל הדיבור על כך, רואים עלייה יפה מאוד בהרשמה של סטודנטים סדירים לבתי הספר העל יסודיים, כמעט בכל התחומים כולל מדעי הרוח, כולל הוראה במדעי הרוח, ספרות, מקרא ותחומים כאלה.

<לאה קסן: אני מאמינה שזה עוד ילך ויגדל אם באמת זה יתממש ויינתן יותר ויותר משקל לבחינות הבגרות.

<לאה קסן: בהערת סוגריים אומר שצריך לחשוב על כל הנושא.

<לאה קסן: אתם מדברים הרבה על העתקות ואני חושבת שצריך לשנות ראש.

<לאה קסן: מבחינתי האישית אין יותר דבר כזה שנקרא העתקות.

<לאה קסן: הכול זמין היום, צריך ללמוד איך להשתמש ואיך להעתיק נכון ואיך לשלב את ההעתקות.

<לאה קסן: צריך אולי גם בדבר הזה לעשות שינוי פרדיגמטי חשיבתי לגבי איך משתמשים בכל מאגרי המידע בצורה נכונה ולא סוגרים את המקורות האלה בבחינות.

<לאה קסן: מעבר ל-ות"ת.

<לאה קסן: אדוני היושב ראש הזכיר את זה.

<לאה קסן: לצערנו הרב שתי המכללות החלוצות שהיו צריכות לעבור ל-ות"ת ב-1 באוקטובר לא עברו.

<לאה קסן: אמנם יש הבטחה של כל המערכות – ות"ת והשר – שהן יעברו בסביבות ינואר ומכאן אני קוראת שאכן זה יתרחש.

<לאה קסן: הגיע הזמן שזה יתרחש ואני מקווה שכל המכללות האחרות ילכו בעקבותינו ויעברו גם הן ל-ות"ת.

<לאה קסן: בינתיים אני רוצה להסב את תשומת לב יושבי השולחן הזה לכך שלמכללות האקדמיות לחינוך – אני מדגישה כאן את המילה אקדמיות – אין חופש אקדמי ולכן יש שאלה לגבי האקדמיה.

עמרם מצנע: המעבר ל-ות"ת אמור בעצם להכניס אתכם לתוך ההיכל הזה של חופש אקדמי.

<לאה קסן: בינתיים יש עוד עשר שנים עד שכל המכללות יעברו ואני חושבת שיכולנו לעשות הרבה יותר והסקרים היו נראים אחרת אם יכולנו לעשות הרבה יותר.

עמרם מצנע: הסתדרות המורים וכן הלאה וכן הלאה.

<לאה קסן: הסתדרות המורים, משרד החינוך כי המתקצב גם קובע מה לעשות וכל פעם אנחנו אומרים שיאמרו מה לעשות ושלא יאמרו לנו איך אלא תנו לנו חופש.

<לאה קסן: זה מאבק תמידי ואני חושבת שהגיע הזמן באמת לתת דה-פקטו לפחות או לתקן תקנות בנושא של חופש אקדמי.

<לאה קסן: הדבר האחרון שאני רוצה לציין הוא נושא שכר הסגל האקדמי במכללות לחינוך.

<לאה קסן: שכר הסגל האקדמי הוא הנמוך ביותר במערכת החינוך.

<לאה קסן: אין להם עוז לתמורה, אין להם אופק חדש, אין להם משכורות אקדמיות והם פשוט מקופחים.

<לאה קסן: השכר שלהם הוא נמוך.

<לאה קסן: הסגלים שלנו נמצאים במשא ומתן מאוד מאוד קשה על עלייה בשכר אבל הם לא מגיעים להבנות וכבר עכשיו יש עלינו איום של עיצומים.

<לאה קסן: אנחנו באמת חושבים שהגיע הזמן להעלות את שכר הסגל האקדמי כדי שהם באמת יבואו יותר בשמחה ובששון ללמד את הסטודנטים שעומדים להיות מורים ויעבירו להם גם את המסרים הנכונים.

<לאה קסן: זה מה שהיה לי לומר ואני מאחלת לנו שנה טובה.

עמרם מצנע: תודה.

עמרם מצנע: חברת הכנסת רות קלדרון ואחריה ירדן בן יוסף.

עמרם מצנע: אני מבקש להתחיל לצמצם.

עמרם מצנע: תמיד כשמגיעים אליך, אני מבקש את זה אבל בשעה 11:00 אנחנו צריכים לסיים.

רות קלדרון: אדוני היושב ראש וחבריי האורחים הנכבדים שלנו.

רות קלדרון: אני מצטרפת לברכות לשנה טובה.

רות קלדרון: אני למדתי משולמית הר-אבן שהייתה בעיני מגדולות הסופרות העבריות שלשעמם זה לא מנומס.

רות קלדרון: אני מתחברת לעניין של איכות ההוראה.

רות קלדרון: האוניברסיטאות מבחינתי הן לא רק מוסדות עם כל מיני פרוצדורות וכמה תלמידים היו וכמה מחקר יהיה, אלא האוניברסיטאות הן הלב והנפש של האומה הזאת.

רות קלדרון: עת אנחנו למדנו באוניברסיטה, המורים לא היו נחמדים ולא עשו את השיעורים קלים אבל הייתה הרגשה שמשהו חשוב בחיים שלי קורה בשיעור ומשהו חשוב בחיים שלי קורה באוניברסיטה.

רות קלדרון: היה מתח של להפוך להיות אני כמו שאני רוצה להיות.

רות קלדרון: אני למדתי בחוג לתלמוד ותאמינו לי שהם היו מאוד קשים ורבע מהשיעור לא הבנתי בכלל מה הם אומרים אבל עבדתי נורא קשה כי הרגשתי שאני הופכת להיות אני בתוך הלימודים באוניברסיטה.

רות קלדרון: אני חוששת שבכל השיחה הזאת וגם על היעדים, כאשר אנחנו מדברים על אוניברסיטאות, על עוד חוקרים, על עוד פרסי נובל - המקום הזה הוא גם המקום של השפה, של הנרטיב, הסיפור שאנחנו מספרים לעצמנו על הארץ הזאת, של מי אנחנו, של מה זה להיות יהודי ומה זה להיות ערבי בישראל.

רות קלדרון: כל הדברים האלה חסרים בלימוד האקדמי יותר ויותר.

רות קלדרון: אתמול נתתי הרצאה באוניברסיטת תל אביב והיו מכוניות על הדשא כי היה יריד.

רות קלדרון: הכול היה כמו איזה מקום מאוד מאוד עסקי, מאוד מאוד מסחרי, עם מכוניות שהסטודנטים אולי יקנו.

רות קלדרון: היה לי מאוד קשה לראות את זה.

רות קלדרון: לפני שבועיים הייתי בקיימברידג' באנגליה להרצאה אחרת והרגשתי שאני נכנסת להיכל של חכמה, למקום שאנשים מרגישים שמשהו חשוב מאוד קורה בחיים שלהם.

רות קלדרון: אני מדברת גם על המכללות להוראה ואני למדתי באורנים את התואר הראשון שלי.

גילה גמליאל: לא הבנתי את ההקשר.

רות קלדרון: ההקשר הוא שאני חושבת שיש מעט מדי לימוד משמעותי באוניברסיטה.

רות קלדרון: בשביל זה ההצעה הפרקטית שלי שמתחילה לקרות עכשיו, אני מקווה גם בלוינסקי, באורנים ובסמינר הקיבוצים, שהארגונים שעושים בתי מדרש ולומדים ניהול משמעותי של תורה לשמה ולא לשם ציון, ייכנסו לתוך המכללות ואנשים שלומדים להיות מורים, חוץ מהדברים שהם חייבים לגמור ברשימה כדי לקבל את התואר, ילמדו גם במקומות של בתי מדרש או אחרים שם לומדים למידה משמעותית לשמה, במקום שאתה במתח ובמקום שאתה מחכה לפגוש את האנשים.

רות קלדרון: הדברים האלה צריכים להיות נוכחים גם בתקצוב.

רות קלדרון: האוניברסיטה היא לא רק מקום טכני.

רות קלדרון: אני למדתי הוראה באורנים ולמדתי לנפש שלי במה שהיום קוראים המדרשה והם לא היו מחוברים, זה לא היה מתוקצב ועד היום זה לא מתוקצב על ידי המדינה אבל אני מקווה ששר החינוך ישנה את זה.

רות קלדרון: אני באה לקרוא לכך שהאוניברסיטה תחזור להיות מקום כמו שהיה בימי האקדמיה של אפלטון ועד מה שקורה היום באוניברסיטאות גדולות בעולם.

רות קלדרון: כמו שאמרתם, סטודנטים לא נותנים ציון גבוה למורה כשהוא עושה להם את החיים קלים.

רות קלדרון: סטודנטים נותנים ציון גבוה למורה כשהוא באמת גרם להם לגדול ובדבר הזה, כאשר בוחנים מורים, זאת חרפה שמורה נבחן רק על ידי מאמרים באנגלית.

רות קלדרון: זלי גורביץ שהיה פרופסור באוניברסיטה העברית אמר לי שכל מה שהוא כותב בעברית, לא נחשב.

רות קלדרון: מה שאני לא כותב באנגלית, זה לא עושה קידום.

רות קלדרון: זאת חרפה.

רות קלדרון: הוא משורר, הוא איש רציני, אבל באוניברסיטה את כל הצד הזה שלו של איש רוח, אי אפשר לכתוב את זה.

רות קלדרון: עכשיו הוא כבר פרופסור מלא אבל כל זמן ההתקדמות, הזמן הכי פורה של אדם, של איש רוח, לא כותבים בעברית ואז אתה מצר על השפה העברית ועל האוניברסיטה שלא מגבה אדם שהוא לא חוקר פיזיקה אלא הוא איש רוח שמייצר את השפה, ואנחנו רואים בכנסת ובפייסבוק איך אחר כך הציבור נראה.

רות קלדרון: זאת קריאתי להיום.

רות קלדרון: באמת, שתהיה שנה טובה ומשמעותית.

עמרם מצנע: תודה רבה לחברת הכנסת קלדרון.

עמרם מצנע: ירדן בן יוסף ואחר כך הצטרפה אלינו חברת הכנסת גילה גמליאל שתקבל רשות דיבור.

<ירדן בן יוסף: תודה רבה על ההזדמנות לדבר בוועדה.

<ירדן בן יוסף: אני יושב ראש אגודת הסטודנטים במרכז הבינתחומי.

<ירדן בן יוסף: אני מסכים עם חבריי מההתאחדות שבחרו לשים בספוט את איכות ההוראה באוניברסיטאות, במכללות ובכלל לפי הסקר שקיבלנו.

<ירדן בן יוסף: ברשותכם, אני רוצה לשים ספוטים על שתי אוכלוסיות שבעיני הן חשובות.

<ירדן בן יוסף: אחרי צוק איתן, היה קיץ מאוד מאוד לא פשוט לחברה הישראלית, בתוך זה לסטודנטים בחברה הישראלית שהיו צריכים גם להשלים את המשימות האקדמיות שלהם, גם את המשימות הכלכליות שלהם וגם את המשימות הלאומיות שלהם כמפקדים בצבא.

<ירדן בן יוסף: רובנו שירתנו בצוק איתן.

<ירדן בן יוסף: אני חושב שלא נכון להישען על יכולת גיוס תרומות של נשיא אוניברסיטה כזה אל מול נשיא אוניברסיטה אחר ולראות איזה סטודנט יקבל משאב יותר אל מול יכולות גיוס התרומות של נשיאי האוניברסיטאות והמוסדות האקדמיים.

<ירדן בן יוסף: אני חושב שאתם צריכים לחשוב כמדינה איך נכון להסתכל על האוכלוסייה הזאת שאני חושב שהיא נפגעה יותר משאר האוכלוסייה - אני לא משווה לתושבי הדרום אבל תחשבו על סטודנט שהוא גם תושב הדרום והוא בתוך הסיפור הזה – ולראות איך אולי מקצים משאבים להתאמות שנדרשות לסטודנטים בחזרה ללימודים אחרי הקיץ הלא פשוט הזה שעברנו.

<ירדן בן יוסף: הספוט השני הוא יותר חגיגי ואולי יותר מתאים לישיבה מהסוג הזה.

<ירדן בן יוסף: ממש בשבוע שעבר אורי, שהוא סגן יושב ראש האגודה, יחד אתי נסענו לדרום, לשדה בוקר, לטיול של יומיים יחד עם 700 סטודנטים חדשים מבית הספר הבינלאומי אצלנו.

<ירדן בן יוסף: מצטרפים לעוד 1,600 סטודנטים.

<ירדן בן יוסף: בסך הכול הם מגיעים משמונים מדינות שונות.

<ירדן בן יוסף: שבעים אחוזים מהם בסוף התואר נשארים ועושים עלייה וחלקם הגדול גם מתגייס לצבא.

<ירדן בן יוסף: אני חושב שנכון יהיה אם הוועדה, ובכלל אם המועצה להשכלה גבוהה, תראה במפעל הציוני הזה שמביא יהודים ומביא עולים דרך האקדמיה ומשאיר אותם אחר כך בישראל כמשהו שהוא מעבר למספרים.

<ירדן בן יוסף: דיברנו על זה בוועדה הזאת והייתי חלק מהדיון.

<ירדן בן יוסף: דיברנו על לימודי משפטים בשפה האנגלית והלכנו לכל מיני צדדים שאני חושב שהם היו פחות העיקר, והעיקר היה לראות 700 עולים חדשים בפוטנציה שנכנסים דרך האקדמיה ואחר כך נשארים בגלל דברים אחרים, ואני מציע שנסתכל על הצד הזה באקדמיה, של סטודנטים בינלאומיים שמגיעים לישראל כדי ללמוד כי המוסדות להשכלה גבוהה הם טובים בישראל או הם שואפים להיות טובים, ואחר כך הם נשארים כאזרחים במדינה.

<ירדן בן יוסף: אני כן חושב ומציע לוועדה ולך באופן אישי לבחון את הסוגיה הזאת של סטודנטים בינלאומיים שמגיעים ללמוד במוסדות, מה אנחנו מאפשרים להם, כמה עוד והאם אפשר להרחיב את החוגים ספציפית בתואר שני שם יש פחות חוגים בשפה האנגלית שנפתחים לסטודנטים בינלאומיים.

<ירדן בן יוסף: אני חושב שזה היה מאוד מרגש לראות את אותם סטודנטים בשדה בוקר ולהבין שיש אפשרות שזה מפעל ציוני או ציר נוסף לעלייה לישראל וציר איכותי לעלייה לישראל.

עמרם מצנע: בפעם הבאה שאתה נוסע לשדה בוקר, תעבור בירוחם.

עמרם מצנע: חברת הכנסת גמליאל ולאחר מכן דוקטור אסתר סרוק.

גילה גמליאל: ראשית, אני רוצה לברך את הסטודנטים והסטודנטיות בשנת לימודים פורייה.

גילה גמליאל: אתה יודע כמה שנים למדתי?

גילה גמליאל: עשר שנים.

גילה גמליאל: יש לי תואר ראשון ושני בפילוסופיה ותואר ראשון ושני במשפטים.

גילה גמליאל: עשור לימודים, מה שגרם לי להיות הרבה שנים בהתאחדות הסטודנטים ובאגודות, כך שאני מכירה את פתיחת שנת הלימודים כל כך הרבה שנים, גם בכובע שלי כיושבת ראש אגודת סטודנטים בבן-גוריון שלוש קדנציות וכיושבת ראש התאחדות הסטודנטים ארצית.

גילה גמליאל: מבחינתי כל פעם זה יום חג.

גילה גמליאל: כשאני מסתכלת, אני אומרת שמצד אחד בהחלט אפשר להרים את הראש ולומר שמעמד הסטודנטים והסטודנטיות במדינת ישראל עם השנים, מאז שאני זוכרת את המאבקים שלנו, אכן הצלחנו למצב את מעמד הסטודנטים והסטודנטיות בצורה מאוד טובה.

גילה גמליאל: מצד שני, עדיין לא ממש פתרנו את הבעיה של אלה שכלל לא מגיעים ללמוד באקדמיה ושם אנחנו צריכים לשים את הדגשים בעיקר ויש לנו עוד עבודה רבה בנושא.

גילה גמליאל: גם לגבי הלומדים, מהתחום שלי דווקא של פילוסופיה ומדעי הרוח, אנחנו רואים שיש לנו בעיה שלדעתי נצטרך לקיים שיח עומק איך אנחנו פשוט מצילים את מדעי הרוח במדינת ישראל.

גילה גמליאל: אני חושבת שזה דבר שהוא חשוב ביותר באקדמיה, בטח במדינת ישראל.

גילה גמליאל: בתחום ההוראה.

גילה גמליאל: זה פשוט דבר שמאוד מאוד קשה להתמודד אתו בשיח מול הנהלת האוניברסיטה.

גילה גמליאל: מרבית הבעיות נובעות מתוך המדדים השונים שלא משתנים ועד היום אני רואה שהם גם לא השתנו ואם נמשיך כך, הם גם לא ישתנו וזה הצורך המחקרי בקדימות על פני ההוראה עצמה אל מול התלמידים.

גילה גמליאל: אני יודעת את זה וכולנו כאן היינו סטודנטים.

גילה גמליאל: יש מרצה או מרצה שמעניינים ומאתגרים את הסטודנטים והכיתה מלאה.

גילה גמליאל: אם לא, יש כאן בעיה מאוד מאוד עצומה.

גילה גמליאל: הרעיון הוא לא לבוא בצורה פרונטלית יבשה לסטודנטים כי היום צריך לציין שמרצים הם לא רק נותנים ידע אלא הם נותנים כלים בין היתר כיצד ניתן לבצע מחקר, איך צריכים ללמוד את החומרים, כן לנהל שיח של שאלות והשיח יהיה הרבה יותר מעמיק.

גילה גמליאל: יש פה בעיה אמיתית.

גילה גמליאל: לפעמים הייתי נכנסת להרצאה ורואה מרצה עם חומר, שזאת בעיני בין היתר זילות של האקדמיה.

גילה גמליאל: צריך לבחון את הדברים האלה ממקום אחר.

גילה גמליאל: אני סומכת את ידי עליכם כהנהגה לבחון ולהיכנס לכיתות ולראות שיעור.

גילה גמליאל: להיכנס פנימה ולראות.

גילה גמליאל: אתה, כמי שמנהל את האוניברסיטה, תיכנס יום אחד ותראה אם אתה יכול לסבול לשבת בשיעור שמעביר לך אותו המרצה.

גילה גמליאל: כנראה אז תפנימו את אותה זעקה שבעצם מנסים להעביר אותה כל כך הרבה שנים.

גילה גמליאל: יש כאן בעיה אמיתית וצריך לחשוב על שינוי קונספט גם באקדמיה.

גילה גמליאל: אני רואה את הבעיה הזאת גם במערכת החינוך בכללותה אבל באקדמיה זה ממש זועק לשמים.

גילה גמליאל: אני חושבת שזה לא העניין של לבצע סקרי הוראה למען הסקרים אלא זה למען הניסיון להעביר את הצורך הזה של סטודנטים וסטודנטיות עבורכם לגבי חוסר היכולת לעתים להתמודד עם יכולת למידה במצבים כאלה.

גילה גמליאל: אני זוכרת שגם בלימודי המשפטים היו שמות מאוד מפוצצים אבל כשהם היו באים להעביר שיעור, זאת הייתה פשוט קטסטרופה.

גילה גמליאל: יכול מאוד להיות שאפשר להעביר הכשרה את המרצים, אפשר לחשוב על דרכים אחרות כיצד ניתן לבצע את ההתייעלות בסוגיה הזאת, אבל לדעתי צריך לעשות חשיבת עומק ולא כל פעם להדוף את סקרי ההוראה.

גילה גמליאל: בואו נשאיר לרגע את סקרי ההוראה בצד ונחשוב איך אפשר לקדם את העניין הזה בצורה נכונה.

גילה גמליאל: אני חושבת שמבחינה תקציבית עד השנים האחרונות הייתה התקדמות.

גילה גמליאל: שנת התקציב הנוכחית הולכת להיות קצת יותר בעייתית למרות שהתחייבו לנו שלא יפגעו באקדמיה, אבל זה יהיה כבר תפקידנו לדאוג לכך.

מנחם בן-ששון: אתמול קיבלנו את ההודעה על הגזרה.

גילה גמליאל: אני יודעת.

גילה גמליאל: אמרו שלא יפגעו.

גילה גמליאל: אז אנחנו נצטרך לוודא שזה מה שיקרה בפועל אבל זה כבר תפקידנו כאן בוועדות השונות על מנת שזה לא יקרה.

גילה גמליאל: אני מאחלת הצלחה מכל הלב.

עמרם מצנע: תודה רבה.

עמרם מצנע: דוקטור אסתר סרוק ואחריה דוקטור אפרת קנולר.

<אסתר סרוק: אני כמובן מצטרפת לברכות לסטודנטים, לסגלי ההוראה, לסגל האקדמי הבכיר, לסגל האקדמי הלא בכיר ולכל הקהילה כפי שפרופסור בן-ששון קורא לה, כל קהילת האוניברסיטאות.

<אסתר סרוק: אנחנו מאוד שמחנו כאשר התחילה הרפורמה, הוזרמו תקציבים לשקם, לחזק את ההשכלה הגבוהה אבל לצערנו, כפי שאמרה חברת הכנסת גמליאל ואחרים, התקציבים לא יגדלו באותו יחס כפי שצפינו.

<אסתר סרוק: מבחינתנו המחסור והירידה בתקציבים מתבטאת באופן מידי בסגל הזוטר.

<אסתר סרוק: אני חושבת שזה המקום הראשון שבו תקציב ההוראה ותקציב העבודה שמשולבים יחד מקבל את ההנחתות המידיות והמשמעות היא באמת ירידה מידית או פגיעה באיכות ההוראה.

<אסתר סרוק: אם יש פחות תקציב, יש פחות מתרגלים, הכיתות יותר מלאות ויש פחות מבחר של קורסים – הנה חלק מהמתכון לפגיעה באיכות ההוראה.

<אסתר סרוק: לכן אני חושבת שהפנייה שלנו אליכם היום היא כזאת שאנחנו מבקשים לנסות ולראות איך ניתן באופן אמיץ ובאופן רציני להתייחס לנושא של ההוראה.

<אסתר סרוק: כל מקצוע אחר – עריכת דין, רפואה – לא יעלה על הדעת לתת למי שאיננו רופא לנתח או לטפל בחולה.

<אסתר סרוק: לא יעלה על הדעת להופיע בבית המשפט אם אני לא עורך דין מוסמך.

<אסתר סרוק: אבל להוראה, כל אחד יכול להגיע.

<אסתר סרוק: אני חושבת שזאת זילות של מקצוע.

<אסתר סרוק: כדי לדעת ללמד לא מספיק לדעת את החומר אלא צריך לדעת להעביר אותו אל הסטודנטים.

<אסתר סרוק: צריך לדעת לחבב עליו את הלמידה ולחבב עליו את הידע.

<אסתר סרוק: לכן אני חושבת שקודם כל צריך להסתכל על הנושא של הוראה כמקצוע, כהתמחות, כנושא שצריך לטפל בו.

<אסתר סרוק: צריך להכשיר את מי שהולך להוראה.

<אסתר סרוק: אנחנו הופענו גם בפני הוועדה של מל"ג ו-ות"ת לגבי איכות ההוראה, הבאנו רעיונות והצגנו דרכים שניתן לשפר את איכות ההוראה.

<אסתר סרוק: אחת מהדרכים שאני מבקשת – אני כבר חזרתי על זה ואני פונה גם ל-ות"ת וגם אליך אדוני היושב ראש, פונה ל-ור"ה, פונה לכל מי שרק ניתן – היא לבנות מערך של מורים בתוך האקדמיה במקביל או מתחת לסגל הבכיר שרוב עבודתו היא מחקר ומיעוט עבודתו, יחסית, בהוראה.

<אסתר סרוק: צריך לבנות מערך של מורים שרוב עבודתם הוראה ומיעוט עבודתם מחקר ולבסס את המעמד הזה ולאפשר יציבות, לאפשר גם צמיחה וגם איכות הוראה.

<אסתר סרוק: מסתבר שעמיתי ההוראה או האנשים שאינם בסגל הבכיר הם מורים מצוינים, קודם כל מכיוון שאם הם לא היו מצוינים הם היו נפלטים מן הסתם מתוך המערכת כי החוזים שלהם מסתיימים במהירות.

<אסתר סרוק: אלה מורים טובים שאוהבים ללמד, שיודעים ללמד ומכירים את החומר.

<אסתר סרוק: אני חושבת שצריך מבחינת אפשרויות העסקה והביטחון התעסוקתי שלהם לייצב קבוצת מורים שתעניק לסטודנטים את מרב תשומת הלב ואת היכולת לחבב עליהם את ההוראה.

<אסתר סרוק: אני חושבת שצריך לפרסם את סקרי ההוראה של הסגל הזוטר ולא רק של הסגל האחר.

<אסתר סרוק: אני חושבת ש-ות"ת צריכה לתת את הדעת על שיח הסטודנט גם לסגל זוטר ולא רק לסגל בכיר.

<אסתר סרוק: חשוב מאוד שבמצוקה הכספית לא תהיה ירידה במתרגלים אל התואר הראשון או אל המסטרנטים במקום הדוקטורנטים כי זה פוגע באיכות ההוראה.

<אסתר סרוק: שוב, שנה טובה והצלחה לכולם.

עמרם מצנע: תודה רבה.

עמרם מצנע: דוקטור אפרת קנולר, בבקשה.

<אפרת קנולר: אני מרצה במכללה האקדמית צפת ויושבת ראש ארגון הסגל האקדמי ונציגה במועצה של המכללות.

<אפרת קנולר: המכללה האקדמית בצפת היא מכללה שיש לה אוכלוסייה מאוד מגוונת ותפקידה בעצם לשרת את הצפון.

<אפרת קנולר: לומדים אצלנו יהודים חילוניים, חרדים, דתיים, נוצרים, מוסלמים, דרוזים, צ'רקסים.

עמרם מצנע: ובני אדם.

<אפרת קנולר: כולם.

<אפרת קנולר: אתה היית נוכח שם וראית את הביחד ואת היחס אל השונה ללא מחיצות.

<אפרת קנולר: אני מייצגת כאן את ארגון הסגל האקדמי במכללות ואני רוצה לברך את פרופסור טרכטנברג שלא נמצא כאן על התקציב שיועד למכללות השנה.

<אפרת קנולר: אנחנו מבינים שיתכן שתהיינה בעיות, אבל באמת יישר כוח.

<אפרת קנולר: הוא עושה רבות למען המכללות הציבוריות ורצינו להודות לו על כך.

<אפרת קנולר: אנחנו מאפשרים לתושבי הפריפריה להתפתח.

<אפרת קנולר: חלק מאתנו עושה את זה מתוך ראייה של שירות לאומי, של סיוע לחברה ולפריפריה בישראל.

<אפרת קנולר: יחד עם זאת, המכללות הציבוריות אינן מקבלות את אותם תנאים שיש למרצים באוניברסיטה.

<אפרת קנולר: כדוגמה.

<אפרת קנולר: אני נוסעת חמש שעות כדי ללמד ארבע שעות.

<אפרת קנולר: זאת אומרת, אנחנו משקיעים הרבה מאוד בדרך אל, הרבה שעות עם הסטודנטים כי קשה להם יותר אבל שעות ההוראה שלנו הן גבוהות יותר ויש לנו יותר שעות הוראה מאשר באוניברסיטאות.

<אפרת קנולר: הקידום שלנו נפגע וקשה לנו.

<אפרת קנולר: בגלל המאמצים שאנחנו עושים, אנחנו פחות יכולים לפרסם והנושא של ההוראה צריך להיות דווקא במכללות חשוב יותר אבל הקידום שלנו קשור יותר בפרסומים.

<אפרת קנולר: אנחנו מבקשים בשם ארגון הסגל.

<אפרת קנולר: ראשית, אנחנו עכשיו בתחילת משא ומתן לפתיחת הסכם שכר ואנחנו מבקשים להשוות את התנאים שלנו לתנאים ארציים באוניברסיטה, להתחשב בצורך שלנו להשקיע יותר כדי לשרת את הפריפריה.

<אפרת קנולר: אנחנו רוצים להגדיל את תקציבי המחקר גם למכללות וגם למרצים וכמובן שתהיה לנו אפשרות לחקור אבל שיסייעו לנו.

<אפרת קנולר: תודה רבה.

עמרם מצנע: תודה רבה.

עמרם מצנע: שני הדוברים האחרונים הם יניב דניאלי ואחריו עמית.

עמרם מצנע: לאחר מכן אנחנו נסכם.

<יניב דניאלי: שלום לכולם.

<יניב דניאלי: אני יושב ראש אגודת הסטודנטים במכללת אוהלו, מכללה לחינוך.

<יניב דניאלי: יש לי תשובות לשתי חברות הכנסת הנכבדות.

<יניב דניאלי: אצלנו במכללה יש למידה משמעותית, למידה חדשה.

<יניב דניאלי: יש מתחם שהוקם בשיתוף נשיא המכללה, פרופסור שמעון עמר, יחד עם חברה אמריקאית שתרמה חלק מהכסף והלמידה כבר לא תלויה במרחב ובזמן.

<יניב דניאלי: המרצה לא מספק לנו ידע.

<יניב דניאלי: אנחנו לא לומדים בשיטה של המאה ה-19, אז הסטודנטים היו יושבים בכיסא מול שולחן והמרצה מולם.

<יניב דניאלי: זה נגמר.

<יניב דניאלי: מעלים בעיה, יש מספר מרחבים.

<יניב דניאלי: יש מרחב של חשיבה עצמית, מרחב של עימות הנתונים ואחר כך אימות ההשערות, מרחב דיונים ודיבייטים, ובסוף מרחב לאיסוף הידע.

<יניב דניאלי: המכללה הקימה שני מתחמים.

<יניב דניאלי: הייתה לי הזכות ללמוד עוד במרחב הישן שהוא מרחב מתקדם עם פדגוגיה חדשה.

<יניב דניאלי: מעלים בעיה, הסטודנטים לבד מוצאים את הפתרונות.

<יניב דניאלי: יש את כל הטכנולוגיה בכל מקום.

<יניב דניאלי: אני מזמין את כל חברי הוועדה לבוא ולראות.

רות קלדרון: הייתי הרבה פעמים באוהלו.

<יניב דניאלי: אני מזמין אתכם להגיע אלינו לאוהלו ולראות את המתחם ולראות שבאמת בהשקעה מאוד נמוכה אפשר לעשות את זה.

<יניב דניאלי: אם המדינה תממן את זה, העלות תהיה מאוד נמוכה.

<יניב דניאלי: אפשר לעשות למידה משמעותית ולמידה חדשה.

עמרם מצנע: תודה רבה.

עמרם מצנע: עמית, יועץ שר החינוך.

<עמית לוין: ממש בקצרה.

<עמית לוין: לא נמצא כאן חבר הכנסת אוחיון, אבל להתייחסות שלו לחלק מהרפורמה של הלמידה בהיבט של הבגרויות.

<עמית לוין: צריך להבין שבסוגיית הפסיכומטרי כל האנשים הרלוונטיים, כל הגורמים שעוסקים בדבר, אצל כולם הייתה הסכמה מלאה שהפסיכומטרי הוא לא לכתחילה אלא זה כלי שהוא בדיעבד.

<עמית לוין: נוכח ההסכמה הזאת גם כולם הסכימו באופן מלא שאם בחינת הבגרות יהיה לה תוקף ומהימנות, זה נכון וראוי שהיא תהיה כלי הסינון לאוניברסיטאות, להבדיל מהפסיכומטרי שהוא כלי שאין שום תוכן לימודי לתוכן שלו אלא זה כלי סינון בלבד.

<עמית לוין: הלימוד לבגרות הוא לימוד עם תכנים וכולי ולכן ברור למה כדאי לחזק את תעודת הבגרות.

<עמית לוין: עוד נקודה.

<עמית לוין: גם יכולת המשאבים של המדינה לחזק אוכלוסיות מוחלשות כמו שנאמר כאן קודם, ככל שמדובר בבגרות, יש הרבה יותר כלים, יש מעטפת ויש כלים לחזק בהיבט הזה אוכלוסיות שיש להן קשיים אם תרבותיים, אם מסיבות אחרות, בהצלחה בפסיכומטרי.

<עמית לוין: נקודה שחשוב להבין אותה.

<עמית לוין: זאת תכנית שבאה לקדם מצוינות ולעודד למידה בתוך מערכת החינוך ולכן ברור לכולם שזה תהליך הדרגתי והוא לא יכול היה להתבצע מיד אלא הוא חייב הסכמה וחייב מבנה תהליכי.

<עמית לוין: יש צוותי עבודה של המועצה להשכלה גבוהה, האוניברסיטאות, המכללות וכל הגורמים כדי שזה יהיה תהליכי.

<עמית לוין: כשלב ראשון נקבע יעד אבל היעד לא סתם אמורפי אלא יעד שנחתם ועבדו עליו והוא נקבע בכוונת מכוון של שלושים אחוזים באוניברסיטאות תוך שלוש שנים, ארבעים אחוזים מהתלמידים במכללות והיעד הוא כמובן שזה יהיה הכלי העצמאי המרכזי והפסיכומטרי יהיה לקבוצה מצומצמת ככלי חלופי שלא השכילו לנצל את הזמן הנכון.

<עמית לוין: מדובר כאן בשינוי מאוד משמעותי אבל כן, הוא הדרגתי כי הוא מחייב תהליך קפדני של מהימנות ותוקף וזה התהליך שמשרד החינוך יחד עם המועצה להשכלה והמוסדות החליטו ללכת עליו.

עמרם מצנע: תודה.

עמרם מצנע: פרופסור אהרוני.

<ישראל אהרוני: אדוני היושב ראש, גבירותי ורבותיי חברי הכנסת, עמיתים, נציגי הסטודנטים.

<ישראל אהרוני: אני רוצה להתייחס לנושא איכות ההוראה כי אני רואה בזה נושא מאוד מרכזי שקשור גם למספר הבוגרים וגם כעזרה לסטודנטים.

<ישראל אהרוני: אנחנו לצערנו מלמדים עדיין בשיטות של האלף הקודם ולא משתמשים בחלק מהדברים, וגם מסיבות תקציביות, בנושא המחשוב.

<ישראל אהרוני: כאן צריך באמת לעשות תקציב, ראשית, לכתיבת קורסים.

<ישראל אהרוני: היום, אם מרצה כותב קורס, זה לא נחשב לו שעות הוראה.

<ישראל אהרוני: כלומר, מל"ג ו-ות"ת אומרים לו רק מה שאתה מלמד פרונטלית.

<ישראל אהרוני: בואו ניתן תקציב לכתיבת קורסים.

<ישראל אהרוני: בואו ניתן תקציב להעלות ספרי לימוד און ליין.

<ישראל אהרוני: זאת אומרת, יבוא המוסד, האקדמיה, וירכוש את הזכויות של כל סטודנט וכך כל סטודנט לא יצטרך לקנות ספרי לימוד שהם מאוד יקרים היום במיוחד במדעי הטבע.

<ישראל אהרוני: לכן, אם הכול יהיה און ליין, נחסוך לו הרבה תקציבים.

<ישראל אהרוני: אדם שיוצא למילואים יוכל לראות את השיעורים על המחשב ולפחות לקבל את האינפורמציה הראשונית.

<ישראל אהרוני: אין ספק שבנושא הזה נוכל מאוד לקדם את איכות ההוראה ואולי בנוסף זה ילמד גם את המרצים עצמם לתכנן את השיעורים שלהם ולעשות את זה בצורה יותר טובה.

<ישראל אהרוני: נדמה לי שההתייחסות לנושא הזה יכולה מאוד לעזור.

<ישראל אהרוני: תודה לכם.

עמרם מצנע: תודה רבה.

עמרם מצנע: פרופסור בן-ששון, מילות סיכום.

מנחם בן-ששון: אני לא מסכם אלא משיב על דברים שנשאלו.

מנחם בן-ששון: עמית כבר ענה ואמר שהשאיפה היא שאנשים יתקבלו אך ורק על סמך בחינות בגרות וככל שנקדים להוליך את ההליך הזה, נצליח.

מנחם בן-ששון: אנחנו משקיעים בזה הרבה ובצורה כנה.

<אורי רשטיק: חשוב להגיד שהרפורמה שבוצעה עכשיו בתחום הפסיכומטרי היא רפורמה שבוצעה בשיתוף פעולה של כל הגופים לרבות התאחדות הסטודנטים.

<אורי רשטיק: יש קואליציה שלמה מאחורי הרפורמה הזאת וחשוב לציין זאת.

<אורי רשטיק: זה לא דבר שנעשה במחשכים ולא על דעת מישהו ספציפי.

מנחם בן-ששון: בהחלט.

<קריאה: אנחנו לא היינו שם.

מנחם בן-ששון: לגבי ההוראה.

מנחם בן-ששון: הנושא נמצא במקום מרכזי בסדר היום באוניברסיטאות.

מנחם בן-ששון: אנחנו אפילו הגענו לכך שתלמידים מתקדמים, אנשים שסיימו את הדוקטורט ונמצאים בפוסט דוקטורט, נייצר קורסים עבור ההוראה שלהם.

מנחם בן-ששון: יכול להיות שצריך לשלוח את כולם לסמינר למורים, אבל אני לא יודע אם נספיק לעשות את המהלך הזה.

מנחם בן-ששון: לגבי השאלה לגבי תלמידי פריפריה באוניברסיטאות.

מנחם בן-ששון: אני מחזיר אתכם לדוח היפה שכתב ות"ת וה-מל"ג, לסעיף 21 בעמוד 8.

מנחם בן-ששון: "מעיון מיוחד שהתבצע על ידי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה עולה כי בתשע"ד 25 אחוזים מהלומדים לתואר ראשון באוניברסיטאות הגיעו מישובים הממוקמים באזורים חברתיים נמוכים" שלא לדבר על זה שמרב תיארה קודם שמכללות בצפון ובדרום, שם העלייה הייתה עוד יותר משמעותית.

מנחם בן-ששון: זאת אומרת, יש כאן מהלך.

מנחם בן-ששון: אני רוצה לחתום בדבריו של עמית ולומר שמהלכים שצריכים להיות משמעותיים, לא קורים ביום אחד.

מנחם בן-ששון: כפי שפתח ראש הוועדה, אתה נותן לעצמך דין וחשבון משנה לשנה, איפה היינו בשנה שעברה ואיפה בשנה זאת, אבל הדוח הזה שקיבלנו ממל"ג מלמד אתכם שהשקעה לטווח רחוק היא ההשקעה הנכונה.

עמרם מצנע: ברשות

עמרם מצנע: כם, אני רוצה מספר מילות סיכום.

עמרם מצנע: ראשית, זה מפגש חגיגי לרגל פתיחת שנת הלימודים כך שבמפגשים חגיגיים בדרך כלל מדברים על החלקים החיוביים יותר, אבל יש כמובן הרבה נושאים והרבה תחומים שנצטרך לעסוק בהם.

עמרם מצנע: אני גם מציע שנהיה עם רגליים על הקרקע.

עמרם מצנע: ראש בעננים זה בסדר, אבל רגליים תמיד יישארו צמודות לקרקע.

עמרם מצנע: לא הולכת להיות שנה תקציבית קלה.

עמרם מצנע: לשמחתי הרבה הקיצוץ שתוכנן להיות במערכת ההשכלה הגבוהה, בעזרתו האדיבה של שר האוצר ושר החינוך, וכמובן ההתערבות של ראשי האוניברסיטאות, צומצם מאוד ויש הבטחה גם לשנת 2014 וגם לתקציב 2015 למתן מאוד מאוד את הקיצוץ האמור שנדמה לי שהוא בסופו של דבר נמוך מאוד ויאפשר להמשיך בכל התכניות.

עמרם מצנע: אני מקווה שאפשר יהיה להתרווח החל מ-2016 למרות שאני מציע לא להתחיל לחגוג על זה.

עמרם מצנע: אין ספק שאנחנו במידה מסוימת נמצאים עם תקרת זכוכית לגבי היקף הסטודנטים השנתי, אותם 310 אלף.

עמרם מצנע: היכולת להתמודד עם תקרת הזכוכית הזאת היא בבתי הספר התיכוניים.

עמרם מצנע: לכן הקשר בין התיכון, בין הרצף הלימודי-ההשכלתי, בין התיכון לבין ההשכלה הגבוהה הוא דבר שאנחנו צריכים לקחת אותו ברצינות ולעסוק בו שכן מי שלא מסיים את התיכון – ולא משנה כרגע איזה תעודת בגרות יש לו – בנתונים המתאימים, לא יגיע בסופו של דבר לאקדמיה ובצד זה אני אומר שנדמה לי שהמגמה שאנחנו עכשיו מפתחים אותה שלא כל אחד צריך לגמור BA באוניברסיטה או במכללה.

עמרם מצנע: אני חושב שמשרד החינוך עושה נכון שמחדש את החינוך המקצועי הטכנולוגי.

עמרם מצנע: אנחנו נקיים על זה דיון די בקרוב.

עמרם מצנע: אנחנו שומעים לאחרונה כמה אישים ואנשים מתבטאים בצורה לא אחראית בנושא הזה.

עמרם מצנע: בסופו של דבר לא הולכים לחזור אחורה לשנות ה-60 וה-50 אלא הולכים להסיק את המסקנות ממה שהכשיל בסופו של דבר.

עמרם מצנע: ההישגים בבגרות הם גם כן איזו תקרת זכוכית.

עמרם מצנע: אנחנו כל הזמן סביב החמישים אחוזים, קצת יורדים וקצת עולים.

עמרם מצנע: זאת אומרת, חמישים אחוזים מהמחזור במדינת ישראל נזרק אל הג'ונגל התעסוקתי החברתי מבלי שאנחנו נותנים לו כלים ויש צורך במשק לאנשים מיומנים ומקצועיים.

עמרם מצנע: לכן נדמה לי שזאת נקודה מאוד חשובה לטיפול כנושא בשנה הקרובה.

עמרם מצנע: העיר פרופסור בן-ששון מאוד מאוד ברגישות לעניין המעמד הבינלאומי שלנו, הדימוי הבינלאומי שלנו שפוגע כמובן גם ביכולת ההשתתפות והשותפות, מחקרים, כנסים מדעיים, תקציבים וכדומה.

עמרם מצנע: נצטרך לראות איך מתמודדים עם זה ברגישות המתאימה כדי לבחון מה עושים בדברים האלה.

עמרם מצנע: לגבי חוק המשילות, אנחנו בהחלט לוקחים את זה על עצמנו ברגע שזה יגיע אל הוועדה כדי לקדם ולדלג את אותו דילוג חשוב והתקדמות חשובה בנושא הזה של כל הקשר בין ות"ת, מל"ג, הממשלה וכמובן יחידות השטח האקדמיות שאלה אוניברסיטאות ומכללות.

עמרם מצנע: לגבי איכות ההוראה.

עמרם מצנע: אין ספק שיש הרבה לעשות בתחום הזה ואני מקווה שזה ייעשה.

עמרם מצנע: בסופו של דבר הסטודנטים מצביעים ברגליים לאיזה מרצים באים ולאיזה לא באים.

עמרם מצנע: אין ספק שצריך לעסוק בזה.

עמרם מצנע: חבל לי שפרופסור טרכטנברג לא נמצא אתנו כי אני מניח שלקראת פתיחת שנת הלימודים האקדמית הבאה, לפי מקורות זרים, שמעתי שהוא לא יהיה בתפקידו זה.

מנחם בן-ששון: מפיו עצמו, אבל רוחו שרתה כאן היום.

עמרם מצנע: אני מוכרח לומר שתרומתו ועשייתו – ואנחנו עוד נקיים ישיבה מיוחדת אתו – היא באמת ללא כל שיעור גם בתחום החברתי בכלל, כמי שעמד בראש הוועדה, וגם כמובן כמי שעומד בראש ות"ת עם כל השינויים והיקף הנושאים שעלו בשנים האחרונות.

עמרם מצנע: אנחנו נמשיך לטפל בדברים שעלו כאן ולא אחזור עליהם.

עמרם מצנע: אני רוצה בסוף לנצל את ההזדמנות ולהודות לאורי רשטיק שבקרוב מסיים את תפקידו כיושב ראש התאחדות הסטודנטים.

עמרם מצנע: אני מכיר את אורי עוד מלפני שהוא נבחר להיות יושב ראש.

עמרם מצנע: אין לי ספק, אורי, שהשנים שלך הן מאוד משמעותיות ומאוד משפיעות.

עמרם מצנע: הנוכחות שלכם כאן אצלנו בוועדה ובכנסת בכלל ובוועדות השונות – ב-ות"ת, במל"ג – בהחלט ראויה לציון.

עמרם מצנע: גם אחריות ובגרות מצד אחד, אני מתכוון לפחות סיסמאות ויותר תוכן ויותר עשייה, פחות מאבקים ויותר הישגים, וגם כמובן היכולת להנהיג את ציבור הסטודנטים בנושאים השונים שעמדו על הפרק.

עמרם מצנע: אני רוצה לתת לך ספר "ירוחם במדבר דברים", על טעמים ואנשים.

עמרם מצנע: כתבתי לך בפנים: "אורי רשטיק ידידי, מלוא הערכתי על פעילותך ותרומתך.

עמרם מצנע: כיושב ראש התאחדות הסטודנטים השארת את חותמך על מערכת ההשכלה הגבוהה וניווטת להישגים רבים לציבור הסטודנטים אותו הובלת.

עמרם מצנע: ברכה ובהצלחה".

עמרם מצנע: דרך אגב, המתכון הבטוח הוא כזה שיושב ראש התאחדות הסטודנטים בטוח יהיה חבר כנסת.

עמרם מצנע: שימו לב כמה חברי כנסת היו יושבי ראש התאחדות הסטודנטים.

<אורי רשטיק: תודה לכולם.

עמרם מצנע: תודה לכם ולהתראות.