ועדת הכספים, כנסת 19, פרוטוקול מספר 428, 2014-10-28 10:00

ניסן סלומינסקי: רבותי, הישיבה מתחילה.

ניסן סלומינסקי: הצעה לסדר של ח"כ ליצמן.

ניסן סלומינסקי: בבקשה.

יעקב ליצמן: בזמנו פנינו אליך בכתב שאנחנו רוצים ששר האוצר יבוא.

יעקב ליצמן: אני מבין שלשר האוצר אין חשק להגיע לוועדת הכספים ולכן הוא שולח פקידים, אבל עובדה שהוא דיבר, לא מישהו אחר דיבר.

יעקב ליצמן: הוא לא יכול לשלוח אנשים עורכי דין לכאן.

יעקב ליצמן: זה לא איזה בית משפט ששולח עורך דין להסביר את עצמו.

יעקב ליצמן: הוא צריך לבוא לבד.

יעקב ליצמן: יש לי 10 שאלות לשאול אותו, לא רק אחת.

יעקב ליצמן: יש לי עוד 10 שאלות לשאול אותו על הנושא הזה בו הוא סתר את הפקידים שלו.

יעקב ליצמן: ביקשתי את זה.

יעקב ליצמן: האם אני יכול לדרוש את זה, לעמוד על זה, שהוא יבוא בעצמו?

ניסן סלומינסקי: לבקש אפשר אבל הוא לא חייב.

ניסן סלומינסקי: הוא יכול לשלוח, שלוחו של אדם כמותו.

יעקב ליצמן: לא, לא.

יעקב ליצמן: לא אומרים את זה.

יעקב ליצמן: אתה רוצה להתפלפל בשליחות?

יעקב ליצמן: אני מוכן גם.

יעקב ליצמן: אבל זה לא שייך כי הוא לבד עשה את זה.

ניסן סלומינסקי: זה לא משנה.

ניסן סלומינסקי: הם יסבירו את מה שהוא אמר.

יעקב ליצמן: מה יהיה אם הוא יסביר את מה שהוא אמר בטלוויזיה?

ניסן סלומינסקי: לא, לא.

ניסן סלומינסקי: מי שיבוא לפה ידע להסביר את זה כי הוא ינחה אותם מה לעשות.

ניסן סלומינסקי: אבל כרגע זה לא רלוונטי.

ניסן סלומינסקי: כשנתחיל את הדיון מחדש - - -

יעקב ליצמן: זה רלוונטי פלוס כי הולכים לגמור את זה שמה.

ניסן סלומינסקי: אבל זה צריך לחזור אלינו.

יעקב ליצמן: אבל היות והוא סתר את עצמו, ולא רק בדבר אחד, היא לא יודעת לענות על זה.

יעקב ליצמן: היא יודעת לענות על דבר אחד: 1.5 ו-3 מיליארד.

יעקב ליצמן: בסדר, אבל יש עוד 10 דברים.

ניסן סלומינסקי: הוא סותר את עצמו בהקשר של החוק או באופן כללי?

ניסן סלומינסקי: אם באופן כללי, ראית פוליטיקאי שלא סותר את עצמו?

יעקב ליצמן: אני לא סותר את עצמי.

יעקב ליצמן: אני אומר את מה שיש לי בפנים, כולל שלא נכנסים לקואליציה.

ניסן סלומינסקי: טוב.

ניסן סלומינסקי: מי מציג את הנושא?

<צפריר נוימן: אני ממונה על הייעוץ המשפטי של המדען הראשי במשרד הכלכלה.

<צפריר נוימן: התקנות שאנחנו מביאים לוועדה עוסקות בהסדרת מתן תוספות למענקים שניתנים על-ידי המדען הראשי מכוח חוק המו"פ באזור שדרות ועוטף עזה.

<צפריר נוימן: החוק מסדיר מתן מענקים לחברות שעוסקות בתכניות מחקר ופיתוח.

<צפריר נוימן: המענקים ניתנים היום מכוח החוק בשיעורים של 20, 30, 40 או 50 מכל הוצאות המחקר והפיתוח של החברה, אותה תכנית שהיא הגישה למדען.

<צפריר נוימן: אם התכנית הזאת מאושרת, היא מקבלת את אותו שיעור שקבעה הוועדה, כמו ציינתי.

<צפריר נוימן: מתוקף החוק רשאים השרים לתת תוספות אוטומטיות לחברות שנמצאות באזורי עדיפות לאומית שנקבעים לפי חוק עידוד השקעות הון.

<צפריר נוימן: בשנת 2003 קבעו השרים תקנות לעניין הזה ונתנו תוספת אוטומטית של 10% לחברות שנמצאות באזור עדיפות א' בחוק עידוד השקעות הון.

<צפריר נוימן: לשם הדוגמה: אם חברה זכתה למענק של 50%, היא תקבל באופן אוטומטי תוספת של 10%.

<צפריר נוימן: קרי, 60% מהוצאות המחקר והפיתוח שלה ימומנו על-ידי המדען הראשי.

יעקב ליצמן: ובאותם המקומות שמקבלים פיצויים, גם כן?

יעקב ליצמן: איך החלוקה הולכת?

ניסן סלומינסקי: תכף נשמע את זה.

<צפריר נוימן: אני אומר:

<צפריר נוימן: כל אזור עדיפות א' במדינת ישראל, לפי המפה של חוק עידוד, שכמובן כבוד חבר הכנסת מכיר טוב - - -

יעקב ליצמן: איך אני מכיר אם הממשלה לא מכירה?

יעקב ליצמן: כל יום היא משנה את זה.

ניסן סלומינסקי: היא רוצה לשנות.

<צפריר נוימן: היא לא השתנתה כל-כך הרבה מתקופתך.

יעקב ליצמן: הסרגל של הממשלה הוא ככה.

<צפריר נוימן: אתה אולי מתכוון להטבות מכוח החלטות ממשלה, וכאן אנחנו מדברים על חוק עידוד השקעות הון.

ניסן סלומינסקי: אלו שני דברים.

ניסן סלומינסקי: שם הם לקחו מרחק.

יעקב ליצמן: זאת סתירה.

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: שם הם לקחו מרחק.

ניסן סלומינסקי: אם הגבול מתפתל, אז גם הקו מתפתל וראית דברים אבסורדיים, מה שנקרא: בתוך מועצה או בתוך יישוב יש בית אחד שכן ובית אחד שלא.

ניסן סלומינסקי: הבית שכן למה?

ניסן סלומינסקי: כי שם היה פיתול בירדן, מה שנקרא.

ניסן סלומינסקי: אבל זה לא חשוב, זה לא מה שאנחנו מדברים עליו כרגע.

<צפריר נוימן: במסגרת התקנות שאנחנו מביאים כרגע לוועדה.

אילן גילאון: יש פיתול של הירדן בעוטף עזה?

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: דיברנו של שני דברים.

אילן גילאון: שהירדן מתפתל ועוטף עזה?

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: זה משהו אחר.

אילן גילאון: אתה יכול להגיד לנו את שמות היישובים?

<צפריר נוימן: בוודאי.

<צפריר נוימן: אני עוד מעט אציין אותם.

יעקב ליצמן: לא, לא.

יעקב ליצמן: זה הכול סודי.

<צפריר נוימן: במסגרת התקנות שאנחנו מביאים כרגע, התחלנו לעבוד עוד הרבה לפני המבצע, אנחנו נותנים תוספת אוטומטית של 25% לפעילויות שנעשות בשדרות ובעוטף עזה.

<צפריר נוימן: אני עוד מעט אציין, אם תרצו, את שמות כל היישובים.

ניסן סלומינסקי: יפה מאוד.

<צפריר נוימן: לכן, חברה שזכתה למענק של 50%, תקבל תוספת אוטומטית של 25%.

<צפריר נוימן: קרי, 75% מכל הוצאות המחקר והפיתוח שלה בתכנית ימומנו על-ידי המדען הראשי.

ניסן סלומינסקי: כשאתה אומר עוטף עזה, אתה מתכוון ל-7 קילומטרים?

<צפריר נוימן: 7 קילומטרים.

<צפריר נוימן: ההגדרה היא של חוק עידוד השקעות הון שמציין יישובים שהבתים שלהם נמצאים במרחק של 7 קילומטרים מהגדר.

ניסן סלומינסקי: ועכשיו אתם לא מחריגים שום דבר אלא כל היישובים שנמצאים בתוך 7 ק"מ מהעוטף?

<צפריר נוימן: היישובים שנמצאים לפי הגדרה הם יישובים שנמצאים במועצות אזוריות מסוימות.

ניסן סלומינסקי: כלומר כולם.

ניסן סלומינסקי: אין החרגה של יישוב אחד לטובה ואחר לא, פרט לשדרות.

<צפריר נוימן: שדרות גם נמצאת, למיטב זכרוני, במרחק של 7 קילומטרים.

ניסן סלומינסקי: שדרות בפנים.

ניסן סלומינסקי: אז למה אתם מדגישים גם את שדרות?

ניסן סלומינסקי: כלומר, כל מי שנמצא בתוך ה-7.

<צפריר נוימן: ההגדרה בחוק מדברת על היישובים בעוטף עזה - - -

אילן גילאון: שנבין, כל המועצה האזורית, כל היישובים בתוכה עם המועצה, הם 7 קילומטרים, כן?

<צפריר נוימן: אותם יישובים שנמצאים ב-7 קילומטרים.

אילן גילאון: למשל מקרה גבולות, הוא כלול?

אילן גילאון: כי בחלוקות אחרות הוא לא.

<צפריר נוימן: אני יכול להסתכל - - -

אילן גילאון: בגלל שיש לו הפרש של כמה קילומטרים או משהו כזה.

ניסן סלומינסקי: המועצות נחתכות.

אילן גילאון: אז אתה מתכוון ליישובים, לא למועצות.

<צפריר נוימן: ליישובים, רק היישובים באותן מועצות.

ניסן סלומינסקי: המועצות נחתכות.

<צפריר נוימן: לא עצם זה שיישוב מסוים במועצה שנמצא במרחק של 7 קילומטרים, ייתן לכל היישובים במועצה שלא נמצאים.

ניסן סלומינסקי: קח את שדות נגב – הוא נחתך, חצי ממנו נמצא בתוך ה-7 וחצי לא.

ניסן סלומינסקי: חצי מקבל וחצי לא מקבל.

ניסן סלומינסקי: אבסורד כזה.

<צפריר נוימן: כן, אבל הם יישובים שונים לחלוטין.

<עדנה הראל: הם יישובים שונים.

ניסן סלומינסקי: שונים, אבל נמצאים באותה מועצה.

יעקב ליצמן: השם מכריע?

<עדנה הראל: יש מועצה אזורית מטה יהודה, מועצה אזורית שמשתרעת על פני - - -

ניסן סלומינסקי: אם נניח הייתה שדרות, לו יצוין ששדרות חציה היה בתוך ה-7 וחציה בחוץ - - -

<צפריר נוימן: חציה נכנסת כי מדברים בהגדרה של חוק עידוד על הבתים שנמצאים ב-7 קילומטרים.

<צפריר נוימן: כלומר, יישוב שהבית שלו נמצא 7 קילומטרים, מספיק - - -

ניסן סלומינסקי: אתה מדבר על מפעלים, נכון?

<עדנה הראל: יישוב איננו נחצה.

<עדנה הראל: יישובים אינם נחצים.

יעקב ליצמן: זה לא נכון.

<עדנה הראל: דינו של יישוב נגזר – יישוב איננו נחצה - - -

יעקב ליצמן: לא נכון.

יעקב ליצמן: גברתי, לא נכון.

ניסן סלומינסקי: באשקלון, לדוגמה - - -

<עדנה הראל: אני אנסה ברשות

<עדנה הראל: כם להסביר: יישוב איננו נחצה, לא להלכה ולא בפועל.

<עדנה הראל: יישוב נבדק אם הוא נכלל או לא נכלל לפי בתיו הקיצוניים.

<עדנה הראל: בתיו הקיצוניים נמצאים במרחק של עד 7 קילומטרים מגבול רצועת עזה.

יעקב ליצמן: גברתי טועה.

ניסן סלומינסקי: רק רגע, ליצמן.

<עדנה הראל: לכן, אשקלון לדוגמה, בתי המגורים שלה אינם נמצאים בטווח של 7 קילומטרים.

ניסן סלומינסקי: אני מדבר על אזור התעשייה.

<עדנה הראל: אזור התעשייה איננו בתי מגורים, ולכן - - -

יעקב ליצמן: אבל זה אשקלון, מה זה משנה?

<עדנה הראל: אשקלון, מבחינת החלטות הממשלה, איננה נכללת בטווח היישובים שבתי המגורים שלהם נמצאים במרחק של עד 7 קילומטרים מגבול רצועת עזה.

<עדנה הראל: לכן אשקלון איננה נכללת ביישובי העוטף.

<עדנה הראל: דינה של אשקלון בהחלטות הממשלה השונות לעניין עדיפות לאומית נגזר משיקול הדעת שמפעילה הממשלה לפי פרק כ"ו לחוק ההתייעלות שהוא חוק עדיפות לאומית.

<עדנה הראל: כאן אנחנו עוסקים בעידוד השקעות הון ועידוד מחקר ופיתוח.

<עדנה הראל: התוספת השנייה לעידוד השקעות הון מתייחסת לאשקלון ולנפת אשקלון בנפרד באופן קונקרטי ומתייחסת למועצות האזוריות.

<עדנה הראל: אשקלון היא עיר ואיננה מועצה אזורית.

<עדנה הראל: היא מתייחסת למועצות האזוריות בפסקה נפרדת.

<עדנה הראל: אנחנו בסעיף של שדרות שהיא עיר ויישובי עוטף עזה שכולם יישובי מועצות אזוריות.

<עדנה הראל: התוספת לחוק עידוד השקעות הון מונה כמה פריטים שונים ואנחנו עוסקים בה כרגע ולא בשיקול הדעת הכללי של הממשלה לפי פרק כ"ו לחוק ההתייעלות.

<עדנה הראל: בתוספת לחוק עידוד השקעות הון יש 5 פריטים: פרט אחד הוא בירושלים וצפון ודרום ועוד שני פריטים לגבי ירושלים לצפון ולדרום.

<עדנה הראל: פרט רביעי לגבי יישובי מיעוטים.

<עדנה הראל: הפרט החמישי מדבר על שדרות ויישובי עוטף עזה, היישובים במועצות האזוריות שער הנגב, חוף אשקלון, שדות נגב ואשקלון.

<עדנה הראל: היישובים שבתיהם נמצאים עד 7קילומטרים מהרצועה.

<עדנה הראל: יישוב איננו נחצה, יישוב נלקח במלואו.

<עדנה הראל: האם העובדה שהוא שייך למועצה אזורית גדולה או קטנה, שיש לה עוד יישובים מאוד מרוחקים, קשורה לעניין?

<עדנה הראל: לדעת הממשלה, לפי התוספת ולפי התוספת שאישרה הכנסת, העובדה שיישוב שייך למועצה אזורית גדולה איננו משנה את דינם של יישובים אחרים.

ניסן סלומינסקי: עדנה, אני רוצה לשאול אותך.

ניסן סלומינסקי: את המאבק שלנו אם אפשר לחצות מועצה אזורית או לא, לא נעשה על גבי הסעיף הזה כי פה מדובר על עידוד לפעלים או לדברים כאלו, אז זה פחות רלוונטי ליישובים.

ניסן סלומינסקי: יעשה את זה כשנגיע למפה של היישובים.

ניסן סלומינסקי: אבל אני רוצה לנסות להבין: נניח שניקח את אשקלון – אנחנו מדברים על הטבה שנותנים למפעלים, נכון?

ניסן סלומינסקי: אז מה את אומרת לי: אנחנו לוקחים את הבית הקיצוני.

ניסן סלומינסקי: אם את מדברת על הטבה למפעל, תדברי על המפעל הקיצוני.

ניסן סלומינסקי: אזור התעשייה של אשקלון נמצא בתוך ה-7 נכון?

<עדנה הראל: חלק מאזור התעשייה של אשקלון.

ניסן סלומינסקי: חלק ממנו.

ניסן סלומינסקי: אז מה אנחנו עושים?

ניסן סלומינסקי: נותנים למפעלים שם או לא?

ניסן סלומינסקי: כאן מדברים על מפעלים, לא על בתים.

אילן גילאון: אם המפעל נמצא שהיישוב שהבית הכי קרוב שלו הוא בתוך ה-7 קילומטרים, האם הוא כלול?

<עדנה הראל: כן.

<עדנה הראל: היישוב יהיה כלול ולכן גם אזור התעשייה של היישוב.

ניסן סלומינסקי: אני מדבר על מצב הפוך: אזור התעשייה כלול והבתים לא.

<עדנה הראל: מכיוון שהמשלה דנה בנושא באופן מפורש וקיבלה החלטות באופן מפורש וראתה אבחנה בין אשקלון לבין המועצות האזוריות והנושא הגיע לבג"ץ ונדון בו ועמדתה של הממשלה אושרה בבג"ץ - - -

ניסן סלומינסקי: אז מה?

<עדנה הראל: אזור התעשייה הוא חלק מהעיר מהבחינה המוניציפלית, הוא משרת את העיר, את תושבי העיר.

<עדנה הראל: העיר מתנהלת בעיקרה וכלל בתי המגורים שלה מעבר ל-7 קילומטרים.

<עדנה הראל: היא מקבלת מענקים, גובה ארנונה, מנהלת עסקי מסחר, שטחי מסחר ושטחי תעשייה.

<עדנה הראל: באופן אקראי שטח תעשייה נמצא בחלקו מעבר ל-7.

<עדנה הראל: זה לא משנה דינו, הוא משרת עיר שנמצאת מעבר לגבול שבעת הקילומטרים שגובה ארנונה, מנהלת את ענייני תושבי העיר וזה משרת את תושבי העיר שנמצאים מעבר ל-7 קילומטרים.

<עדנה הראל: עניינן של החלטות הממשלה הן חיזוק החוסן האזרחי והחברתי והכלכלי של תושבי היישובים, ולכן היישוב איננו הולך אחרי מיקומו של אזור התעשייה, אלא מיקומו של אזור התעשייה הולך אחר מיקומם של התושבים, שאותם משרתות החלטות העידוד האלה.

<עדנה הראל: זו הפרופוזיצה של הממשלה, זה מה שהוצג.

<עדנה הראל: העיר אשקלון היא עיר גדולה, יש בה כמות נבדה של תושבים.

<עדנה הראל: יש לעירייה מקורות הכנסה שונים: עסקיים, מסחריים ותעשייתיים.

<עדנה הראל: העיר עצמה מתנהלת על פי בתי התושבים שלה וכך דינה לעניין ההטבות.

<עדנה הראל: זו עמדת הממשלה.

<עדנה הראל: אזור התעשייה מבחינתנו, איננו ישות מוניציפלית שעומדת בפני עצמה.

ניסן סלומינסקי: בצוק איתן היה דיון פה והייתה החלטה ורשות המיסים קיבלה ואימצה אותה זה בסופו של דבר.

ניסן סלומינסקי: מאחר וחלק מאזור התעשייה של אשקלון נמצא בפנים, הסכימו להכניס את כל אזור התעשייה.

ניסן סלומינסקי: יש אפשרות שגם פה לפחות את זה נעשה להם?

<עדנה הראל: אני חוששת שלא.

<עדנה הראל: יש פה עניין רוחבי, זה לא נוגע לצוק איתן קונקרטית.

<עדנה הראל: זה עניין רוחבי לעניין ההטבות הכלליות שבמסגרת החוסן הכלכלי והחברתי הכללי, עמדת הממשלה הכללית לעניין עוטף עזה ויישובים שמעבר לעוטף עזה ואופן מתן ההטבות והדירוג שבעניין.

<עדנה הראל: זה עניין מהותי מאד שנדון באופן רוחבי והוא לא נקודתי והוא לא נקודתי לצוק איתן.

ניסן סלומינסקי: אני מבין שזו הטבה ששר הכלכלה לוקח על עצמו ונותן עוד 25% מעבר ל-50% - - -

זבולון כלפה: 15%.

<עדנה הראל: מדובר בשני שרים.

<צפריר נוימן: מעבר ל-10%, מוסיף עוד 15%.

ניסן סלומינסקי: תוספת ה-10% גם צריכה להיות החלטה שלו.

<צפריר נוימן: 10% כבר יש היום - - -

<עדנה הראל: ברשותך, מדובר בשני שרים: שר התעשייה ושר הכלכלה.

<עדנה הראל: יש פה גם החלטת ממשלה שהנחתה את השרים לעניין הזה.

ניסן סלומינסקי: יש לכם כמה כסף זה?

ניסן סלומינסקי: ההטבה הזאת?

אראל מרגלית: כמה כסף למה?

אראל מרגלית: לעוטף?

<לידיה לזנס: הנתונים נכון להיום: במהלך 5 השנים האחרונות יש כ-200 פרויקטים עם היקף תקציב מבוקש של חצי מיליארד שקל.

<לידיה לזנס: היקף המענקים של המדען הראשי למפעלים האלה שהגישו בקשה ואושרו הם כ-100 מיליון שקל.

ניסן סלומינסקי: זאת אומרת, 100 מיליון זה הבקשות.

<לידיה לזנס: זה המענק.

ניסן סלומינסקי: זה המענק, ואנחנו נותנים על זה 15%?

<לידיה לזנס: על זה עוד תוספת של 15%.

ניסן סלומינסקי: 15 מיליון בערך.

אראל מרגלית: על כמה שנים?

<לידיה לזנס: זה ב-5 שנים.

ניסן סלומינסקי: למה הכוונה?

ניסן סלומינסקי: כל שנה או שזה פרוס על 5 שנים?

<לידיה לזנס: הנתונים של 100 מיליון שקל זה ל-5 שנים.

ניסן סלומינסקי: מי רוצה לדבר?

אראל מרגלית: אני רוצה לדבר.

יעקב ליצמן: אני אחר כך.

אראל מרגלית: אני לא מבין אתכם.

אראל מרגלית: אני לא מבין את הממשלה הזאת.

אראל מרגלית: באמת, אני לא מבין מה אתם עושים.

אראל מרגלית: תראו, אתם נותנים פה באזור פיתוח א' כלי אמתי לעוטף עזה, בסדר גמור.

אראל מרגלית: אבל יש פה שתי ערים: אשקלון ואשדוד ומה שביניהן, שנפגעו בצורה קשה ביותר במלחמה.

אראל מרגלית: אני לא מבין איך ממשלת ישראל שרואה מפעלים נסגרים חדשות לבקרים בדרום, לא נותנת להם כלי לעבוד ומרחיבה את זה, אפילו בתקנת שעה.

אראל מרגלית: אני אומר לכם, תקשיבו, מפעל שפועל באזור התעשייה באשקלון ונפלו סביבו טילים – אין שום סיכוי להביא לשם מפעלים חדשים בלי אזור פיתוח א', ולו לזמן מסוים.

אראל מרגלית: מלון ותיירות, אם אשקלון רוצה למצב את עצמה כמקום של תיירות, אין שום סיכוי להביא אותו בלי אזור פיתוח א'.

אראל מרגלית: אתם רוצים לתת את זה ל-4 שנים?

אראל מרגלית: תנו את זה ל-4 שנים.

אראל מרגלית: אתם רוצים לתת לאשדוד לשנתיים?

אראל מרגלית: תנו לשנתיים.

אראל מרגלית: יש לכם דרך לעשות את זה.

אראל מרגלית: זה נכון שהרבה מהחקיקה קשורה לקילומטרים מהגדר במקומות אחרים בארץ, אבל עשיתם כבר בעבר תקנת שעה.

אראל מרגלית: עברתי על זה האתמול ויש לי הצעה בשבילכם איך לשפר את התקנה הזאת:

אראל מרגלית: אחרי המילים "יישובי עוטף עזה" יוספו המילים "ואשדוד ואשקלון".

אראל מרגלית: אתם רוצים לעשות הבדל כי אשדוד יותר קרובה למרכז הארץ?

אראל מרגלית: אז בסדר, אבל תספרו את הטילים שנפלו שם.

אראל מרגלית: חברה, תקשיבו, אני עסוק כל החיים שלי בהבאת תעשייה והבאת מפעלים והבאת תעסוקה למדינת ישראל.

אראל מרגלית: לירושלים, לצפון ולדרום.

אראל מרגלית: אני אומר לך שבלי כלי של הטבה ספציפית אין לי סיכוי ואין לך סיכוי להביא מפעל לאזור תעשייה שהרגע ירו עליו הרבה מאוד טילים.

אראל מרגלית: אני מציע לכולנו: זה לא הרבה כסף.

אראל מרגלית: אתם תקבלו את הכסף הזה אחר כך בריבוע – תקשיב לי במקום לסמן לחברה שלך – אתם תקבלו את הכסף הזה בריבוע ממובטלים שיעופו לכם מהרחובות.

אראל מרגלית: אתם לא מבינים באיזה מצב מדינת ישראל נמצאת.

אראל מרגלית: תקשיבו, אתם באוצר, אתם במשרד הכלכלה, תראו איפה אנחנו נמצאים.

אראל מרגלית: לפני המלחמה הזו הייתה פה האטה של 1.9% בשנה.

אראל מרגלית: לא היה לנו דבר כזה מאז המשבר הפיננסי ב-2009-2008.

אראל מרגלית: המשק הישראלי נמצא בהאטה.

אראל מרגלית: הוא נמצא כרגע במיתון.

אראל מרגלית: מיתון זה כמו אדם בדיכאון: לא קמים בבוקר, לא יוצאים, לא פוגשים חברים ולא יוזמים.

אראל מרגלית: אם לא תתנו כלי – אני מתפלא על זה שאין פה את ראש העיר של אשקלון ואת ראש העיר של אשדוד – אם לא תתנו כלי אמתי כדי להביא לשם תעשייה, גם לא תבוא תעשייה וגם לא ישקיעו ואתם תמצאו את האנשים ברחובות.

אראל מרגלית: זה נראה לכם כמו איזה משהו של אופוזיציה וקואליציה?

אראל מרגלית: לא אכפת לי קואליציה, לא אכפת לי אופוזיציה.

אראל מרגלית: אני אומר לכם, תסתכלו לתושבי הדרום בעיניים.

אראל מרגלית: באתם וחיבקתם בזמן המלחמה, באתם והצטלמתם איתם בסופרים שלהם.

אראל מרגלית: הם צריכים כלי שאתם יודעים לתת בחקיקה הזאת כדי להניע מחדש את התעשייה ולהניע מחדש את התיירות והעסקים.

אראל מרגלית: תחליטו, אם אתם רוצים שאשקלון תביא תעשייה – אשקלון היום רוצה להביא תעשייה, היא רוצה.

אראל מרגלית: זה חלק מהעניין שלה.

אראל מרגלית: אשדוד רוצה להביא תעשייה – תנו להם משהו לשנתיים-שלוש.

אראל מרגלית: תנו לאשקלון ל-5 שנים, תנו לאשדוד לשנתיים וחצי.

אראל מרגלית: תעשו תקנת שעה מיוחדת ותראו כמה זה יעלה לכם.

אראל מרגלית: תראו כמה אתם תחסכו בזה שלא תפגשו את האנשים האלה אחרי זה בתורים ואתם תניעו פה הנעה של פעולה כלכלית.

אראל מרגלית: זה סימן, זו קריאת כיוון.

אראל מרגלית: זה אומר לאשקלון: אנחנו אתכם, התעשייה אתכם, אנחנו זזים קדימה.

אראל מרגלית: חייבים לתת את הכלי הזה אחרת מפעל או מלון לא יגיעו, בלי הטבה מיוחדת הוא לא יגיע.

ניסן סלומינסקי: תודה.

ניסן סלומינסקי: אילן, בבקשה.

אילן גילאון: אני רוצה להמשיך את הקו הזה.

אילן גילאון: אני קצת באי נוחות כל פעם שאני נוזף בפקידות.

אילן גילאון: לא נוח לי כי הם לא קובעי המדיניות.

אילן גילאון: אני רוצה שתגידו לשרים שלכם: אל תבואו להביע הזדהות – תזדהו.

אילן גילאון: העיקרון של ה-7 קילומטר, הטייס האוטומטי הזה, הוא עיקרון של כסת"ח, הוא לא עיקרון שמתאים לזמנו, אין לו כל קשר וכל ערך למציאות שקיימת היום.

אילן גילאון: אני יכול גם להסביר את זה מבחינה בליסטית אבל אין לנו זמן לזה.

אילן גילאון: למה זה לא נכון?

אילן גילאון: יכול להיות ש-11 קילומטר זה יותר גרוע מאשר 3 קילומטרים.

אילן גילאון: זה העניין.

אילן גילאון: לכן העיקרון חייב להיות הרבה יותר מודולרי ולא לצאת ידי חובה.

אילן גילאון: הסיפור של המרחק כקריטריון יחיד לא יכול להיות.

אילן גילאון: אמר פה אראל מה הייתה מידת הפגיעות.

אילן גילאון: אבל גם צריכים להתייחס למקומות על פי מה שקרה בשנה קודמת.

אילן גילאון: זה העיקרון המרכזי שצריך לראות: איך זה השפיע.

אילן גילאון: כמובן מיותר לציין שאני מצטרף לכל מילה שלך, אראל.

אילן גילאון: חברה, זאת ההשקעה הכי טובה שיכולה להיות, תאמינו לי.

אילן גילאון: בנייתו של מקום עבודה חוסכת המון כסף לעומת קביעתו של מקום אבטלה שהוא הרבה-הרבה יותר יקר, קל וחומר באשדוד ואשקלון.

אילן גילאון: אין מה לדבר על זה.

אילן גילאון: לכן אתם חייבים לצאת מהטייס האוטומטי.

אילן גילאון: תבחנו, תשנו את התכניות בהתאם לצוק העתים, בהתאם לצוק איתן.

אילן גילאון: תשנו את זה.

אילן גילאון: זה המסר שיש כאן, כי אחרת, אני מכיר את הקטע הזה: 7 קילומטרים, מה שנופל 200 מעל ל-7 קילומטרים לא בדיוק נכלל, במועצה האזורית כן או לא.

אילן גילאון: לא הבנתי, בסופו של דבר, מה.

אילן גילאון: אני מכיר אנשים שלא מוגנו בגלל 200 מטר ואז הטיל שופר קצת ועבר עוד 400 מטרים.

אילן גילאון: זה עיקרון לא טוב, עיקרון המרחק.

אילן גילאון: יש משתנים נוספים שאותם צריך להביא בחשבון ולתת את המענק הזה.

ניסן סלומינסקי: חמד, בבקשה.

חמד עמאר: שמעתי אותך ולא הצלחת לשכנע אותי.

חמד עמאר: מה שאמרת כאן:

חמד עמאר: אנחנו הולכים לקראת התושבים, ואזור תעשייה אשקלון נופל ב-7 קילומטרים, אבל התושבים והבתים נופלים מחוץ ל-7 קילומטרים.

חמד עמאר: זה מה שאמרת, נכון?

חמד עמאר: לכן, הממשלה החליטה שהיא רוצה לתת לתושבים.

חמד עמאר: הרי התושבים עובדים באזור תעשייה אשקלון ותושבים אחרים עובדים באזור תעשייה אשקלון.

חמד עמאר: יכול להיות שאלה שגרים 7 קילומטרים מעוטף עזה גם עובדים באזור תעשייה אשקלון.

חמד עמאר: לכן הטיעון שלך, הטיעון של הממשלה – זה לא שלך, את מעבירה את העמדה של הממשלה – אם אזור תעשייה ב-7 קילומטרים והיישוב מחוץ ל-7 קילומטרים, אזור התעשייה לא יכול להיכלל ב-7 קילומטרים.

חמד עמאר: זה מה שהבנתי ממך, נכון?

<עדנה הראל: יותר מזה.

<עדנה הראל: אזור תעשייה הוא לא ישות מוניציפלית שעומדת בפני עצמה.

<עדנה הראל: הוא חלק מיישוב מוניציפלי - - -

חמד עמאר: כן, אבל אזור התעשייה בא לתת לתושבים.

חמד עמאר: התושבים שגרים מחוץ ל-7 קילומטרים באים לעבוד בו.

<עדנה הראל: אתה נותן הטבות לתושבי עוטף עזה גם אם הם עובדים בתל אביב.

<עדנה הראל: אתה לא הולך אחרי מקום העבודה של התושב.

חמד עמאר: כן, אבל זה אזור תעשייה שחוטף טילים ולכן מה שמפריע לי כאן זה שאנחנו קבענו את ה-7 קילומטרים.

חמד עמאר: אדוני היושב-ראש, נקבעו ה-7 קילומטרים כשהיה קסאם שהגיע עד ל-7 קילומטרים והיום הטילים מגיעים עד אשקלון, אשדוד ואפילו תל אביב.

חמד עמאר: אני לא בא להגיד לכם שתפתחו את זה עד תל אביב, תפתחו את זה עד אשדוד.

חמד עמאר: אבל אזור תעשייה שנמצא ב-7 קילומטרים, למה להוציא אותו החוצה?

חמד עמאר: זה מה שמפריע לי בכל מה שדיברת כאן.

חמד עמאר: אין לי בעיה להצביע עם זה וללכת אתכם צעד אחד קדימה.

חמד עמאר: אבל אם אזור תעשייה נמצא ב-7 קילומטרים, למה להוציא אותו החוצה?

<עדנה הראל: כי הוא לא ישות מוניציפלית עצמאית והוא סוחב אתו את כל העיר, לכאורה, לפי התפיסה הזו שאתם אומרים.

<עדנה הראל: המשמעות הזאת - - -

חמד עמאר: אז בואו נסחב את אזור התעשייה, לא נסחב את כל העיר.

חמד עמאר: לא אכפת לי לסחוב את העיר, אבל אזור תעשייה שנמצא ב-7 קילומטרים ואנשים לא יבואו אליו - - -

<עדנה הראל: לכן, כדי שהדברים שלי יהיו ברורים, יש הבדל בין להגיד כמו שאומרים חלק מחברי הכנסת, יש מקום לתת הטבות לאשקלון ואשדוד.

<עדנה הראל: לאמירה הזאת יש משמעויות: משמעויות רוחביות - - -

חמד עמאר: אני לא הרחקתי לכת ואמרתי לך להכניס את אשדוד, להכניס את אשקלון, תכניסי את תל אביב.

חמד עמאר: לא אמרתי את זה.

חמד עמאר: אמרתי שמה שנמצא בתוך ה-7 קילומטרים, ואזור התעשייה נמצא ב-7 קילומטרים, למה להוציא אותו החוצה?

יעקב ליצמן: אתם אומרים את זה כבר המון זמן בוועדה - - -

חמד עמאר: ואני המון זמן אומר את זה גם.

יעקב ליצמן: הם לא מקבלים תשובה.

ניסן סלומינסקי: רבותי, אני רוצה להתמקד.

ניסן סלומינסקי: רבותי, שי - - -

סתיו שפיר: מה העלות של הרחבה?

סתיו שפיר: ניסן, זו שאלה שהם צריכים לענות עליה: כמה זה עולה?

סתיו שפיר: על איזה סכום אנחנו מדברים פה?

ניסן סלומינסקי: אני שאלתי.

ניסן סלומינסקי: תלוי על מה אנחנו מדברים.

סתיו שפיר: אם אנחנו מרחיבים אותה - - -

חמד עמאר: ניסן, אני לא הבנתי - - -

ניסן סלומינסקי: רק שנייה, רבותי.

חמד עמאר: אני בזכות דיבור, אם אני לא טועה.

סתיו שפיר: יש לכם הערכה?

ניסן סלומינסקי: חמד באמצע זכות דיבור, בבקשה.

חמד עמאר: קודם כל, השאלה של העלויות אם מכניסים את אשקלון, את אזור תעשייה אשקלון.

חמד עמאר: ולמה, אם אנחנו מכניסים את אזור תעשייה אשקלון, אנחנו חייבים להכניס את כל העיר?

חמד עמאר: אם יש אפשרות - - -

אראל מרגלית: אבל למה לא להכניס את כל העיר?

חמד עמאר: אין לי בעיה להכניס את כל העיר.

חמד עמאר: אני רוצה להכניס את כל העיר - - -

יעקב ליצמן: כמה אשקלון סבלה?

ניסן סלומינסקי: ליצמן ואראל, לא ככה.

ניסן סלומינסקי: חמד בזכות דיבור, תנו לו לדבר, בבקשה.

חמד עמאר: מוציאים את מה שנמצא בתוך 7 קילומטרים, אומרים שמוציאים אותו כי העיר שלו נמצאת מחוץ ל-7 קילומטרים.

חמד עמאר: אז בואו נכניס את מה שנמצא מחוץ ל-7 קילומטרים ונתווכח אחרי זה על אשקלון.

יעקב ליצמן: בעברית אומרים: בואו נגייר אותו אבל לא בגיור - - -

חמד עמאר: אני לא מבין בגיור.

חמד עמאר: אני יכול לקבל ממך שיעור אחרי זה בנושא גיור.

אילן גילאון: ליצמן, אנחנו בעד הגיור הציבורי.

אלעזר שטרן: הרב ליצמן, אני בעד גיור בר השגה.

חמד עמאר: אתם רוצים לשמוע לי?

חמד עמאר: הכי טוב אצל הדרוזים: אם לא נולדת אצל אימא ואבא דרוזים – אתה לא דרוזי.

חמד עמאר: אין ויכוח גיור לא גיור.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה לעשות סדר, רבותי.

ניסן סלומינסקי: תראו, יש מכלול גדול של הטבות שהמדינה נותנת בכל מיני דרכים לאזור הדרום.

ניסן סלומינסקי: הממשלה אישרה מיליארד וחצי ליישובים בין 0 ל-7 קילומטרים ואישרה גם מיליארד וחצי ליישובים בין 7 קילומטרים ל-40 קילומטרים.

ניסן סלומינסקי: כל מיני תוספות זה עוד יגיע אלינו.

סתיו שפיר: לפני כמה שנים.

ניסן סלומינסקי: הממשלה אישרה שני סכומים: סכום אחד של מיליארד וחצי לפיתוח ולסיוע, בלי קשר לפיצויים, מ-0 עד 7 קילומטרים מהעוטף ואישר עוד סכום של מיליארד וחצי מ-7 קילומטרים עד 40.

סתיו שפיר: לפני 5 שנים.

ניסן סלומינסקי: בסדר.

ניסן סלומינסקי: גם זה מדובר על 5 שנים.

אראל מרגלית: חלק גדול מזה הוא התשלומים הרגילים.

ניסן סלומינסקי: לא, לא.

אראל מרגלית: אנחנו מכירים את זה.

ניסן סלומינסקי: יש החלטת ממשלה מפורטת.

ניסן סלומינסקי: יש עוד ויכוח - - -

סתיו שפיר: נכון, אבל זה המשך של החלטות ממשלה קודמות.

סתיו שפיר: לא מדובר בסכומים חדשים.

ניסן סלומינסקי: רבותי, אני מנסה לעשות סדר - - -

סתיו שפיר: אלה החלטות ממשלה שהתקבלו כבר לפני שנים בלי קשר לצוק איתן.

ניסן סלומינסקי: לא, לא.

ניסן סלומינסקי: החלטות שקיבלו עכשיו - - -

סתיו שפיר: פשוט מאריכים אותן.

סתיו שפיר: אין פה משהו חדש.

ניסן סלומינסקי: החלטות שהחליטו עכשיו, אחרי המבצע - - -

סתיו שפיר: הן הארכה של החלטות קודמות.

ניסן סלומינסקי: לא יודע.

ניסן סלומינסקי: אם מוסיפים עוד 3.3 מיליארד שקל לאזור, זה חוץ משאר הדברים של העברת הבסיסים, שכתוצאה מזה הולך להיות פיתוח גדול, הופכים את באר שבע לבירת הסייבר.

ניסן סלומינסקי: הם הולכים להשקיע במסלולים אחרים.

ניסן סלומינסקי: שי, אתה יודע לפרט?

ניסן סלומינסקי: באשקלון הולכים להקים חממה גדולה.

ניסן סלומינסקי: הדברים נוספים, בלי קשר לכל הדברים - - -

אראל מרגלית: הולכים להקים חממה באשקלון שהולכת לתת מקום לבערך 100 עובדים על פני 4 שנים.

אראל מרגלית: זה לא מפעלים של תעשייה.

סתיו שפיר: - - - זאת הצגה לא נכונה של הדברים.

סתיו שפיר: אתה יודע - - -

ניסן סלומינסקי: סתיו, רק רגע.

ניסן סלומינסקי: תנו לי רגע לסיים.

ניסן סלומינסקי: עוד לא גמרתי להציג את הדברים.

ניסן סלומינסקי: אני מבקש שלא תיכנסי בדברים.

ניסן סלומינסקי: אני אתן לך לדבר.

סתיו שפיר: אבל בבקשה אל תציג את זה כאילו מדובר במשהו בגלל צוק איתן - -

ניסן סלומינסקי: אני אתן לך לדבר.

סתיו שפיר: האנשים האלה נפגעו בגלל המלחמה האחרונה, מלחמה ארוכה ומתישה מכל קודמותיה.

סתיו שפיר: צריך לתת להם תוספת ספציפית בגלל המצוקה העכשווית.

אראל מרגלית: כלי, כלי לעבוד.

סתיו שפיר: מה שאתה מדבר עליו כבר זה משהו שכבר הוחלט לפני כן.

אראל מרגלית: אם העיר לא יוזמת, היא לש תשתמש בכלי.

אראל מרגלית: אם היא יוזמת, היא צריכה כלי.

אראל מרגלית: כלי למשוך השקעה, למשוך תעשייה, למשוך אנשים, למשוך מפעלים, למשוך מלונות.

אראל מרגלית: למשל, אתה ואני נשב ונחשוב יחד עם העיר אשקלון, יחד עם ועדת הכספים - - -

ניסן סלומינסקי: אראל, אם אנחנו נעשה ככה אז פשוט לא יהיה דיון.

ניסן סלומינסקי: כל אחד ידבר מה שהוא רוצה, השני לא ישמע - - -

אראל מרגלית: אבל אני רק - - -

ניסן סלומינסקי: אני שמעתי אותך.

ניסן סלומינסקי: אתה אפילו לא שמעת אותי, נכנסת באמצע דברי.

אראל מרגלית: להיפך, אני מדבר - - -

ניסן סלומינסקי: אבל אני באמצע דברים - - -

אראל מרגלית: אני מדבר אתך.

אראל מרגלית: זה נקרא לדבר.

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: אני באמצע הדברים, לא שמעת אפילו מה שאני רוצה להגיד.

ניסן סלומינסקי: אם כל אחד רק רוצה לשמוע את עצמו, אין שום בעיה: כל אחד שישמע רק את עצמו ובסוף נעשה הצבעה ונגמר.

יעקב ליצמן: אנחנו לא באפס מע"מ, חברים.

חמד עמאר: אנחנו בחיים של אנשים, בתעסוקה שלהם.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה לומר שישנם מסלולים שונים של הטבות שהולכות לדרום.

ניסן סלומינסקי: באמת, הממשלה הזאת החליטה, לפחות לפי הסכומים, ללכת בגדול ולנסות להרים את הדרום.

ניסן סלומינסקי: כל אחד יכול לחלוק או לא לחלוק.

ניסן סלומינסקי: מה שאנחנו עושים כרגע זה שכל שר שירצה לתת הטבה מהמשרד שלו, כשיש לו יכולת, לדבר מסוים, אנחנו נגרום לכך שאף שר לא יבוא הנה לבקש הטבות כי פשוט כולם ימשכו את ההטבות.

ניסן סלומינסקי: נניח שבא שר ואומר: אני יכול לתת ל-7 קילומטרים – יש לנו ויכוח על אזור התעשייה וזה ויכוח שאני מסכים אתו – אבל אם נרצה להכניס את אשקלון ואשדוד אז ממילא גם אין שום סיבה שלא נשקיע ונכניס גם את קריית מלאכי ואת כולם, את כל מי שנמצא במרחק 40 קילומטר.

ניסן סלומינסקי: מה ההבדל?

ניסן סלומינסקי: למה אני יכול להגיד לאשדוד כן ולקריית מלאכי לא?

ניסן סלומינסקי: במילים פשוטות, השר הזה ימשוך את העזרה כי אין לו את הכסף.

ניסן סלומינסקי: הוא נותן לאזור מסוים, יש לו יכולת לתקצב סכום מסוים.

ניסן סלומינסקי: לכל שר שירצה לתקצב נגיד: או 100 או 0?

ניסן סלומינסקי: מה, אנחנו השתגענו?

ניסן סלומינסקי: אני מוכן שנתמקד באזור התעשייה אשקלון - -

חמד עמאר: זה מה שאני רוצה.

ניסן סלומינסקי: - - כי הוא נמצא בתוך ה-7 קילומטרים.

ניסן סלומינסקי: בואו נתחיל לעודד משרדי ממשלה שינסו לדחוף ולא דחה כל משרד שיבוא ונגיד לו: או שאתה נותן לכולם או לך הביתה.

ניסן סלומינסקי: אנחנו השתגענו קצת.

אראל מרגלית: אני אציע לך דרך חשיבה אחרת: קודם כל, תעשה מדרג.

אראל מרגלית: מצדי תעשה מדרג של כמה טילים נפלו.

אראל מרגלית: תעשה מדרג איך שאתה רוצה.

ניסן סלומינסקי: הממשלה כבר קבעה מדרג.

אראל מרגלית: המדרג של הממשלה לא מקובל עלי.

ניסן סלומינסקי: לא משנה, אבל - - -

אראל מרגלית: הוא לא מקובל, הוא לא מקובל.

ניסן סלומינסקי: אבל הוועדה הזאת - - -

אראל מרגלית: לוועדה הזאת יש דעה משלה.

ניסן סלומינסקי: אבל היא החליטה את זה.

ניסן סלומינסקי: הממשלה הזאת אישרה את - - -

אראל מרגלית: הממשלה הזאת שמה לנו אקדח לרקה.

אראל מרגלית: רצו לתת להם איזושהי מקדמה ואמרו לנו להחליט.

אראל מרגלית: עכשיו אנחנו עושים - - -

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: הממשלה הזאת אישרה את המדרג הזה.

ניסן סלומינסקי: היה לנו דיון ארוך בנושא, יומיים היה.

אראל מרגלית: ניסן, מה זה אזור פיתוח א' של עידוד למפעל או למלון?

אראל מרגלית: מה זה?

אראל מרגלית: אם אתה לא מביא מלון, אתה לא מביא מפעל, אתה לא נותן את ההטבה, אתה לא מקבל אותה.

אראל מרגלית: אם השוק הפרטי בעצמו לא משקיע ולא מקים את המפעל, אתה לא נותן לו הטבה.

אראל מרגלית: מתי אתה נותן לו את ההטבה?

אראל מרגלית: דיברת אתי על קריית מלאכי, כשהוא מביא את ההשקעה אתה נותן לו איזשהו מענק או איזושהי הטבת מס.

אראל מרגלית: ניסן, תקשיב - - -

ניסן סלומינסקי: אתה רוצה שאני אסכם משהו, לא?

אראל מרגלית: אני רוצה להראות לך את הדרך שאני חושב עליה.

ניסן סלומינסקי: אני מבין את הדרך שאתה חושב, אבל אני רוצה - - -

אראל מרגלית: מה הכי גרוע?

אראל מרגלית: יבוא מפעל לקריית מלאכי.

אראל מרגלית: אסון: מפעל לקריית מלאכי צריכים לתת לו הטבה.

אראל מרגלית: אבל הוא מביא אתו כסף ומקומות עבודה לקריית מלאכי.

אראל מרגלית: הייתה פה מלחמה או לא הייתה פה מלחמה, אני שואל אתכם - - -

ניסן סלומינסקי: על מה אתה מדבר?

ניסן סלומינסקי: זה - - -

אראל מרגלית: אני מדבר על לתת כלים לעידוד התעשייה.

ניסן סלומינסקי: בא לכאן מישהו שרוצה לתת דרך המדען עוד תוספת מסוימת - - -

אראל מרגלית: אני לא מדבר על המדען הראשי.

ניסן סלומינסקי: אתה פותח את כל הנושא מחדש.

ניסן סלומינסקי: מה זה קשור?

אראל מרגלית: אני מדבר על מרכז ההשקעות, תעשייה.

אראל מרגלית: אני מדבר על מרכז ההשקעות, תיירות.

<עדנה הראל: אנחנו לא בתקנות - - -

ניסן סלומינסקי: זה לא התקנות האלה.

ניסן סלומינסקי: אני ממש לא מבין אותך.

ניסן סלומינסקי: זה לא התקנות האלה, זה המדען הראשי.

ניסן סלומינסקי: אומר השר: אתם יודעים מה, מגיע להם תוספת, נניח של 10%, אני מוכן להוסיף לעוטף עוד 15%.

ניסן סלומינסקי: זה המדען הראשי.

ניסן סלומינסקי: לא לערבב את הכול, אחרת נערבב את הכול ולא נצא מזה בכלל.

חמד עמאר: ניסן, מה נגמר עם - - -

אראל מרגלית: מרכז ההשקעות נותן אזור פיתוח א' לטכנולוגיה על פי הקריטריון של המדען הראשי.

אראל מרגלית: אז אם המדען הראשי - -

<עדנה הראל: לא.

ניסן סלומינסקי: היא אומרת לך שלא.

אראל מרגלית: - - ייתן אישור - - -

<עדנה הראל: הפוך, הפוך.

ניסן סלומינסקי: הפוך היא אומרת לך.

<עדנה הראל: הפוך.

<עדנה הראל: 40(ד) לחוק המו"פ מפנה לעידוד השקעות הון.

<עדנה הראל: בכלל אין פה סמכות עצמאית, אלא הסמכות היא לפי חוק עידוד השקעות הון.

<עדנה הראל: היא נשענת על חוק עידוד השקעות הון.

<עדנה הראל: אלה התקנות שהבאנו לכם.

<עדנה הראל: לכן כל הדיון שאתם עורכים עכשיו, הוא דיון על עידוד השקעות הון ולא על התקנות שהבאנו.

<עדנה הראל: הסמכות לעניין התקנות האלה נשענת על עידוד השקעות הון והיא לא מאפשרת שינוי מעידוד השקעות הון.

ניסן סלומינסקי: תאמרו לי לגבי אזור התעשייה - - -

אראל מרגלית: אני לא מבין אותה.

אראל מרגלית: אני רוצה לשאול אותה: עידוד השקעות הון, אנחנו רוצים לתת כלי של עידוד השקעות הון לעיר אשקלון.

אראל מרגלית: אני רוצה, בסדר?

אראל מרגלית: הם לא רוצים.

אראל מרגלית: אני רוצה לדעת מה קורה כשאני מביא מפעל, האם הוא זכאי או לא זכאי לפי התקנות החדשות שלכם?

אראל מרגלית: אני רוצה שהוא יהיה זכאי בתקנת שעה.

אראל מרגלית: מעבר ל-7 קילומטרים.

אראל מרגלית: את מוכנה לעבוד אתי על זה?

אראל מרגלית: את מוכנה לבוא לקראתי על זה או שאת לא מוכנה?

<עדנה הראל: אמרתי שזה לא עניין אישי שלי.

<עדנה הראל: יש פה החלטת ממשלה עם השלכות רוחב על המשמעות של הגדרת - - -

אראל מרגלית: השלכות רוחב, אלק.

אראל מרגלית: השלכות רוחב.

אראל מרגלית: צריך השקעות - - -

ניסן סלומינסקי: די, אראל.

אראל מרגלית: אבל אני לא מבין, מה זה השלכות רוחב?

זבולון כלפה: אני אתן לך, אראל, דוגמה מהחודשים האחרונים.

אראל מרגלית: אתם מנותקים.

ניסן סלומינסקי: אראל, אף אחד לא מנותק.

אראל מרגלית: אתם כן מנותקים.

ניסן סלומינסקי: הממשלה הזאת - - -

אראל מרגלית: הממשלה הזאת עושה פירוטכניקה ולא נותנת כלים.

ניסן סלומינסקי: די, אי אפשר.

ניסן סלומינסקי: היא נותנת כלים.

אראל מרגלית: לא.

אראל מרגלית: אם היא - - -

ניסן סלומינסקי: תסלח לי, חוץ מהצעקות שלך, היא נותנת כלים.

ניסן סלומינסקי: לא הייתה ממשלה שנתנה 3.5 מיליארד - -

אראל מרגלית: שטויות.

אראל מרגלית: הממשלה הזאת - - -

ניסן סלומינסקי: - - מעבירה את אזורי - - -

אראל מרגלית: - - - פירוטכניקה - - - צריך כלים - - -

ניסן סלומינסקי: מעבירה את מחנות צה"ל.

ניסן סלומינסקי: באמת.

אראל מרגלית: על מחנות צה"ל החליטו עוד קודם.

ניסן סלומינסקי: מאות מיליארדים.

ניסן סלומינסקי: מי מבצע את זה?

אראל מרגלית: אני אגיד לך מי לא מבצע את זה: ממשלת ישראל.

אראל מרגלית: אבל עזוב את זה, זה מזרח הנגב.

אראל מרגלית: מערב הנגב, המקום שהיה בגבול עם עזה, אם לא תתנו לו כלי להביא השקעות בתחומים של תעשייה ותיירות, אתם לא נותנים לו לצמוח.

אראל מרגלית: אתם משאירים אותו למטה.

אראל מרגלית: אתם תבואו כל שנה ותטפטפו לו קצת.

ניסן סלומינסקי: ליצמן, בבקשה.

יעקב ליצמן: אני שואל שאלה פשוטה: האם ועדת כספים, אם היא תביא את הכסף, הסיפור הזה לא עולה הרבה כסף - - -

ניסן סלומינסקי: למה?

ניסן סלומינסקי: לאזור התעשייה?

יעקב ליצמן: אזור תעשייה.

ניסן סלומינסקי: אבל רק לאזור התעשייה של אשקלון.

אראל מרגלית: אזור פיתוח א'.

יעקב ליצמן: אם נגיד כאן, תיאורטית אני אומר, שאנחנו לא נאשר כלום עד שיביאו לנו את הכסף, שזה Peanuts, האם משרד המשפטים יואיל בטובו לאשר את זה או לא?

יעקב ליצמן: אני רוצה להבין דברים ברורים: אם יש כסף, אז זו בעיה שלהם - - -

ניסן סלומינסקי: הבנתי, הבנתי.

ניסן סלומינסקי: זה מה שרציתי לשאול אותם עכשיו.

ניסן סלומינסקי: אתה צודק.

ניסן סלומינסקי: צפריר, אני רוצה להתמקד באזור התעשייה של אשקלון מאחר והוא נמצא בתוך ה-7 קילומטרים.

ניסן סלומינסקי: אני יודע שהוא חורג מהגדרה כוללת וזו החלטת ממשלה.

ניסן סלומינסקי: אבל תנסה להסביר לנו, היה ואנחנו רוצים להחריג ולהכניס את אזור התעשייה, כמו שעשינו בצוק איתן, אנחנו מרגישים שאם הוא נמצא בתוך ה-7, אנחנו מוכנים לעצום עין מההגדרה של בית אחרון ונגיד מפעל.

ניסן סלומינסקי: לא נכניס את כל אשקלון, רק את אזור התעשייה.

ניסן סלומינסקי: מה הפרוצדורה?

ניסן סלומינסקי: מה המשמעות של זה?

ניסן סלומינסקי: אם אתה יודע להגיד לי כספית, ואם אתה יודע להגיד לי פרוצדורלית.

ניסן סלומינסקי: כספית, להערכתי זה לא מי יודע מה.

<צפריר נוימן: אומרים לי כאן שזה כ-7 מיליון שקלים.

ניסן סלומינסקי: על 5 שנים, נכון?

<לידיה לזנס: בגלל התמריץ לעידוד, אנחנו צופים לגידול בדרישות.

אראל מרגלית: יפה, יהיו עוד מפעלים.

ניסן סלומינסקי: איפה?

ניסן סלומינסקי: באשקלון?

ניסן סלומינסקי: את מדברת על אשקלון.

חמד עמאר: מחלקת את ה-7 מיליון ל-5 שנים?

<לידיה לזנס: על אזור התעשייה.

ניסן סלומינסקי: מה המשמעות המעשית או החוקית של זה?

<צפריר נוימן: שאנחנו נסמכים על התקנות האלה.

<צפריר נוימן: יש פה דיון שאני חושב שהוא רלוונטי לחוק עידוד השקעות הון ופחות לתקנות האלה.

<צפריר נוימן: התקנות האלה בסעיף המסמיך, נסמכות על האזורים שנמצאים בחוק עידוד השקעות הון.

<צפריר נוימן: לכן, כשהסתכלנו על ההגדרות – ההגדרה, עדנה ציינה את זה, בחוק עידוד השקעות הון של יישובי עוטף עזה, היא של יישובים שהבתים שלהם נמצאים במרחק של - - -

ניסן סלומינסקי: הבנתי.

ניסן סלומינסקי: אני שואל אם אנחנו רוצים להכניס.

ניסן סלומינסקי: מה המשמעות?

ניסן סלומינסקי: מה הפרוצדורה שצריכה להיות פה?

ניסן סלומינסקי: נניח שאנחנו מקבלים החלטה שאנחנו מאשרים את זה - - -

<צפריר נוימן: צריכים לחזור לממשלה.

<עדנה הראל: אנחנו צריכים לחזור לממשלה ולדון גם בהיבטים הרחבים יותר, לא אלק אלא הממשיים, לרבות ההיבטים המשפטיים.

<עדנה הראל: על פי העקרונות המשפטיים שחלים על מתן העדפות לאזורים ובהתאם לפסק דין ועדת המעקב והעקרונות שעוגנו בפרק כ"ו לחוק ההתייעלות בעניין עדיפות לאומית, מחויבים לפעול על פי קריטריונים.

<עדנה הראל: זאת אומרת, להגיד בחקיקה או בחקיקת משנה שיישוב מסוים שהתרשמו שמספר הטילים שנפלו בו הוא כזה או אחר יקבל, זה דבר שמעורר קושי.

<עדנה הראל: אנחנו צריכים לגזור את הקריטריון.

אראל מרגלית: הקריטריון הוא הוראת שעה – אתם עשיתם את זה בעבר.

<עדנה הראל: הממשלה קיבלה החלטות על סמך קריטריונים מסוימים, גם לעניין הוראות שעה צריך.

<עדנה הראל: אם הוועדה מבקשת את זה, ניסיתי להסביר קודם וזה לא היה אלק, אז יש צורך לחזור ולשקול מהו הקריטריון שייגזר מזה, על איזה יישובים נוספים ההכללה של אשקלון לצורך העניין חלה.

<עדנה הראל: אולי היא מוסיפה קבוצה גדולה מאוד של יישובים?

<עדנה הראל: אנחנו לא יודעים להגן על הוספה של אזור תעשייה מסוים - - -

סתיו שפיר: אבל הקריטריון היה 7 קילומטרים.

סתיו שפיר: מהם הקריטריונים - - -

<עדנה הראל: הסברתי לוועדה שהמרחק של 7 קילומטרים מוגדר על פי הכנסת היישוב על פי בתי המגורים שבו ולא פעילות תעשייתית או נופש.

סתיו שפיר: אנחנו מדברים פה על פיתוח תעשייתי.

<עדנה הראל: אנחנו מדברים על פיתוח תעשייתי אבל ההגדרה נשענת לפי, החלטת הממשלה, על המדיניות הכללית של חיזוק החוסן האזרחי והחברתי.

סתיו שפיר: בסדר, אז החלטת הממשלה היא להתקמצן על הדרום.

אראל מרגלית: בכל הכבוד, כמו שאמר היושב-ראש, הממשלה ראתה נגד עיניה גם את מצבם של יישובים מעבר ל-7 קילומטרים ועד 40.

אראל מרגלית: יש משמעות להחלטה הזאת.

אראל מרגלית: יש לך דרך בתקנת שעה להוסיף אזורים לתקופה מסוימת בגלל שהם היו בקו עימות, אפילו שהם מעבר ל-7 קילומטרים.

אראל מרגלית: יש דרך משפטית לעשות את זה.

ניסן סלומינסקי: אני מציע הצעת החלטה - - -

אראל מרגלית: זה אלק בי"ת.

סתיו שפיר: זה פשוט מביך כי החלטת הממשלה פה היא להתקמצן על יישובי הדרום.

סתיו שפיר: אין פה החלטה אחרת.

סתיו שפיר: גם לא הוסיפו להם תוספות משמעותיות, גם אנחנו מדברים פה ועדיין העסקים לא מקבלים את הפיצויים, גם אתם מוצאים אזור תעשייה בשעה שההטבה היא למסחר ולתעשייה.

סתיו שפיר: איך זה הגיוני?

סתיו שפיר: זה פשוט קבלת החלטות לא הגיונית, סדר עדיפויות כושל.

סתיו שפיר: תגידו שלא רוצים להשקיע את התקציבים האלה וזהו.

אראל מרגלית: - - - לפחות 300 מיליון שקל.

אראל מרגלית: אתה יודע כמה - - - במלחמת לבנון השנייה?

אראל מרגלית: 3.6 מיליארד.

ניסן סלומינסקי: אראל, כשהיו כאן - - -

אראל מרגלית: תקשיבו: 300 מיליון מול 3.6 מיליארד - - -

סתיו שפיר: זה גם נורא נוח - - - ענייני הדרום - - - אז נורא נוח להשמיט יישובים - - -

ניסן סלומינסקי: אראל, אתה זורק דברים.

ניסן סלומינסקי: כשהיה כאן - - -

אראל מרגלית: אני זורק דברים?

ניסן סלומינסקי: כשהיה כאן דיון והביאו לנו נתונים, מסרו ש-95% - - -

אראל מרגלית: אני זורק דברים?

אראל מרגלית: יש לך שרים שלא בנו מפעל אחד בחיים שלהם והם אחראים על הכלכלה הישראלית.

אראל מרגלית: אני זורק דברים?

אראל מרגלית: אני זורק דברים?

אראל מרגלית: אתה חושב שאפשר להביא לאזור התעשייה השקעות חדשות?

חמד עמאר: מה אתה מציע, ניסן?

ניסן סלומינסקי: אני מציע שאנחנו נאשר את זה ונפנה, הוועדה פונה בבקשה אליכם למצוא את הדרך לאשר גם את אזור התעשייה של אשקלון.

יעקב ליצמן: אני מוסיף לזה - - -

אראל מרגלית: אז בואו נצביע על זה.

אראל מרגלית: בואו נמליץ.

חמד עמאר: אבל ככה אנחנו משאירים את זה באוויר.

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: אני אבקש מהם תוך שבועיים לתת לנו תשובה.

חמד עמאר: בדיוק: לתת להם זמן - - -

ניסן סלומינסקי: אני הולך להציע את זה.

יעקב ליצמן: אני מציע להוסיף לזה רק דבר קטן:

יעקב ליצמן: אני לא יודע מה סדר-היום שלך בשבוע הבא - - -

ניסן סלומינסקי: אמרתי שבועיים.

ניסן סלומינסקי: ניתן להם שבועיים כי זה משרד המשפטים.

יעקב ליצמן: זה הרבה זמן.

יעקב ליצמן: תקשיב לי, ביום שני אתה מזמין אותם, אם הוועדה מחילה ב-10:00, בשעה 09:00 נתכנס כאן רק על הנושא הזה ונדרוש מהם תשובות.

יעקב ליצמן: רק על הקטע של התעשייה, אני מסכים להצעה שלך.

ניסן סלומינסקי: אבל נצביע עכשיו.

יעקב ליצמן: אין לי בעיה להצביע עכשיו בתנאי שיהיה דיון עם תשובות ביום שני.

חמד עמאר: אבל לא בשעה 09:00.

חמד עמאר: יש לי 3 שעות נסיעה.

יעקב ליצמן: - - - הלילה מתחיל ב-17:00.

ניסן סלומינסקי: לא ביום שני.

ניסן סלומינסקי: טוב, רבותי, אני מציע שנאשר את תקנות לעידוד מחקר ופיתוח בתעשייה (כללים בדבר תוספת לשיעורי מענק באזורי עדיפות) (תיקון), התשע"ד-2014.

ניסן סלומינסקי: אנחנו מבקשים מכם לבדוק איך אפשר להכליל בתקנות האלה גם את אזור התעשייה אשקלון שנמצא ב-7 קילומטרים - - -

אראל מרגלית: אנחנו מאשרים את זה בכפוף לזה שאזור התעשייה - - -

ניסן סלומינסקי: לא, לא.

ניסן סלומינסקי: לא מאשר בכפוף, לא מאשר בכפוף.

יעקב ליצמן: זה לא תופס כאן.

ניסן סלומינסקי: בעוד שבוע עד שבועיים - - -

יעקב ליצמן: כל הממשלה בכפוף - - -

אראל מרגלית: יש לנו ריבונות או אין לנו ריבונות להחליט?

ניסן סלומינסקי: אני לא רוצה לאשר בכפוף.

אראל מרגלית: אנחנו ועדת כספים.

ניסן סלומינסקי: מאה אחוז.

ניסן סלומינסקי: אתה יכול להציע הצעה.

ניסן סלומינסקי: רבותי, אני אומר שוב: בשבוע הבא – אני לא רוצה להגיד כי אני לא יודע בדיוק איך יהיה הנושא של התקציב ושל מע"מ אפס – בשבוע הבא או בעוד שבועיים לכל היותר, אנחנו נקיים ישיבה מיוחדת - - -

יעקב ליצמן: אתה כבר עושה פשרות.

ניסן סלומינסקי: לא פשרות.

יעקב ליצמן: תן להם להכין - - -

חמד עמאר: אין לנו פה הצעת החלטה.

ניסן סלומינסקי: אני יודע מה יקרה בשבוע הבא.

יעקב ליצמן: אז אמרתי לך, קמים בשעה - - -

ניסן סלומינסקי: לא שעה קודם - - -

אראל מרגלית: תקשיבו, אם לא נחליט את זה עכשיו, זה לא יוחלט.

ניסן סלומינסקי: טוב, רבותי, זו ההצעה שאני מציע: אנחנו מאשרים את זה ואנחנו פונים אליהם ומבקשים שיבדקו את האפשרות להכליל את אזור התעשייה אשקלון גם כן.

ניסן סלומינסקי: בשבוע הבא נקיים דיון במיוחד על זה ואם תביאו לנו את התשובות.

יעקב ליצמן: ניסן, אתה יכול לבוא לקראת הראל וגם להחליט כי החלטה שלנו היא רק קריאה, זה לא משמעותי.

יעקב ליצמן: מה אכפת לך לכלול מה שהוא ביקש?

יעקב ליצמן: נצרף שוועדת הכספים מחליטה גם את זה, רק כמובן אין לנו כוח החלטה על זה וצריך את זה מהממשלה.

יעקב ליצמן: אבל בכל אופן יש קריאה של ועדת הכספים.

ניסן סלומינסקי: יש לנו קריאה.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההצעה שאני הצעתי, ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: בעד אישור התקנות והצעת יושב-ראש הוועדה – פה אחד

ניסן סלומינסקי: אושר פה אחד.

אראל מרגלית: אבל איך הניסוח?

יעקב ליצמן: עברתי על כולם.

אראל מרגלית: ההצעה הקודמת לבד, בלי אזור התעשייה - - -

ניסן סלומינסקי: אני רוצה, צפריר ושי ועדנה, להעביר דרככם תודה לשר הכלכלה ולשר האוצר שבאמת הם החליטו להרחיב את ההטבות של המדען הראשי בעוד 15% לאזור הזה ואנחנו מקווים רק שגם נוכל להכליל את אזור התעשייה אשקלון.

ניסן סלומינסקי: תמסרו להם תודה רבה על מה שיש וגם תודה רבה יותר גדולה, אני מקווה שהם ימצאו את הדרך להחיל את זה.

ניסן סלומינסקי: תודה רבה ויישר כוח.

<טמיר כהן: אתה אישרת את התקנות, רק שיהיה ברור.

<טמיר כהן: גם ההחלטה - - -

ניסן סלומינסקי: כן, ודאי.

ניסן סלומינסקי: אישרנו.

ניסן סלומינסקי: אמרתי את זה במפורש.

<טמיר כהן: זה לפרוטוקול.

ניסן סלומינסקי: ודאי שזה אושר.

ניסן סלומינסקי: אושר פה אחד.

אראל מרגלית: תכתוב לפרוטוקול שאראל מרגלית מתנגד לזה אם לא יוכלל אזור התעשייה.

אראל מרגלית: <

ניסן סלומינסקי: טוב.

ניסן סלומינסקי: הישיבה נעולה.