ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 19, פרוטוקול מספר 379, 2014-09-11 10:00

מירי רגב: זה בדיוק הפוך.

מירי רגב: בעיניי המשטרה צריכה יותר לחתור למגע, יותר לבוא עם עוצמה, יותר לבוא עם כוח ולהפעיל כאן את היכולת שלנו, של כל גופי המדינה - - -

<קריאה: אבל ברגע שיש נפגעים זה מוביל למהומות.

<יוסי פריינטה: לגבי החתירה למגע אני חייב לציין שאני חולק על מירי רגב והיא יודעת על זה.

<יוסי פריינטה: אני חולק עליה, השוטרים של מחוז ירושלים מאוד נחושים, חותרים למגע, ביצעו מעל 700 מעצרים וזה לא נכון להגיד את זה.

<יוסי פריינטה: אפשר אולי להוסיף תוספת שוטרים לירושלים, אפשר להביא עוד כוחות, אני אשמח מאוד, אבל להגיד שהשוטרים לא חותרים למגע זה פשוט לעשות עוול לשוטרים נאמנים, אמיצים, שיש בירושלים.

<יוסי פריינטה: וגם המפקדים.

מירי רגב: אני חושבת שהשוטרים נאמנים ואמיצים, ועדיין אני אומרת שצריך להפעיל יותר עוצמה.

<יוסי פריינטה: זה ממש לא עניין של אי חתירה למגע.

<יוסי פריינטה: ממש לא.

<קריאה: ואולי המציאות היא שהיינו בקדמת ציון ויש שם רק שש משפחות של יהודים.

<קריאה: אולי זאת הבעיה.

מירי רגב: למה?

<קריאה: כי יש שם רק שש משפחות של יהודים.

מירי רגב: נכון, צריך להביא יותר יהודים למזרח ירושלים, זה נכון.

מירי רגב: צריך להביא יותר יהודים למזרח ירושלים.

<קריאה: ניתן להגן על שש משפחות?

מירי רגב: ניתן להגן על כל אזרח במדינת ישראל, בין אם הוא יהודי ובין אם הוא ערבי.

<קריאה: מירי, אפשר לשאול שאלה?

מירי רגב: לא.

מירי רגב: אתה לא עיתונאי.

<יפתח אורי: אנחנו בנקודת תצפית על הכפר סילואן.

<יפתח אורי: כמו שציינתי קודם, עיקר הפעילות שלנו היא אותה אבטחה של צירי תנועה של יהודים שגרים פה, מעבר למרקם החיים ולפעילות שיטור בסיסיות שאנחנו מספקים פה לאותם תושבים.

<יפתח אורי: אנחנו נמצאים פה בגן המלך, לפנינו הכפר סילואן, בית יונתן, 18 מתחמים של בתי יהודים באזור עיר דוד, שאנחנו רואים אותם לידנו, ובחלק העליון, ראינו אותו בנקודה אחרת, מעלות דוד ומעלה הזיתים.

<יפתח אורי: כמו שציינתי קודם, אנחנו נמצאים בנקודות חיכוך.

<יפתח אורי: חלקם אנחנו רואים ממש מתחתינו, כמו שניתן לראות פה את מסגד הזכוכית, לפעמים זורקים אבנים, אנחנו נמצאים בנקודות גובה.

<יפתח אורי: אנחנו נמצאים בנקודות חיכוך, אנחנו מבצעים מעצרים, כמו שציין מפקד המחוז, כמות גדולה מאוד של מעצרים.

מירי רגב: מסגד הזכוכית זאת נקודה שממנה זורקים הרבה אבנים?

<יפתח אורי: זאת הנקודה שאנחנו נמצאים בה.

<יפתח אורי: זאת אחת הנקודות, מן הסתם נקודת גובה ששולטת על פה למטה.

<יפתח אורי: אנחנו יכולים לראות על הגרף בצורה יפה את אותו צוק איתן והאירועים האחרונים שדיבר עליהם הממ"ז.

<יפתח אורי: אנחנו נמצאים כרגע בירידה, אנחנו כל הזמן נמצאים בשליטה.

<יפתח אורי: הכניסה לבתי היהודים מתבצעת באופן תמידי.

<יפתח אורי: יש עיכובים מסוימים.

<יפתח אורי: כשאנחנו שמים על המאזניים ואנחנו מבינים שיכולה להיות איזה שהיא נקודת חיכוך שאנחנו צריכים לטפל בה, אנחנו קודם כל מטפלים בה ואחר כך מעבירים את היהודים, אבל בסך הכול אנחנו עושים הכול שאותם יהודים, מעבר לשלמות הנפש, אנחנו גם שומרים על מרקם חיים תקין.

<יפתח אורי: שוב חשוב לציין, גם בנקודה הזאת, אלה אותם פרסונות, אותם אנשים שאנחנו עובדים איתם, אותה חברת אבטחה, אותו משרד שיכון שבאמת מסייע לנו רבות ואנחנו עובדים איתו בשיתוף פעולה, אנחנו מקבלים גיבוי מלא מפיקוד המחוז ובסך הכול הקשר עם היהודים הוא מצוין, וכפי שציין מפקד המחוז, אנחנו לפני תקופת החגים, ביצענו הערכת מצב בהתאם לשנה האחרונה, בשנה האחרונה עברנו - - - אני זוכר שמפקד המחוז עמד פה גם לפני שנה וגם לפני שנתיים במבחן.

<יפתח אורי: המטרה היא אפס יידויי אבנים, אפס פגיעה בסוכות, לדוגמה, שבונים פה, ואני חושב שאנחנו עומדים במשימה הזאת בהצלחה רבה.

מירי רגב: מיכאל, משרד השיכון, מה אתה אומר מבחינת סילואן, מה קורה כאן?

<מיכה מרש: יש בסילואן כמה נקודות חיכוך שאנחנו מתמודדים איתן, אחת זה המעין למטה.

<מיכה מרש: המעין פה למטה, יש לנו נקודות חיכוך בימי שישי ובלילה של זריקת אבנים ובקבוקי תבערה, אבל אין שם תושבים כרגע.

<מיכה מרש: המשטרה מגיעה.

<מיכה מרש: נקודת חיכוך של כפר התימנים, שהיא ידועה.

<מיכה מרש: נקודת החיכוך השלישית - - -

מירי רגב: אז אם כפר התימנים זו נקודה ידועה, לא כדאי לשים שם איזה שהיא עמדה קבועה כדי לקבוע את הניידות של הכוח?

<מיכה מרש: אם אנחנו מדברים על כפר התימנים, בזמנו הייתה נקודה מעל בית הדבש, שהייתה צופה והייתה נותנת איזה שהוא מענה.

<קריאה: היום יש שם צוות קבוע 24 שעות ביממה.

מירי רגב: לא, אבל הוא נייד.

מירי רגב: הוא לא עומד.

מירי רגב: הוא רגלי.

מירי רגב: אבל היה צוות קבוע של שניים-שלושה מג"בניקים, בעמדה קבועה, ואז הוא היה בעצם יכול לתצפת על כל האזור.

<יוסי פריינטה: גם כשהיה צוות מג"ב באותה עמדה שהוא מדבר עליה, היו אירועים.

<יוסי פריינטה: בואו נציג תמונה מלאה.

מירי רגב: נכון, תמיד היו אירועים.

<יוסי פריינטה: היו אירועים והיו הרבה אירועים, זה לא פתר את האירועים.

<יוסי פריינטה: אנחנו מנסים היום לפתור את זה בצורה אחרת, בלי להשתמש באותה עמדה.

מירי רגב: אני לא נכנסת להחלטות המבצעיות שלך.

<יוסי פריינטה: ואמרתי לך גם קודם שיש לנו גם תכנית, במידה של החמרה והסלמה מה אנחנו עושים בכל אחד מהמוקדים הללו.

<יוסי פריינטה: יש שם אבטחה צמודה שנמצאת שם 24 שעות ביממה, זה אחד מהקווים האדומים של מחוז ירושלים.

<יוסי פריינטה: בגלל שאנחנו רואים פה את הכפר סילואן, את הצפיפות של הבתים, ואת היית שם, את ראית את הצפיפות של הרחובות, את מה שקורה פה, ויש שם שני בניינים בלב השכונה, זה מקום מאוד בעייתי לאבטחה.

<יוסי פריינטה: לכן זה אחד מהקווים האדומים של מחוז ירושלים.

<יוסי פריינטה: לא משנה מה יש במחוז ירושלים, לא משנה איזה מוקדים יש, צוות אחד תמיד נמצא עם האבטחה האזרחית שנמצאת שם כדי להגן על התושבים 24/7 365 ימים בשנה.

<יוסי פריינטה: לפעמים צריך לתגבר - - -

<מיכה מרש: יש שם צוות.

<יוסי פריינטה: קבוע.

<יוסי פריינטה: לפעמים זה לא מספיק, לפעמים גם הצוות הזה לא מספיק, אז אנחנו מתגברים אותו בצוות יס"מ, הכול בהתאם לאירועים.

<יוסי פריינטה: צוות קבוע 24/7 יש שם.

<מיכה מרש: נקודת החיכוך השלישית זה במיוחס למטה.

<מאיר טל: בעשרה הימים האחרונים אנחנו חטפנו בגזרה הזאת קרוב ל-200 אירועים.

<מאיר טל: זאת אומרת מבחינת הנתונים זו עלייה בגזרה הספציפית הזאת, ממוצע של 20 אירועים ביום בגזרה הזאת.

מירי רגב: אז איך אתם מסבירים את העלייה הזו?

<מאיר טל: רגע, אני רוצה להגיד פה משהו.

<מאיר טל: אנחנו עובדים בשיתוף פעולה ומדברים בשעות הקטנות של הלילה יום יום סביב כל האירועים האלה.

<מאיר טל: נעשה פה מהלך של הקמת מרחב חדש, מרחב קדם, אבל אליה וקוץ בה, המרחב הזה מתוקנן בנקודות ולא תחנות משטרה.

<מאיר טל: יפתח, שהוא מפקד של נקודה שחולשת על כל כך הרבה בתי יהודים, כמה כפרים מאוד מאוד עוינים וסד"כ השוטרים שעומד לרשותו לא מאפשר לו לטפל בכל הזירות שיש לו סביב בתי היהודים.

מירי רגב: זאת אומרת אתה אומר שהקימו מרחב אבל אין למרחב אחד יכולת להתמודד עם ה - - -

<אפרים חביביאן: סך הכול אני הייתי בשתי הנקודות, גם כסגן מפקד תחנה במרחב ציון, בתחנת שלם, וגם כיום.

<אפרים חביביאן: המטרה שלשמה הוקם מרחב קדם זה לחזק את מזרח ירושלים, זה לחזק את הריבונות במזרח ירושלים, הן מבחינת הפיקוד, יש פה מפקד מרחב, יש פה קשב יותר, יש פה יותר כוחות.

<אפרים חביביאן: ברור שבמבחן התוצאה, ככל שיותר גדול אז יותר חזק, אבל כרגע במצב הנוכחי אנחנו במצב הכי חזק מ - - -

מירי רגב: הרבה יותר טוב ממה שהיה בעבר זה ברור.

<אפרים חביביאן: מ-2 במרץ השנה אנחנו באמת נכנסנו למשהו אחר.

<אפרים חביביאן: אני מכיר את זה משני הצדדים ובאמת השינוי שעשה מפקד המחוז, אני אישית יכול לתת את הדוגמה הטובה כי הייתי בשני המקומות, זה אחד השינויים הטובים ביותר של מזרח ירושלים.

<קריאה: ואם יהיו לו עוד 100 שוטרים הוא יגיד תודה והוא יהיה עוד יותר טוב.

<מאיר טל: עם זאת אם ישקלו להפוך את הנקודה הזאת, נקודת שלם, לתחנה, זו הנקודה עם הכי הרבה אירועים בגזרה, יותר מנקודת הר הזיתים, יותר מנקודת עיסאוויה ויותר מנקודת - - -

מירי רגב: אז זה ייתן מענה ביטחוני יותר טוב?

<מאיר טל: זה ייתן מענה ביטחוני טוב בהרבה.

<יוסי פריינטה: מאיר, בוא תתעסק בעניינים של משרד השיכון ולא בענייני משטרה, אני מציע לך.

<מאיר טל: לא, אני מבקש להרחיב.

<יוסי פריינטה: אני יודע שאתה רוצה להרחיב, אני יודע, אבל בואו נעשה רגע סדר.

<יוסי פריינטה: בואו נשים את הדברים על השולחן, המצב פה היה לפני זה פחות טוב.

<יוסי פריינטה: יפתִי, שהיה לפני זה במתכונת הקודמת סגן מפקד תחנת שלם, יכול להעיד על זה, היה פחות טוב.

<יוסי פריינטה: זה נכון.

<יוסי פריינטה: אנחנו חילקנו את זה בכוונה לנקודות כדי שנהיה יותר ממוקדים ולכל רב פקד כזה יש את הנקודה שלו ושהוא יוכל להתמקד בבעיות שיש פה הרבה יותר טוב מאשר היה בעבר.

<יוסי פריינטה: בוודאי, ואני מתחבר עכשיו למה שאתה אומר, אם מחר מרחב קדם יקבל לצורך העניין עוד 100 שוטרים או עוד 200 שוטרים וגם אם הוא יקבל 1,000 שוטרים, ככל שנקבל יותר שוטרים נוכל להוציא יותר שוטרים החוצה ולעשות יותר פעילות וזה יהיה טוב יותר.

<יוסי פריינטה: אבל ביחס למה שהיה בעבר היום זה שיפור, צריך להגיד את זה.

מירי רגב: בהחלט.

מירי רגב: אוקיי, נמשיך הלאה.

<עופר דרור: שמי עופר דרור, אני מפקד נקודת הגבעה הצרפתית במרחב קדם.

<עופר דרור: כפר עיסאוויה למרגלותינו.

<עופר דרור: בעצם לכפר עיסאוויה יש מספר כניסות, הכניסה המערבית, כמו שהיא נקראת כניסת מנטה, יש לנו כניסה אחת שנקראת דור אלון, זו כניסה פה שרואים ממש מלמטה, זו הכניסה הצפונית, עוד כניסה דרומית שנמצאת בצומת המצודה ועוד אחת שנמצאת למעלה, שכרגע היא חסומה, אבל היא גם כן מעל בסיס עופרית.

<עופר דרור: כרגע אנחנו רואים את האוניברסיטה ממול, יש לנו את בית חולים הדסה הר הצופים והאנטנה הגבוהה ששם זה בעצם בסיס עופרית של פיקוד העורף.

<עופר דרור: מאז מהלך כל הנושא של צוק איתן יש מספר מוקדי הפרות סדר שהתבטאו בעיקר לעבר בית החולים, בקבוקי תבערה לעבר בית החולים ומן הסתם גם הבסיס הצבאי וצוקי עיסאוויה.

<עופר דרור: צוקי עיסאוויה, לאורך זמן גם בזה יש יציאה של יידוי אבנים, אבל נעשית שם פעילות כל הזמן, פעילות יזומה.

<עופר דרור: כמו שאת רואה עכשיו, אלה הצוותים שהם ממש על הקצה ויש בהמשך עוד צוות, ממש על הצוקים.

<עופר דרור: יש כל הזמן, 24 שעות, צוותים שנמצאים על הצוקים ומגיבים לנושא הזה של יידוי אבנים עד ציר מעלה אדומים, כולל הנושא של כל הכפר מסביב.

<עופר דרור: אנחנו בעצם מרושתים אל מול בית החולים והאוניברסיטה, הם מרושתים במצלמות ואנחנו מקושרים אליהם במוקד המצלמות.

<עופר דרור: לא פעם היה שם ממש בלייב צילום של מיידה אבנים או בקבוקי תבערה ונעשו מעצרים בהמשך וכל הזמן נכנסים ועושים פה מעצרים.

<עופר דרור: היה פה גם לפני שלושה חודשים בערך, שזרקו בקבוקי תבערה לעבר המתנ"ס בגבעה הצרפתית ואז הם נתפסו.

<עופר דרור: נעשתה פעילות מאוד מאומצת של יחידות המחוז, בשיתוף השב"כ, ונתפסו מיידי בקבוקי התבערה.

<עופר דרור: אלה מספר חוליות שהיו פה והן נעצרו ומוגרו.

<עופר דרור: סך הכול מאז שנרגע קצת צוק איתן המוקדים קצת נרגעו.

<עופר דרור: יש את הסיפור הזה של מנטה, שהיה קצת בכותרות לאחרונה, אבל הוא גם טופל, גם זה מול המנהיגים.

<עופר דרור: אני חייב להגיד לך שאתמול, אני בטלפון אל מול המנהיגים פה של הצוקים, הם ממש יצאו, חבורה של 20 איש יצאו אל הצוקים, הם החזירו את הילדים פנימה וזה נעשה גם פה.

<עופר דרור: כלומר הם ממש קיבלו כל אחד אחריות, גם יצאו לצד של הצוקים ולצד של עופרית.

<עופר דרור: מפקד המחוז הנחה בשלב מסוים, כשהיה לנו את הנושא של מנטה, לסגור את החסימה של מנטה כיוון שהם עברו קו אדום וזה היה מעל ומעבר ל - - - מפקד המרחב יחד עם מפקד המחוז, בהידברות עם ההנהגה המקומית, החליטו לפתוח את זה על מנת לתת להם את הכוח אל מול התושבים כדי לבוא ולמנף את זה, להפסיק את הפעילות ואת יידוי האבנים.

מירי רגב: ומאז היו יידויי אבנים?

<יוסי פריינטה: הם עמדו בהתחייבות שלהם בצורה מאוד מפתיעה, מבחינתי.

מירי רגב: אז מה זה אומר?

מירי רגב: שלהנהגה יש כן שליטה על מה שקורה, זאת אומרת לא צריך לצ'פר את ההנהגה.

מירי רגב: זאת אומרת כל מערכת היחסים שלנו עם ההנהגה, לא רק כאן, בכלל בכפרים האלה, אם יש לך מערכת יחסים עם השכונות, יש לך מערכת יחסים עם ההנהגה, אז לא מצ'פרים אותם.

מירי רגב: בכפר שאתה רואה שיש לך יותר ויותר יידויי אבנים, באים למנהיגים, אומרים 'הבנו, אתם לא עושים את עבודתכם, גמרנו עניין, אין לנו שום דיאלוג איתכם'.

<יוסי פריינטה: הכפר עיסאוויה הוא באמת, צריך להגיד, כפר מאוד קיצוני.

<יוסי פריינטה: הוא מייצר לנו הרבה מאוד בעיות פה.

<יוסי פריינטה: הבעיה הראשונה שעופר הזכיר זה זריקות של אבנים מהצוקים.

<יוסי פריינטה: אנחנו רואים רק את הקצה, זה 2 קילומטרים של צוקים, של בתים שנמצאים על מצוק וחולשים למעשה על כביש מעלה אדומים הישן.

<יוסי פריינטה: יש לנו למשל תופעה של יידויי אבנים.

<יוסי פריינטה: זה מוקד אחד שבו אנחנו מטפלים והוא מסוכן מאוד, כי רכב שנוסע פה בלילה בכביש המהיר הזה וחוטף אבן, הוא יכול להתהפך ולהיהרג, אין פה בכלל ויכוח, ולכן הגדרנו את זה מכל הבעיות והסוגיות כמקום שבו אנחנו שמים צוותים 24/7, שני צוותים, אחד שנמצא פה באזור הזה ואחד שנמצא בהמשך, כדי לנסות ולהתמודד עם התופעה הזו ולמנוע את יידויי האבנים.

<יוסי פריינטה: הצוותים הללו מתמודדים עם הפרות הסדר והם מונעים יידויי אבנים לכיוון הזה.

<יוסי פריינטה: זה דבר אחד.

<יוסי פריינטה: דבר שני שמייצר פה הכפר זה יידויים של בקבוקי תבערה וזיקוקים לעבר הר הצופים והאוניברסיטה והזכיר את זה עופר.

<יוסי פריינטה: הדבר השלישי, הם היו עולים פה לכיוון תחנת הדלק, זורקים אבנים, מפריעים פה לתושבי השכונה וכו' וכו'.

<יוסי פריינטה: אנחנו כבר לפני שלושה חודשים לערך סגרנו את ציר הגישה שיוצא מהכפר הזה לכיוון בית החולים הר הצופים והר הזיתים ואמרנו 'תשמעו, אתם ממשיכים לזרוק שם אבנים ובקבוקי תבערה?

<יוסי פריינטה: ' אתם יותר לא נוסעים בציר הזה.

<יוסי פריינטה: הבאנו בטונדות, סגרנו, חסמנו את הכביש ולא אפשרנו מעבר.

<יוסי פריינטה: באירוע האחרון שהיה חמור ביותר, זה לא היה אירוע רגיל, זה אירוע מאוד חריג, ש-20 או 30 רעולי פנים עולים פה לתחנת הדלק ובוזזים ושורפים וזורקים, זה אירוע חריג גם בקנה מידה של ירושלים, חריג מאוד וככה אנחנו מתייחסים אליו, אמרתי את זה לפני יומיים ואני אומר את זה גם עכשיו, האנשים האלה ייעצרו.

<יוסי פריינטה: זה ברור לחלוטין, זה עניין של זמן והאנשים האלה ייעצרו, נקודה.

<יוסי פריינטה: זה לגבי מה שקורה פה בכפר עיסאוויה.

<יוסי פריינטה: אז אם את רואה את המכלול של עיסאוויה, אז כדי להחזיק בצורה טובה את הכפר אני למעשה מחזיק פה כמעט ארבעה צוותים - - -

<קריאה: אני לא רואה כפר, אני רואה עיר, רבי קומות, למה אתה קורא לזה כפר?

מירי רגב: שכונה בירושלים.

<קריאה: שכונת עיסאוויה.

<יוסי פריינטה: שכונת עיסאוויה.

<יוסי פריינטה: נכון, אוקיי, אני מתקן.

<יוסי פריינטה: אז בשכונה הזו אנחנו מקדישים במשמרת אחת, שתביני, גם פה בחסימה הזו, גם שני צוותים על הצוקים, גם צוות לכיוון מזרח, אנחנו מחזיקים פה חמישה-שישה צוותים במקביל כדי, עוד פעם, למנוע מהם לעשות מה שעושים.

<יוסי פריינטה: עשינו פה לפני שנה וחצי בערך מבצע מאוד גדול, ריכזנו פה כוחות גדולים מאוד ועבדנו פה על הכפר במשך חודש וחצי בוקר ולילה, נכנסנו לתוך השכונה, עברנו שם ברחובות, עשינו פה מבצעים מאוד גדולים ונעצרו מעל 100 חשודים במהלך של חודש וחצי.

<יוסי פריינטה: הלוואי שהיו לי את הכוחות לעשות את המבצע הזה פעם בשבוע, בכל השכונות הבעייתיות.

<יוסי פריינטה: אבל אני עוד פעם אומר, אני רואה את התמונה הכוללת, יש לנו איקס כוחות ויש כוחות טובים מאוד בירושלים מבחינת סד"כ.

<יוסי פריינטה: עוד פעם, אני לא מקטר על זה, אני צריך להסתדר עם מה שיש לי כרגע, ייתנו לי עוד 1,000 שוטרים אני אסתדר מצוין.

<יוסי פריינטה: אני מסתדר עם מה שיש לי כרגע, ובראייה הכוללת ובחלוקת הקשב שלנו לכל המוקדים אז הכפר הזה באמת גוזל מאיתנו הרבה מאוד קשב והרבה מאוד כוחות הוא מרתק לטובת הפעילות כאן.

<יוסי פריינטה: ויש פה כל הזמן פעילות של מעצרים.

<יוסי פריינטה: לפני מספר חודשים, הוא הזכיר את זה, עלתה חבורה של שניים-שלושה אנשים, זרקו בקבוקי תבערה לעבר מתנ"ס פה ובית אבות.

<יוסי פריינטה: החבורה הזאת נעצרה ונמצאת בבית סוהר.

משה זלמן פייגלין: מה קורה עם פעילי הפת"ח?

משה זלמן פייגלין: יש הרבה פעילי פת"ח.

<יוסי פריינטה: פה בעיקר הכפר הזה ידוע כתומך בחז"ע (החזית העממית), זה לא סוד.

משה זלמן פייגלין: אתם עוצרים אותם?

<יוסי פריינטה: אנחנו נמצאים בקשר עם מי שצריך לטפל בארגונים הללו, בקשר מצוין.

מרדכי יוגב: - - - באנשים?

<יוסי פריינטה: אמרתי מקודם שלא, הייתי שמח אם יהיו לי עוד, אבל עם מה שיש אנחנו עושים את הכי טוב.

מרדכי יוגב: השאלה שלי אם הם מצוידים.

מרדכי יוגב: האנשים האלה שיושבים בכלא על בקבוקי תבערה, זו לא שאלה שבאחריותך, אבל אתם כמעריכים, כמה בסוף הם נכנסים?

<יוסי פריינטה: בקבוקי תבערה, גם מערכת המשפט מתייחסת לזה בצורה חמורה יותר מאשר תופעות אחרות.

מירי רגב: יידוי אבנים לדוגמה, בממוצע שלושה חודשים ולכן יש תזכיר חוק חדש, עכשיו, של היום, תיכף אני אציג אותו, קיבלתי את התשובה של רז נזרי, בעקבות מכתב ששלחתי לו.

<יוסי פריינטה: זה מטופל עכשיו.

מירי רגב: תיכף נראה, עכשיו תזכיר חוק שיבוא בנובמבר לוועדת שרים וחקיקה מדבר על 10 שנים על יידוי אבנים ועל שוטרים במיוחד ועל רכבים - - -

<יוסי פריינטה: התפקיד שלנו כמשטרה זה לעצור, לאסוף ראיות ולהביא לבית משפט.

<יוסי פריינטה: מה בית המשפט קובע זה משהו אחר.

מרדכי יוגב: אבל אפשרות של גורם משפטי במשטרה שיעמוד על זה ויערער בשלום, שיעבור למחוזי ושבמחוזי יימצא.

מרדכי יוגב: אף שופט בשלום לא ירצה שיערערו, ושבמחוזי יידע שבעיסאוויה כואב אז בעיסאוויה חוטפים.

<יוסי פריינטה: אנחנו מערערים כל הזמן.

מירי רגב: אני אמרתי עכשיו לרז נזרי שאני מצפה שהיועץ המשפטי לממשלה יגיע יחד עם המשנים שלו לכאן.

מירי רגב: שיבואו לראות, יחד עם שי ניצן, מה שקורה פה.

מרדכי יוגב: אם הפרקליטות תעשה את עבודתה, והיא כנראה לא עושה את עבודתה, היועץ המשפטי לממשלה, אז הוא מסכן את תושבי ירושלים - - -

<יוסי פריינטה: אני יכול לדבר רק על המשטרה.

מרדכי יוגב: צריך שירכז את המאמץ - - -

מירי רגב: יש לנו דיון תיכף, אז נדבר גם על זה.

<קריאה: סטודנטיות מדברות פה על החשש ללכת פה בלילה, החשש מפגיעה מינית, מתקיפות מיניות.

<קריאה: מה אתם עושים בעניין הזה?

<יוסי פריינטה: אני נפגשתי באופן אישי עם סטודנטים וסטודנטיות מהאוניברסיטה בכנס שקיימנו במיוחד על הנושא הזה.

<יוסי פריינטה: הייתה אז תופעה שלא התלוננו, פשוט לא הגישו תלונה, ואמרתי להם שאם הם רוצים את התערבות המשטרה ואת הטיפול המשטרתי אני חייב שיגישו תלונות, שנדע לטפל בזה.

<יוסי פריינטה: אני חייב להגיד לך שהתופעה הזאת - - -

<קריאה: אתם לא יכולים להתערב גם בלי תלונות?

<יוסי פריינטה: אבל אם עכשיו הולכת בחורה ומישהו זורק לה מילים לא במקום ומנסה לעשות מעשה מגונה, אם היא לא מדווחת למשטרה בזמן אמת איך אני אדע?

מירי רגב: איך הוא יידע את זה?

מירי רגב: ואיזה ראיות הוא יביא לבית המשפט והפרקליטות?

<יוסי פריינטה: נו באמת.

<יוסי פריינטה: על זה אני מדבר.

<יוסי פריינטה: אם אני יודע ואני לא מטפל, יש לי בעיה.

<יוסי פריינטה: אבל כשאני לא יודע זה לא בסדר, ולכן ביקשתי מהם שיגישו תלונות.

<יוסי פריינטה: היו תלונות דווקא - - -

<קריאה: כן, אבל אתה יודע שכבר שנים יש כאן את התופעה הזו.

<יוסי פריינטה: לכן יחד עם ראש העיר הבאנו צוות מיוחד, הקמנו, הגדרנו גזרה מאוד קטנה, איפה שמסתובבים בדרך כלל הסטודנטים, הוא מסתובב שם, הוא מבצע שם פעילות.

<יוסי פריינטה: אני יכול להגיד לך שהתלונות בנושא הזה דווקא ירדו לאחרונה, בצורה דרמטית.

מירי רגב: רצית להגיד כמה מילים.

<אריה קינג: עצם הנקודה הזאת, כחבר מועצת העיר וכמי שמלווה את הגבעה הצרפתית למעלה מעשר שנים, הנקודה הזאת ממחישה את הצורך באכיפה יומיומית בדברים פשוטים, כי הדברים הפשוטים שלא מטופלים מביאים אותנו למצב החמור שהגענו.

<אריה קינג: צוקי עיסאוויה, כשאנחנו מסתכלים פה ממש מולנו, רואים פה קו בתים שממש יושב על המצוק.

<אריה קינג: מירי, כל הבתים פה לא חוקיים.

<אריה קינג: כל הבתים שאת רואה פה ממול, כולם לא חוקיים.

<אריה קינג: יש הנחיה ממשטרת ירושלים לא לבצע אכיפה, ביצוע צווי הריסה, אני אומר את זה ואני מקבל את האי מייל, היומיומיים בעיריית ירושלים, איפה מותר להיכנס ואיפה אסור להיכנס.

<אריה קינג: כתוצאה מזה שאין פה ביצוע צווי הריסה - - - אני לא מדבר על גדר, שער, או איזה בזנט או פרגולה.

<אריה קינג: המבנים הם כולם, המבנה הזה, חמש קומות, לא חוקי.

<אריה קינג: מי שחושב שהוא יוכל להסביר לערבים שגרים פה, 'כן, עבירת בנייה מותר, לנסוע בלי ביטוח מותר, לנסוע מעבר למהירות המותרת מותר, אבל לזרוק אבנים אסור', זה קשקוש שלא יעמוד בשום מבחן.

<אריה קינג: בעיסאוויה אנחנו רואים את זה ואני חושב שוועדת הפנים צריכה להנחות, אני ביקשתי, ישבתי עם מפקד המחוז רק לפני שבועיים בנושא הזה וביקשתי בעירייה את הנתונים כמה הריסות בוצעו - - -

מירי רגב: יש החלטת בית משפט - - -

<אריה קינג: יש צווי הריסה מנהליים ושיפוטיים ולא מבצעים אותם.

מירי רגב: פוחדים מבלגן, יוסי?

מירי רגב: פוחדים שיהיה פה, מה?

<יוסי פריינטה: צווי הריסה זו סוגיה הרבה יותר מורכבת ממה שמציג אותה חברי אדון אריה קינג.

<אריה קינג: המל"ל אומר לכם מה לעשות.

<יוסי פריינטה: זו סוגיה הרבה יותר מורכבת.

מירי רגב: לא, אבל אם זה היה יהודי זה היה מיד - - - יהודי, בטח מזמן היו הורסים לו את הבית, לא?

<יוסי פריינטה: הוא, מבחינתו, לקחת טרקטור ולהרוס את הכול.

<אריה קינג: נכון, מה שלא חוקי.

<יוסי פריינטה: חבר'ה, חבר'ה, בואו נהיה רגע - - -

<אריה קינג: מירי - - -

מירי רגב: שנייה רגע, אמרת משהו, תן לענות.

<יוסי פריינטה: בואו נהיה רגע מציאותיים ולא נהיה תמימים ולא ניתמם.

<יוסי פריינטה: יש הליך חוקי במדינת ישראל, צווי הריסות מבוצעים במזרח ירושלים במינון כזה או אחר, בהתאם להערכות מצב שמתקיימות ואנחנו כל הזמן עושים - - -

מירי רגב: אז למה זה לא מבוצע ככה גם בגבעת עמל?

מירי רגב: למה בגבעת עמל הולכים והורסים בתים שם?

<יוסי פריינטה: אני לא יודע את הנתונים - - -

מירי רגב: המשטרה, על פי צו, כי הם אומרים 'אין לי ברירה, יש צו בית משפט', ובירושלים זו החלטה של הערכות מצב?

<יוסי פריינטה: זו לא גזרה שלי, אני לא רוצה - - -

מירי רגב: לא, אבל אם יש החלטת בית משפט צריך לבצע אותה, בין אם היא ליהודים ובין אם היא לערבים.

<יוסי פריינטה: אנחנו מבצעים צווי הריסה של בתי משפט לאורך כל השנה, למעט תקופות מאוד קצרות שאנחנו לא מבצעים על פי הערכת מצב ואנחנו מבצעים כל השנה הריסות.

<יוסי פריינטה: זה לא נכון, בירושלים, גם במגזר היהודי וגם במגזר הערבי.

מירי רגב: אבל הנה יש פה - - -

<אריה קינג: בעיסאוויה הרסתם אחד בשנה האחרונה?

<יוסי פריינטה: בפעם שעברה דיברנו על זה - - -

<אריה קינג: בשנתיים האחרונות?

<אריה קינג: לא הרסתם בניין אחד.

משה זלמן פייגלין: מדינת ישראל צריכה להחליט אם היא רוצה את ירושלים או אם היא לא רוצה את ירושלים.

משה זלמן פייגלין: האם למושג ירושלים בירת ישראל מאוחדת לנצח נצחים יש משמעות או אין משמעות.

משה זלמן פייגלין: בפועל מתברר שהדיבורים הללו הם כצפצוף הזרזיר, מדינת ישראל בשטח מוותרת על ירושלים והתוצאה היא האלימות שאנחנו חווים עכשיו.

משה זלמן פייגלין: זה הכול.

משה זלמן פייגלין: זאת לא בעיה של המשטרה, אנחנו רצים למשטרה ובורחים משאלת האמת.

משה זלמן פייגלין: מה שאנחנו - - -

מירי רגב: לא, אבל מה שלא קשור למשטרה נעלה את זה, אבל הריסת בתים בלתי חוקיים זה משטרה, נקודה.

<אריה קינג: לא, זו הנחיה מלמעלה.

<יוסי פריינטה: הריסת בתים בלתי חוקיים זה לא משטרה, המשטרה מגישה את הסיוע להריסת בתים.

<יוסי פריינטה: סליחה, יש גופים אחרים שאחראים על הריסת בתים, לא משטרת ישראל.

משה זלמן פייגלין: אנחנו צריכים להבין, שהטיפול שאנחנו עושים כאן כוועדה בנושא הפרטני הוא חשוב מאוד, אין ספק, כי חיים פה יהודים, חיים פה ישראלים והם צריכים לקבל את הביטחון עכשיו, לא אחר כך, זה לגמרי ברור, אבל ביסוד העניין נמצאת השאלה האם ירושלים שלנו.

משה זלמן פייגלין: זה הכול.

משה זלמן פייגלין: אם ירושלים זה שלנו לא הייתה כאן בכלל בעיה ביטחונית ויוסי היה עכשיו עוסק בגנבות ובשוחד ובמשחקי כדורגל ולא במה שהוא עושה.

מרדכי יוגב: מירי, אני חושב גם שצריך להגיד מילה טובה לאנשי משטרת ישראל.

מירי רגב: אנחנו גם נגיד, אנחנו אמרנו - - - אתה הצטרפת אלינו רק עכשיו, אנחנו אמרנו ונגיד, אבל זה לא אומר שלא נגיד גם איפה הפערים.

מרדכי יוגב: ההתמודדות איננה פשוטה ומפקד המחוז, בוודאי הוא לא יכול להגיד שחסר לו דברים, אבל אני חושב שאנחנו כן צריכים לפעול לחיזוקה של משטרת ישראל באמצעים מודיעיניים, בכוח אדם, ביחידות מיוחדות, והדברים הללו חשובים כדי להתמודד - - -

מירי רגב: בתוספת הבירה, תוספת שכר לשוטרי ירושלים.

מירי רגב: כמו שיש תוספת איו"ש, שתהיה תוספת הבירה.

משה זלמן פייגלין: נכון, ירושלים היום הרבה יותר מסוכנת מאיו"ש.

משה זלמן פייגלין: אני אומר לך כתושב איו"ש, אין התנחלות יותר מסוכנת מאשר ירושלים.

משה זלמן פייגלין: אני גר באיו"ש, אני מסיר את הכובע, המתנחל הגיבור ביותר היום שמסכן את חייו יותר מכל מתנחל אחר ביהודה ושומרון הוא זה שגר שני מטרים מהר הבית.

מירי רגב: אוקיי, אנחנו נדון בדיון עכשיו על הדברים שראינו פה.

מירי רגב: (ישיבת סיכום)

מירי רגב: אני מבקשת לפתוח את הדיון.

מירי רגב: לפני שאנחנו עוברים לסוגיית מזרח ירושלים, רק חברי כנסת שהם חברי ועדה או מחליפים יכולים להצביע, אני מבקשת שהוועדה תצביע על הקמת ועדת משנה.

מירי רגב: אני מקיימת כרגע הצבעה על הקמת ועדת המשנה לבדיקת סוגיית איסוף הנשק הבלתי חוקי במגזר הערבי.

מירי רגב: כתוצאה מסיור שערכנו בטייבה ראינו שיש הרבה מאוד נשק בלתי חוקי במגזר הערבי.

מירי רגב: אני יודעת שהשר לביטחון פנים שם לו למטרה לצמצם את כמות הנשק בקרב אזרחים, עם זאת לצערי עדיין אנחנו לא מצליחים להגיע למצב של צמצום כלי הנשק במגזר הערבי, גם בגלל חוסר שיתוף הפעולה של ההנהגה הערבית ולכן החלטנו, יחד עם חברי הכנסת הערבים שהיו בסיור ונתנו יד לעניין הזה, ואנחנו נשתף גם את ההנהגה הערבית, להקים ועדת משנה לטובת העניין הזה.

מירי רגב: יושב ראש הוועדה דוד צור, חברי הוועדה הם חבר הכנסת דב חנין, חבר הכנסת טלב אבו עראר וחבר הכנסת זבולון כלפה.

מירי רגב: הוועדה תוך ארבעה חודשים תסיים את עבודתה.

מירי רגב: אם היא תצטרך הארכה היא תפנה אל הוועדה.

מירי רגב: הדיונים של הוועדה הם חסויים, הנתונים שהיא מקבלת - - -

<קריאה: אם יהיה צורך נעשה את זה נקודתי.

מירי רגב: בכל מקרה אני מבקשת שכל הדיונים וכל המידע, המליאה תכין את זה לפני שאנחנו נקרא את זה לתקשורת, זאת הכוונה.

מירי רגב: מי בעד הקמת ועדת המשנה?

מירי רגב: פייגלין, דוד אזולאי, רגב, בעד.

מירי רגב: ממלא מקום של זבולון כלפה, מוטי יוגב, גם הוא בעד.

מירי רגב: מי נגד?

מירי רגב: אין.

מירי רגב: נמנעים?

מירי רגב: אין.

מירי רגב: בעד – 4

מירי רגב: נמנעים – 0

מירי רגב: בזאת אני מכריזה על הקמת ועדת המשנה.

מירי רגב: נא להוציא את זה לשר, למפכ"ל ולכל הגורמים הרלוונטיים שיסייעו וישתפו פעולה עם ועדת המשנה.

מירי רגב: הממ"ז, קודם כל אני רוצה להודות לך ולאנשיך על הסיור שנערך כאן היום במזרח ירושלים, של ועדת הפנים.

מירי רגב: ועדת הפנים ניסתה מספר פעמים לקיים את הסיור הזה ולצערי בגלל אירועים כאלה ואחרים נאלצנו לדחות את הסיור ואני שמחה שהיום הצלחנו לקיים את הסיור.

מירי רגב: זה לא סוד שהאירועים האחרונים במזרח ירושלים גורמים לתחושת אי נעימות מאוד גדולה בוודאי גם בקרב חברי הכנסת, שיביעו את עמדתם כאן בדיון והביעו את עמדתם לאורך הסיור, איזה שהיא תחושה של חוסר יכולת של אכיפת חוקי מדינת ישראל במזרח ירושלים לתושבים בעלי תעודת זהות כחולה שאמורים לפעול על פי החוק ואמורים לנהוג על פי החוק והתחושה היא שאין לנו יכולת, שהמשטרה לא מצליחה לאכוף פה את הסדר ואת המשמעת ואת הנורמות שאנחנו מצפים מכל אזרח במדינת ישראל.

מירי רגב: אני יודעת שאתה לא אוהב שאני אומרת את זה אבל אני אגיד את זה כאן, התחושה היא שמשום שאנחנו לא רוצים לחתור למגע, משום שאנחנו לא רוצים שתהיה כאן כאילו עוד אלימות ועוד הסתה, אז בואו לא ניגע בדברים, בואו נשאיר את זה כמו שזה עכשיו, כי אם עכשיו ניכנס לתוך השכונות ונעשה עכשיו מעצרים ונטפל יותר חזק במה שקורה אז תהיה כאן יותר אלימות ויותר הסתה, אז כדי שנגמור את הדבר בשקט בואו לא נעשה מזה רעש, והשאלה פה היא באמת מה אתם עושים כדי להביא את העוצמה, את הכוח, את הדומיננטיות של שלטון חוק, של משטרה במזרח ירושלים כדי למנוע את האלימות.

מירי רגב: זה בהיבט המשטרתי.

מירי רגב: בהיבט המשפטי, נמצאת כאן יפעת ממשרדו של רז נזרי, המשנה ליועץ המשפטי לממשלה שדיבר איתי לפני מספר דקות וגם התנצל על כך שהוא לא יכול היה להגיע לדיון ואמר לי, לאור איזה שהן אי הבנות שהיו גם מבחינת השר, על מכתב ששלחתי לו בעניין מדיניות האכיפה בנושא יידוי אבנים ובקבוקי תבערה, שלחתי מכתב ליועץ המשפטי כדי להבין מה עמדתו בנושא זריקת אבנים ומדוע לא מתייחסים לזריקת אבן בדיוק כמו שמתייחסים לזריקת בקבוק תבערה.

מירי רגב: כי אבן הורגת.

מירי רגב: מי שלא יודע, אבן הורגת.

מירי רגב: הוא שלח לי מכתב שמאוד מצא חן בעיניי שאומר שהיועץ המשפטי לממשלה מתכוון להביא תזכיר חוק ממשלתי בעניין יידוי אבנים, שיתייחסו אליהם מבחינת העבירות בדיוק כמו זריקת בקבוקי תבערה, עם ענישה של 10 שנים, כולל התייחסות ספציפית לגבי שוטרים, רכבים של שוטרים.

מירי רגב: הייתה תחושה, גם לשר, שכאילו חזרתם בכם מההבנות האלה של הייעוץ המשפטי לממשלה והבנתי שלא חזרתם בכם.

מירי רגב: היועץ המשפטי לממשלה מתכוון לקיים דיון ב-2 באוקטובר ולהביא לקראת נובמבר הצעת חוק ממשלתית.

מירי רגב: אפרופו, יש הצעת חוק פרטית שלי בעניין הזה, שחתומים עליה חלק מחברי ועדת הפנים, ואני מתכוונת שבנובמבר אנחנו נצליח לקדם אותה, כי זריקת האבנים, ברגע שיבינו שיש כאן ענישה חמורה של 10 שנים וברגע שיבינו שהיועץ המשפטי לממשלה מתכוון בכל הרצינות ללכת על זה, עם פרקליט המדינה ועם הנחיה ברורה, כולל הסעיף במכתב של רז נזרי, שאומר, 'כמו כן הודיע היועץ המשפטי לממשלה כי פרקליטות המדינה תונחה להציג במסגרת הדיונים בבית המשפט חוות דעת משטרתית עדכנית בעניין תופעת יידוי אבנים במזרח ירושלים על מנת להביא להחמרה בענישה ובמדיניות'.

מירי רגב: זו בעיניי אמירה מאוד ברורה, להעביר מסר שלא ניתן להמשך יידוי האבנים, קודם כל לא להרתיע אותנו ובי"ת, זו עבירה חמורה שצריך להיענש עליה.

מירי רגב: אז קודם כל אני מבקשת את זה לפרוטוקול וגם נוציא את זה בסיכום, היועץ המשפטי לממשלה עומד במכתב שהוא שלח אליי בנושא הצעת החוק על יידוי האבנים ואני שמחה על כך.

מירי רגב: יש סוגיות אחרות שאני מבקשת לקבל את עמדת משרד המשפטים בעניין של מה עושים.

מירי רגב: ראיתְ את המציאות המורכבת פה ואת תצטרכי להשיב על זה כמובן יותר מאוחר.

מירי רגב: מה עושים, הם הרי ילדים קטנים, אי אפשר לעצור אותם, אבל ההנהגה ואחרים משתמשים בילדים קטנים כדי לזרוק אבנים וזה שזרקו עליו אבן, זה לא משנה אם זה ילד בן 9 או אדם בן 20 ואיך אתם, המערכת המשפטית, מתכוונת לסייע לאזרחי המדינה הזאת, באיזה הצעות, כדי להחמיר.

מירי רגב: עם הילדים אי אפשר להחמיר, אבל אולי ענישה ברמה של, ואמר רז נזרי שהוא בהחלט ישקול כל הצעה שתגיע כאן, דוגמה קנס כספי גבוה על הורים.

מירי רגב: ברגע שהורה של ילד שהילד שלו זורק אבנים יצטרך לשלם קנס גבוה אז הוא יחשוב פעמיים מה לעשות עם הילד שלו בשעת ההפסקה ובחופש, במקום שיילך לזרוק אבנים, הוא יידע שהוא יצטרך לשלם כזה קנס גבוה אז הוא אולי יעשה משהו כדי למנוע מהילד לעשות את זה וכאן גם משרד המשפטים נדרש לתת תשובות, לא רק להגיד מה לא.

מירי רגב: בעבר היה כאן מהלך של כתר מלכות, אני לא יודעת אם אתה זוכר את זה כיושב ראש ועדת הפנים לשעבר, חברי דוד אזולאי, היה כאן מהלך של כתר מלכות, היו מגיעים לשכונה או לכפר שמשם היו זורקים אבנים ובקבוקי תבערה, היו מגיעים גורמים אזרחיים כמו מס הכנסה וגורמים אזרחיים נוספים והמשטרה, היו מכתרים את הכפר והיינו רואים שיש לזה היבט הרתעתי אמיתי.

מירי רגב: אבל כמובן המערכת המשפטית אסרה את זה.

מירי רגב: אז במקום שהמערכת המשפטית תגיד מה לא, שתגיד מה כן, שתציע לנו דרכים לטפל באלימות ובחוסר סדר שיזלוג בסופו של דבר לתל אביב.

מירי רגב: מזרח ירושלים זה חלק ממדינת ישראל, עם תעודות זיהוי כחולות, ואני מבקשת שגם משרד המשפטים, גם אל"ף, יצטרף לצורך הזה, ובי"ת, ייתן לנו כלים כדי לטפל בתופעה הזאת.

מירי רגב: אני מבקשת לפתוח עם חברי הכנסת שנרשמו לדיון ועם הגורמים השונים, לאחר מכן כמובן הממ"ז יענה, משרד המשפטים יענה.

מירי רגב: ואני מבקשת שקודם כל משרד השיכון והבינוי, מיכאל, שבאמת מלווה את סוגיית מזרח ירושלים מבחינת היבטי הקב"ט והבטיחות, ואתם עושים עבודה מצוינת, אם אתה יכול בבקשה להגיד לנו מה אתם למדים בשלושה החודשים האחרונים מהאירועים האחרונים והתגברות האירועים במזרח ירושלים.

מירי רגב: בבקשה.

<מיכה מרש: אנחנו מדברים על מתקופת הרמדאן, לפני צוק איתן, התגברות של האירועים בנקודות חיכוך מסוימות מאוד.

<מיכה מרש: אנחנו מדברים על סילואן, כולם מכירים את נקודות החיכוך, סילואן, עיר דוד, שתי נקודות בעיר דוד שזה במיוחס ובמעין למטה.

<מיכה מרש: בהר הזיתים אנחנו מדברים על אירועים שקורים על ההר, פחתו האירועים וגם זריקות האבנים על ההר.

<מיכה מרש: אחד הדברים, זה בגלל שאנחנו נותנים אבטחה.

<מיכה מרש: בסיור האחרון שעשינו עם חבר הכנסת דוד אזולאי, דיברנו על גם לפרסם את הטלפון של המוקד והכול וזה קרה, אנשים כן משתמשים בליווי הזה.

<מיכה מרש: אנחנו מדברים על ליווי במשך היום של שלוש ניידות, אני קורא לזה ניידות, זה ניידות של משרד השיכון, בלילה יש שתי ניידות, אנחנו מדברים על בערך בין 30 ל-40 ליוויים ביום כשאפשר ואנחנו מסוגלים לעשות יותר ליוויים.

<מיכה מרש: זה אחד הדברים שהורידו את זה, גם המשטרה וגם הפריסה, אבל גם האנשים שמגיעים עם ליווי.

<מיכה מרש: סך הכול מי שמגיע עם ליווי, לא כל כך מתעסקים איתו.

<מיכה מרש: סך הכול המוקד הנוסף שיש לנו ואנחנו מתמודדים איתו זה המוקד בעיר העתיקה.

<מיכה מרש: בית האמת בעיר העתיקה שחוטף שם אבנים כמעט על בסיס יומי.

<מיכה מרש: שער הפרחים, וולרו, כל אזור שער הפרחים, סולטאן, סולימאן, כל האזור הזה, שם אנחנו חוטפים אבנים.

<מיכה מרש: כמובן גם בקבוקי תבערה והכול, אבל סך הכול האירועים שהתגברו זה בעקבות הנער בשועפט, שהרגו את הנער, וכמובן צוק איתן וכל הפסקת אש וכל דבר שקרה בצוק איתן, עוד חייל שנהרג או עוד זה, קיבלנו את זה כאירועים.

מירי רגב: אתה עכשיו תרכז לי בשני משפטים, אל"ף, מבחינת האירועים, ההגברה של האירועים בשלושה החודשים האחרונים, איפה אתה רואה את הפערים העיקריים ובמה אתה חושב שאנחנו יכולים להשפיע.

<מיכה מרש: קודם כל לגבי האירועים, הם גדלו בכמה עשרות אחוזים.

<מיכה מרש: מה שכן, יש לי כמה המלצות לגבי הסיפור הזה.

<מיכה מרש: אחת, המשטרה, אנחנו עובדים בשיתוף פעולה מלא, אבל כמו שאמרת למשרד המשפטים, להיעזר עם המשטרה ונתתי רעיון עם הניידות שלי להכניס לתוך הניידת שוטר שייתן איזה שהוא מענה לכל האירועים שקורים והזמינות שלו היא זמינות מאוד מאוד גבוה, שאני יכול להגיע לכל אירוע ואירוע אם אני ממוקד רק בהר הזיתים.

<מיכה מרש: אני מבין שלמשטרת ישראל יש כמה ניידות והיא מסתובבת על כל מזרח ירושלים והיא לא יכולה להגיע לכל אירוע ויש לה את הדברים האובייקטיביים, שהם לא יכולים להגיע בזמן מסוים, אבל אני כן יכול להגיע אם יש לי שוטר.

<מיכה מרש: באותו רגע שיש לי שוטר, אני מגיע לאירוע ואנחנו פותרים.

<מיכה מרש: צריך לקחת בחשבון, יש מלא אירועים - - -

מירי רגב: אז מי לא מאשר את זה?

<מיכה מרש: קודם כל משרד המשפטים לא מאשר את זה.

מירי רגב: למה?

מירי רגב: שיטור עירוני הם כן מסכימים, אז מה הבעיה?

מירי רגב: אפשר להפוך את זה לחלק משיטור עירוני, לא, יואל?

<יואל הדר: אין שיטור עירוני בירושלים.

מירי רגב: אז אולי יהיה כדאי שיהיה שיטור עירוני.

מירי רגב: אולי אפילו פה, בעניין רק של מזרח ירושלים, ננסה למצוא איזה שהוא פתרון משפטי נכון, לתת גיבוי.

מירי רגב: אנחנו לא יכולים להביא יותר שוטרים, הלוואי שיכולנו, אבל ננסה לתקוף את הבעיה של מזרח ירושלים, על ידי הנושא של שוטרי הבירה, זה יהפוך כבר עכשיו להיות הגדרה, כמו שוטרי איו"ש, זה יהיה שוטרי הבירה, שגם יתוגמלו יותר.

מירי רגב: מענק הבירה.

מירי רגב: אני אומרת שיכול להיות שאפשר למצוא פתרון בדמות שיטור עירוני, לא משנה, נמצא לזה דרך אחרת, אתה מספיק מכיר את התחום כדי אתה להביא את הרעיון הנכון, לעשות את השיתוף גם עם משרד השיכון כאן, שנמצאים פה במילא, יחד עם המשטרה, כדי לתת בסוף מענה ביטחוני יותר טוב עם כלל הגורמים שנמצאים פה.

מירי רגב: תשקלו את זה, תראו איך אתם יכולים - - -

<יואל הדר: זה לא שיטור עירוני, זה משהו אחר.

מירי רגב: בדמות.

מירי רגב: מצדי שזה לא יהיה שיטור עירוני, תמצא אתה את ההגדרה או את הכלי הנכון כדי לאפשר למשרד השיכון לעבוד בשיתוף עם המשטרה כשיש אירועים מהסוג הזה, כי הם נמצאים פה כל הזמן.

<יואל הדר: צריכה להיות תוספת של שוטרים, לא צריך למצוא איזה שהוא משהו חלופה כחלופה.

מירי רגב: אני איתך.

<יואל הדר: קודם כל צריך יותר שוטרים.

מירי רגב: אני שמחה שאתה חושב כמוני שצריכים להיות יותר שוטרים בכל מקום.

מירי רגב: בסדר, אבל זה לא קורה.

מירי רגב: המציאות היא שזה לא קורה, אז אנחנו צריכים למצוא כרגע פתרון.

דוד אזולאי: יואל, יש רכב, יש מאבטח, יש הכול, כל הדברים שיש, אם יהיה שוטר שיהיה צמוד, זה יקדם, זה יזרז את ה - - -

<יואל הדר: אני אומר, העניין הוא שצריך שוטרים.

<יואל הדר: אני מסכים איתך, צריך שוטרים.

מירי רגב: אבל יש לו.

מירי רגב: הוא טוען שיש שוטרים, כרגע אין לו אישור לקחת שוטר מהמחוז שיצטרף אל הפעילות של שיכון.

מירי רגב: אתה רוצה לעזור ליועץ המשפטי של המשטרה?

<קריאה: הקונסטלציה הזאת שצריך שוטר לרכב של משרד השיכון היא בעייתית מבחינת סמכויות.

<קריאה: זה עמד גם בעתירה לבג"צ שהוגשה לא מזמן בנושא הזה, של סמכויות המאבטחים.

<קריאה: למאבטחים לא יכולה להיות סמכות של שוטרים לצורך טיפול באירועים, הם לא שוטרים.

דוד אזולאי: הוא לא ביקש סמכות.

<קריאה: הוא מגיע לאירוע, זה ברור, הוא לא מגיע לאירועים להסתכל ולצלם - - - צריך סמכויות של שוטרים.

דוד אזולאי: לא, אבל לשוטר יש את הסמכות.

דוד אזולאי: הוא מדבר על שוטר, לשוטר יש את הסמכויות.

<יוסי פריינטה: אבל במקרה הזה השוטר שאני אציב אצלו, ואולי בצדק מבחינתו, אני מוריד אותו מעיסאוויה ואני מוריד אותו מקדמת ציון.

<יוסי פריינטה: חבר'ה, בואו נאזן את הדברים, מאיפה אני אביא את השוטרים הנוספים האלה?

<יוסי פריינטה: זאת אומרת צריך פה עוד תוספת של שוטרים מעבר לסמכויות, זו סוגיה עקרונית.

דוד אזולאי: מדברים על העיקרון.

מירי רגב: העיקרון צריך להיות שאתה צדקת מתחילת הדרך, חבר הכנסת דוד אזולאי, צריך להיות פה שיטור עירוני בשיתוף עם העירייה, ועל זה אנחנו צריכים - - -

<יוסי פריינטה: הלוואי, אני בעד.

<קריאה: שיטור, יותר שוטרים במקום, לא עירוני, לא פקחים.

מירי רגב: מאה אחוז, אז בואו נבטל גם את השיטור העירוני שיש ברעננה ואחרים.

מירי רגב: הכול בסדר, אני רוצה גם יותר שוטרים, נריב עכשיו תיכף על תקציב המדינה שהולך להיות, רוצים גם להעלות את שכר השוטרים, אני רוצה גם שתהיה מוטיבציה לשוטרים לבוא לכאן לירושלים, הם לא רוצים לבוא, למה?

מירי רגב: כי עובדים כאן קשה.

מירי רגב: אם ניתן להם מענק הבירה נעודד אותם יותר לבוא.

מירי רגב: אבל לפני שנגדיל ונוסיף עוד תקנים והכול, בואו נביא גם לירושלים שיטור עירוני ובעניין הזה נקיים דיון נקודתי.

מירי רגב: כבר בשבוע הבא יש לנו דיון על שיטור עירוני, אנחנו נקצה גם דיון בעניין שיטור עירוני בירושלים.

משה זלמן פייגלין: מירי, בהקשר הזה אני רוצה להציע, ספציפית לנושא הזה, בלי הגדלה של תקציבים ובלי הגדלה של שוטרים.

משה זלמן פייגלין: ישנה בעיה, שכאן הועלתה, שהפתרון שהמשטרה נותנת הוא פתרון של ניידות.

משה זלמן פייגלין: מגיעות ניידות המשטרה, או שלא מגיעות.

משה זלמן פייגלין: מטבע הדברים בזמן האירוע ניידת תמיד תהיה לפני או אחרי.

משה זלמן פייגלין: יכול להיות שהקונספציה צריכה כאן להשתנות.

משה זלמן פייגלין: שוב אני אומר, לא תקציבים ולא סדרי גודל, הקונספציה שבאה ואומרת פחות ניידות, הרבה פחות ניידות והרבה יותר נקודות נייחות.

משה זלמן פייגלין: נקודות נייחות משדרות 'אנחנו פה', קודם כל.

משה זלמן פייגלין: כמו שהסברנו קודם לכן, זה שורש הבעיה.

משה זלמן פייגלין: הארעיות שמדינת ישראל משדרת כלפי אזרח העיר מזמינה את האלימות.

משה זלמן פייגלין: ברגע שנוותר על חלק ניכר מן הכוחות הניידים לטובת כוחות קבועים וניידים, שאולי אפילו יכולים להיות קטנים יותר, אבל יהיו בשטח כל הזמן, ונכון, המשמעות היא שהם גם יצטרכו להגן על עצמם, אבל הם יאמרו 'אנחנו פה', היא זו שבסבירות יותר גבוהה גם תוריד את האלימות בסופו של דבר, בלי שום פריצת התקציבים לצורך מתקנים נוספים.

מירי רגב: אני ארשום.

מירי רגב: אני תיכף אגיד לך מה אני חושבת על זה, אבל אנחנו נסכם את זה.

מירי רגב: אני בהחלט חושבת שיש משהו במה שאתה אומר.

מירי רגב: מיכאל, יש עוד פער שאתה רוצה להעלות ולהגיד?

<מיכה מרש: הפער של הכניסה לכפר התימנים.

<מיכה מרש: אני אומר כבר הרבה זמן שהכניסה לכפר התימנים לא אמורה להתבצע עם רכב ממוגן ירי.

<מיכה מרש: ברגע שהיא לא תבוצע עם רכב ממוגן ירי ייפתחו בפנינו הרבה אופציות להכניס את התושבים.

<מיכה מרש: צריך לקחת בחשבון שרכב ממוגן ירי, בגלל שהוא כבד, הוא מוריד את כמות האנשים שאני יכול להיות בתוך הרכב והיום יש שני דגמים, אחד זה רכב עם חמישה מקומות, הרכב הנוסף שנמצא היום בכפר התימנים, שזה הספרינטר, שזה תשעה מקומות, אין באמצע איזה שהוא רכב אחר שיכול להיכנס פנימה ולתת מענה.

<מיכה מרש: את הסוגיה הזאת צריך לפתור, איך אנחנו נכנסים, כי היום אנחנו מתמודדים עם כניסה ויציאה, משטרת ישראל נותנת יד בנושא הזה, אבל אנחנו מתמודדים בכל כניסה וכל יציאה.

<מיכה מרש: לפעמים הרכב עושה רוורס את כל ציר התימנים.

מירי רגב: אז מה ההתמודדות?

<מיכה מרש: קודם כל אין אפשרות להסתובב שם, לעשות איזה שהיא - - -

מירי רגב: הגדלת הכבישים.

מירי רגב: זאת אומרת אתה מדבר פה ל - - -

<מיכה מרש: הסובה.

<מיכה מרש: אני לא מדבר על הגדלת הכבישים.

<מיכה מרש: אני ריאלי, לא יגדילו שם את הכבישים, אבל איזה שהוא מקום שהרכב הזה יוכל להסתובב.

<מיכה מרש: העמותה דיברה על סובה באזור, הגדלה של 2 מטרים על החנייה שם והדבר הזה ייתן לי אפשרות להסתובב, אני אוכל להכניס ולהוציא את התושבים.

<מיכה מרש: היום אני מתמודד עם בעיה, היום הבעיה היא קטנה יותר, אבל בעוד שבוע, כשיגיע הרכב השני, תהיה בעיה קריטית.

מירי רגב: אז בעצם זו בעיה שעיריית ירושלים אמורה לפתור והיא לא פותרת.

מירי רגב: כרגע זה נמצא על שולחנו של ניר, ראש עיריית ירושלים.

<מיכה מרש: אני לא יודע, משרד השיכון לא מתעסק עם אישורי הבנייה וכל הדברים.

<מיכה מרש: אני מעלה את זה מבחינה ביטחונית, מה אנחנו צריכים שם ואיך אנחנו צריכים להיכנס.

מירי רגב: מאה אחוז, תודה.

מירי רגב: מאיר, בקיצור.

<מאיר טל: אני רק אשמח מהנקודה שמיכה סיים לעבור לשקופית הבאה, להראות את הבעייתיות.

<מאיר טל: זה סרטון מיום שני האחרון, קצת מואר פה וגם לא שומעים את הקול.

<מאיר טל: אבל מה שאני רוצה להגיד פה, לפני שנתחיל, הרכב החדש מתחיל נסיעה ברוורס כי הוא לא מצליח להסתובב ואז רכב מגיע ממולו והוא נכנס למלכודת סלעים ואבנים שלא מאפשרת לו להיחלץ לאחור.

מירי רגב: פשוט בושה וחרפה.

מירי רגב: יוסי, זו צריכה להיות התערבות שלך מול העירייה, זה גם היבט ביטחוני.

מירי רגב: הוא ייסע לאחור, חס וחלילה יהרוג ילד ערבי, יתחילו להיות שם מהומות, מה יהיה?

מירי רגב: מה נסביר?

מירי רגב: יש כאן היבט ביטחוני.

מירי רגב: עם כל הכבוד לראש העיר, יש כאן היבט ביטחוני.

<מאיר טל: המאבטח נאלץ לעבור לחלון האחורי כדי לכוון את הנהג.

<מאיר טל: אני אציין שמאז שהתחלנו לעבוד עם הרכב הזה נפגעו המון רכבים.

<מאיר טל: הסכנה הבטיחותית, מעבר לסכנה הביטחונית, היא לא נורמלית.

<מאיר טל: תפעיל את הסרט, אני רוצה שיראו מה שנעשה כאן.

<מאיר טל: מביאים רעולי פנים, מטווח אפס ומפוצצים את הרכב שנקנה בכספים רבים.

<מאיר טל: בעצם הרכב חשוף משני הצדדים ונאלץ 500 מטר לנסוע ברוורס.

<מאיר טל: זו נקודה ראשונה.

<מאיר טל: תעבור לשקף הבא, הנקודה השנייה זה זמני הפיזור.

<מאיר טל: זה סרט מאתמול בצהריים.

<מאיר טל: פיזור מבתי ספר, נקודות זמן ומרחב ידועות.

<מאיר טל: מדי יום תושבים נוספים.

<מאיר טל: זה קורה בכפר השילוח, זה קורה בצירים לקדמת ציון, בעיקר באזור בתי הספר.

<מאיר טל: בא-טור, כמו שהוזכר, הבעיה הזאת הרבה פחות מורגשת.

<מאיר טל: נושא של בקבוקי תבערה על המתחמים.

<מאיר טל: זה סרטון, שוב פעם, מאתמול בערב.

<מאיר טל: הסרטון הזה, יש לי אותו במחשב כאן - - -

מירי רגב: איפה פה כוחות המשטרה?

<מאיר טל: הכוחות יגיעו בהמשך.

מירי רגב: אחרי שהאירוע ייגמר?

<מאיר טל: שוב, זה אירוע שקרה בשבוע האחרון, אתמול, שלשום, לפני כן, כל יום באותה שעה פחות או יותר.

<מאיר טל: המצלמות לא מספיק איכותיות כדי שאני אדע אם זה אותם אנשים, אבל ההערכה היא שאלה אותם נערים.

<מאיר טל: זה קורה באבו טור, זה קורה בעוד מתחמים.

<מאיר טל: נעבור לשקף הבא, נראה את זה בבית מיוחס.

<מאיר טל: לפני כשבוע, קצת יותר, נפגע תושב בית מיוחס, הרב עמוס כהן, במוצאי שבת לפני 10 ימים.

<מאיר טל: הוא נפגע באירוע מהסוג הזה שקוראים לו החוצה השכנים, 'עמוס, עמוס, צא החוצה', והוא חוטף בקבוק תבערה שפוגע בו בראש.

<מאיר טל: רוב פניו מכוסות בכוויות היום כתוצאה מהאירוע הזה.

<מאיר טל: אנחנו רואים שזה נשק קטלני, זה דבר שהוא ידוע לכולם.

מירי רגב: לא, זו מציאות בלתי אפשרית, זה פשוט לא יאומן.

<מאיר טל: שוב, גם כן, יום שני, עולים לנו לבית, על אחד המתחמים בעיר העתיקה, במהלך הלוויה שהתקיימה במזרח ירושלים, תולשים דגלים ושורפים אותם בסמוך למתחם.

<מאיר טל: הנושא של תהלוכות יומיות, אני אשמח שתפעיל את הסרטון, זו בעיה שמאוד מאוד מטרידה אותנו.

מירי רגב: הם בטח לא מקבלים אישור מהמשטרה על זה.

<מאיר טל: הם מקבלים אישור, העניין הוא שהם חותמים שהם לא יקראו קריאות לאומניות וקריאות הסתה ולא יניפו דגלים שאסור להניף ובפועל אתם שומעים 'לא רוצים יהודים', קריאות הרבה יותר חמורות מלא רוצים יהודים, מדובר בהמון, לכן זה מטריד אותנו.

<מאיר טל: זה כבר לא השבאב.

<מאיר טל: כשהתופעה הזו התחילה לפני שנה וחצי זה היה שבאב שוליים, היום זה מבוגרים.

<מאיר טל: יש לי עוד הרבה סרטונים בתקריב, אפשר לראות שמדובר באנשים מבוגרים ברחוב ששינה את פניו.

מירי רגב: מה הם צועקים שם?

<מאיר טל: מוחמד דף.

<מאיר טל: חייבר חייבר יא יאהוד.

מירי רגב: מה עושה לדוגמה המשטרה כשיש כזה אירוע והם צועקים אִטבח אל יהוד?

<מאיר טל: המשטרה, במצב כזה, להיכנס, להכניס עכשיו 20 יס"מניקים ולפזר את הפעילות הלא חוקית הזאת, המשמעות היא הרבה פצועים והמשטרה עושה את השיקול שלה.

מירי רגב: זה נכון, אבל יש אופציה לא לאשר יותר את ההפגנות, נכון, הממ"ז?

<מאיר טל: זו הבקשה, מראש לא לאשר.

<מאיר טל: הקריאה האחרונה ששמענו זו קריאה - - -

<יוסי פריינטה: מדובר בלוויה של הנער שנהרג בוואדי ג'וז מהירי וזה נמצא כרגע בחקירת מח"ש.

<יוסי פריינטה: הייתה לוויה של 1,000 איש, לוויה קשה, היו בלוויה הזו מאות שוטרים שאבטחנו ואף יהודי לא נפגע בלוויה הזאת ופיזרנו את הלוויה והשתמשנו באמצעים ועצרנו אנשים.

<יוסי פריינטה: רבותיי, מה שאתם רואים פה, יש לי עוד אלף סרטים כאלה דומים אצלנו במחוז וזו המציאות בחודשיים האחרונים בירושלים.

<יוסי פריינטה: צריך להגיד ולא להסתיר וזו המציאות שאנחנו מתמודדים איתה במשטרת ישראל על כוחותיה.

<יוסי פריינטה: ויש לי עוד הרבה סרטים - - -

<מאיר טל: תעבור ל - - -

מירי רגב: אנחנו גמרנו להראות סרטונים.

מירי רגב: מאיר, לא, אני רוצה לעבור לדיון.

<מאיר טל: נתונים.

מירי רגב: אני מבינה, יש עלייה.

מירי רגב: אמר את זה כבר מיכאל.

<מאיר טל: חשוב לי להגיד, יש שלוש משפחות שפינינו לבית חולים בעקבות פיגועי זיקוקין, אני קורא לזה.

<מאיר טל: זרקו להם זיקוקין לתוך הבית.

<מאיר טל: המשפחות האלה נפגעו ברמה שהיינו צריכים לפנות אותם.

<מאיר טל: התופעה של הזיקוקין, אנחנו גם בקשר עם המשטרה, גם עם אגף החקירות במשטרה וגם לנושא הזה צריך לשים סוף.

<מאיר טל: זה נשק לכל דבר.

<מאיר טל: הרבה שוטרים גם במהלך הלחימה האחרונה נפצעו מהנשק הזה.

<מאיר טל: ברוך ה' תושבים רק נפגעי חרדה.

<מאיר טל: זה נושא שחייבים לתת עליו את הדעת גם כן.

מירי רגב: תודה רבה.

מירי רגב: חבר הכנסת דוד אזולאי בבקשה ולאחר מכן גיא יפרח, סגן ממלא מקום בני כשריאל ממעלה אדומים.

דוד אזולאי: אני רוצה קודם כל להודות לך על ההתמדה ועל העקביות לקיים את הדיון הזה.

דוד אזולאי: אני יודע שהדיון הזה נדחה אין ספור פעמים ואני מודה שבשלב מסוים חשבתי שאת תתייאשי ולא תקיימי את הדיון הזה, אבל - - -

מירי רגב: אתה מכיר אותי כאחת שמתייאשת?

דוד אזולאי: בדיוק בעניין הזה אני רוצה להגיד לך יישר כוח.

דוד אזולאי: אני רוצה להודות גם למפקד המחוז עם כל הצוות שלו, שמצא לנכון להתפנות מכל העיסוקים ולהצטרף לסיור שהיה סיור חשוב מאוד.

דוד אזולאי: אני רוצה להגיד לך, גברתי היושבת ראש, סיור כזה כמעט קיימתי לפני שלוש שנים, כמעט אותו מסלול ואי אפשר להגיד שדברים לא זזים.

דוד אזולאי: אני אומר את הדברים האלה לא חס ושלום כדי להתגאות פה בפניכם, אלא כשמתקיימים דיונים בוועדה בסופו של יום יש תוצאות.

דוד אזולאי: אם את שומעת היום על מה שנקרא מרחב קדם, זו אחת התוצאות.

דוד אזולאי: אם אנחנו שומעים מנציג משרד הבינוי והשיכון על אבטחה ועל ליווי, זו אחת התוצאות של אותם דיונים של ועדת הפנים.

דוד אזולאי: יש פה מספר אנשים שהשתתפו באותם סיורים.

דוד אזולאי: למה אני אומר את זה?

דוד אזולאי: מצד אחד אני באמת מברך ומחזק את המשטרה, אין ספק, אתם עושים פה עבודה קשה מאוד, אין ספק שזה מקום קשה עם בעיות קשות ביותר, איך אומרים?

דוד אזולאי: עיני עם ישראל עליכם ולא עושים לכם הנחות.

דוד אזולאי: אבל אם אני לוקח את הסיור שאז עשינו והיום, רבותיי, עד לפני שלוש שנים לא הייתה כזאת אבטחה כמו היום.

דוד אזולאי: אנחנו, חברי הכנסת, נסענו ברכבים רגילים, אנחנו חברי הכנסת לא היינו מאובטחים, לא היה שטח סטרילי.

דוד אזולאי: אנחנו נסענו ברכבים רגילים והגענו לאן שרצינו.

דוד אזולאי: לצערי הרב היום הייתי המום מכך שבאמת עם כוחות אבטחה, ואני מאוד מודה לכם ואני מאוד מעריך את מה שעשיתם, אבל אני חושב שמשהו צריך - - - מצד אחד פותחים מרחבים חדשים, כמו מרחב קדם, עם ארבע נקודות, כשביקרנו בשלוש נקודות, מצד שני משלחת של הכנסת, ועדת הכנסת מגיעה ותסתכלו, סגירת כבישים, אני הסתכלתי, לאורך כל הדרך היו שוטרים בצמתים, לאורך כל הדרך.

דוד אזולאי: רבותיי, זאת ירושלים המאוחדת?

דוד אזולאי: שאלה.

דוד אזולאי: לא יודע.

דוד אזולאי: לגבי הר הזיתים, גברתי היושבת בראש.

דוד אזולאי: הר הזיתים הוא מקום חשוב לכולם, גם לאלה שנקראים מסורתיים, הם רוצים להגיע לקברי יקיריהם והייתה תקופה שאי אפשר היה להגיע לשם.

דוד אזולאי: כאן אני רוצה באמת לציין את האבטחה של משרד הבינוי והשיכון ואני מציע לך לבדוק את הנושא הזה, הם עומדים בצורה יוצאת מן הכלל, אזרחים מן השורה מטלפנים, אומרים 'היום, מחר, בשעה איקס, אנחנו צריכים לעלות להר הזיתים' והם מקבלים את כל הסיוע הדרוש כדי להגיע למקום.

דוד אזולאי: רבותיי, זה נשמע כדבר מובן מאליו, זה לא מה שהיה לפני כמה שנים.

דוד אזולאי: אנשים לא יכלו להגיע להר הזיתים, לא להילולות, לא לאזכרות ולא לשום דבר.

דוד אזולאי: אנשים פחדו לעלות להר הזיתים.

דוד אזולאי: אני חושב שגם על הנושא הזה אני רוצה להודות לכם, יש שיפור לא רגיל בעניין הזה.

דוד אזולאי: וגם בטלפונים.

דוד אזולאי: בדקתי אתכם, תאמין לי, ושלחתי אנשים והייתה היענות יוצאת מן הכלל בנושא הזה.

דוד אזולאי: לגבי הנושא של צווי הריסה בעיסאוויה, שאנשים הזכירו אותם.

דוד אזולאי: אני רוצה להגיד לך, גברתי היושבת ראש, לי אין טענות למשטרה בעניין הזה, יש לי טענות לגורם המדיני שהוא הגורם שקובע מדיניות, מתי להרוס ומתי לא להרוס.

דוד אזולאי: אם צריך לפנות למישהו בעניין הזה זה קודם כל בראש ובראשונה לממשלת ישראל.

דוד אזולאי: היא שצריכה לקבוע מדיניות, האם אוכפים את צווי ההריסה שבית המשפט הוציא או לא.

דוד אזולאי: ברגע שהגורם המדיני יורה על ביצוע ההריסה אני בטוח שהמשטרה תוכל לעמוד במשימה, אין דבר כזה שהמשטרה לא תעמוד בזה.

דוד אזולאי: גם במה שאני שומע פה, האם בסופו של יום המשטרה באה במגע עם אותם פורעים, אני מציע לך, גברתי היושבת בראש, תבדקי גם את הנושא הזה, האם אין כאן הנחיה מלמעלה להתנהל כפי שמתנהלים.

דוד אזולאי: אנשי המשטרה שנמצאים במקום הזה רוצים לעשות את מלאכתם, לא תמיד נותנים להם לעשות את המלאכה - - -

מירי רגב: נמצא פה ממ"ז, תשאל אותו.

מירי רגב: הממ"ז תיכף יענה תשובה, האם יש לך הנחיה מלמעלה לא לטפל בבעיות הביטחון במזרח ירושלים כפי שצריך?

<יוסי פריינטה: חד משמעית אין שום הנחיה כזאת.

דוד אזולאי: אני מודה לך, אדוני, על ההבהרה, אם ככה אני שמח לשמוע שהגורם המדיני לא מגביל אתכם בשום פעולה.

דוד אזולאי: אם כך יש פה שאלה, בכל זאת יש בעיה, יש בעיה של הביטחון האישי של כלל הציבור.

דוד אזולאי: אני ביקרתי באותה הזדמנות שדיברתי עליה, לפני שלוש שנים, לא בעיסאוויה, אלא בשכונה שעל יד עיסאוויה, שכונה יהודית, ואתם יודעים מה היו הטענות של האזרחים שם, למה הגענו לשם, מפני שהתושבים טענו להטרדות של תושבי עיסאוויה, בבתי הקפה, בפיצריות, בכל מיני מקומות.

דוד אזולאי: היום על מה אנחנו מקיימים סיור?

דוד אזולאי: על כך שזורקים בקבוקי תבערה לתוך השכונות היהודיות, על כך שמטרידים את הסטודנטיות היהודיות ופה זאת הבעיה.

דוד אזולאי: רבותיי, יש פה החמרה, אי אפשר לעבור לסדר היום.

דוד אזולאי: אז אם אין פה מדיניות, רבותיי, צריך להיות בדק בית במשטרה.

דוד אזולאי: פה אתם צריכים לקבל את ההחלטה.

דוד אזולאי: אני יודע שזה קשה, אני יודע שזה לא קל, אבל אתם צריכים לדעת שזה המקום שהציבור דורש מכם 'תנו לנו להגיע', אחרת, אם להתרשם על פי מה שראיתי היום, מי שאומר שירושלים מאוחדת, צר לי להגיד לכם שזאת לא ירושלים המאוחדת.

דוד אזולאי: אם אזרח לא יכול להגיע בבטחה לכל פינה ולכל מקום בירושלים אנחנו בבעיה בעניין הזה.

דוד אזולאי: תודה רבה.

מירי רגב: תודה רבה.

מירי רגב: גיא יפרח, בבקשה.

<גיא יפרח: אני מודה מאוד לגברתי היושבת ראש, חברת הכנסת רגב, על האפשרות לדון בנושא הזה.

<גיא יפרח: זה נושא שבמעלה אדומים אנחנו חווים אותו הרבה מאוד זמן.

<גיא יפרח: בחודשיים האחרונים זה מקבל תהודה תקשורתית וירושלים נכנסה לתמונה אז עכשיו יש תחושה שרוצים יותר - - -

מירי רגב: מה אתם חווים במעלה אדומים?

מירי רגב: זריקות אבנים?

<גיא יפרח: זריקות אבנים, אבל אנחנו חווים את זה כל הזמן, זה מה שאני מנסה לומר.

<גיא יפרח: זו לא הסלמה של החודשיים האחרונים.

<גיא יפרח: בדרך לכאן, כשהגענו לדיון, אני והקב"ט העירוני וסגן ראש העיר בוריס, אנחנו מקבלים הודעה על עוד שני אוטובוסים נוספים שנרגמו באבנים.

<גיא יפרח: אני ממש עכשיו מקריא מההודעה האחרונה שקיבלנו לפני כמה דקות, 'אוטובוס 174 ניזוק', 'אוטובוס 176 ניזוק'.

<גיא יפרח: הם זורקים את זה כדי לפצוע את הנהגים של האוטובוס, הנהגים של האוטובוס כבר חוששים לנסוע בציר הזה וזה קורה שנה וחצי.

<גיא יפרח: אנחנו מדברים בוועדה ירושלים, אבל אוטוטו זה יגיע לתל אביב, רק אז אולי נטפל.

<גיא יפרח: חבר'ה, מעלה אדומים סופגת את זה כבר שנה וחצי ומעלה והדברים לא משתנים, זה רק הולך ומחמיר.

<גיא יפרח: אתם צריכים לראות את הפייסבוק של התושבים כשהם מדברים על תחושת הביטחון.

<גיא יפרח: בהתחלה חשבנו שזה יהיה רק מצוקי עיסאוויה, אבל החבר'ה למדו אז הם זורקים את זה גם מהציר השני, ממנהלת הר הצופים, זאת אומרת כל צירי ההגעה למעלה אדומים נרגמים היום באבנים.

מירי רגב: צריך לבקש התייחסות מהממ"ז גם על הנושא הזה.

<גיא יפרח: רק מילה אחת אחרונה.

<גיא יפרח: אני חושב שהפתרון הוא, מעבר לזה שמכניסים כוחות, ואני באמת מעריך את כוחות המשטרה, אני הייתי קצין בצבא רוב שנותיי הבוגרות, אני יודע שעושים שם עבודה טובה, אבל אני חושב שההצעה של חבר הכנסת פייגלין, לשים שם פילבוקס, או עמדות נייחות, או מצלמות שאנחנו מוכנים שיהיו מחוברות אלינו למוקד העירוני ושאנחנו נטייב וכו', או כל דבר בסגנון הזה של ציוד נייח, הוא זה שיוכל לסייע יותר בנושא הזה של זריקת אבנים.

<גיא יפרח: אם תוכלי לתת משפט אחד גם לסגן ראש העיר בוריס גרוסמן אני אשמח.

<בוריס גרוסמן: ממש כמה מילים.

<בוריס גרוסמן: מה שאני רוצה להגיד, אני מטפל בזה יותר משנה והיינו עם הממ"ז אצל השר לביטחון פנים והיו החלטות שם ולא מומשו ההחלטות האלה.

<בוריס גרוסמן: היום נפגעו, כמו שגיא אמר, ארבעה אוטובוסים, היום, רק היום.

<בוריס גרוסמן: כל שעה וחצי, איפה הייתה משטרה, למה משטרה לא הגיעה.

<בוריס גרוסמן: התושבים רוצים לקחת את החוק בידיים ואנחנו לא רוצים שזה יקרה, אבל זה מה שיהיה.

<בוריס גרוסמן: כל יום נפצעים אנשים, כל יום, יום יום, מה שמדברים פה לפני חודש-חודשיים, פה זה חמישה-שישה חודשים כל יום.

<בוריס גרוסמן: אגד תעבורה הודיע לנו שהם לא רוצים להגיע למעלה אדומים, אתם מבינים על מה מדובר?

<בוריס גרוסמן: זה פחד מוות במעלה אדומים, אנחנו לא יכולים לסבול את זה.

מירי רגב: בושה וחרפה.

מירי רגב: תודה רבה.

<הלל הורוביץ: כבר אמרתי, בהר הזיתים יש לנו שיתוף פעולה עם המשטרה.

<הלל הורוביץ: צריך לציין את זה, לא תמיד זה עובד.

<הלל הורוביץ: אני גם כן מאוד משבח את הפעילות של משרד השיכון, ההזמנות, הטלפונים, זה מתקתק, אבל זה לא נורמלי שיהודי שצריך לבוא לארץ צריך לקבל ליווי.

מירי רגב: נכון.

<הלל הורוביץ: כל התפיסה היא לא נכונה.

<הלל הורוביץ: אני אמרתי את זה לחבר הכנסת פייגלין, אני חושב שצריך להתמקד בזה, בואו ניקח ניסיון של שנה, להעמיד מספר עמדות נייחות, עמדה אחת בכיכר ראס אל עמוד, שתיים-שלוש עמדות בציר א-טור ובוא נראה.

<הלל הורוביץ: יכול להיות שיתברר - - - כי העמדות האלה זה מחייב נוכחות 24 שעות 7 ימים, זה להביא להם אוכל, אספקה - - -

דוד אזולאי: אז תוותר על האבטחה של משרד השיכון?

<הלל הורוביץ: לא, במקביל.

<הלל הורוביץ: אני מדבר על המשטרה כרגע.

<הלל הורוביץ: זה מצוין.

<הלל הורוביץ: והרעיון שאמרת, לשים שוטר.

<הלל הורוביץ: כבר יש ניידת, לשים שוטר איתם ביחד.

<הלל הורוביץ: שוטר, לחסוך את הכלים של המשטרה, לא צריך כלי, להביא עוד עשרה שוטרים בלי ניידות, לצרף אותם לניידות של מיכה.

<הלל הורוביץ: מירי, ברשותך, להתמקד ולעבוד בזה מול המשרד לביטחון פנים, משרד המשפטים, עמדות נייחות.

<הלל הורוביץ: זה ריבונות, זו נוכחות וזה הרתעה וזה נותן תחושת ביטחון גם למי שלא הזמין ליווי.

<הלל הורוביץ: ולא כולם מזמינים, לא כולם יודעים, וגם אני, אני נוסע כל יום, אני לא מזמין ליווי, כי זו עבודה שלי, אני נוסע לשם.

<הלל הורוביץ: הרבה אנשים באים, הולכים, חוזרים.

<הלל הורוביץ: זו נוכחות, הרתעה ותחושת ביטחון.

מירי רגב: מאה אחוז, תודה רבה.

משה זלמן פייגלין: קודם כל אני מבקש להודות לחבר הכנסת דוד אזולאי שנגע בנקודה.

משה זלמן פייגלין: מעבר לברכות, לקצר, תיכף נגיע לכל הברכות לכל העוסקים במלאכה, על אף כל הביקורת יישר כוח מגיע להם.

משה זלמן פייגלין: אבל דוד חברי נגע בנקודה המרכזית ואני רק אחזק את דבריו בראשית דבריי.

משה זלמן פייגלין: ישנו שינוי אסטרטגי לרעה, אנחנו, רבותיי הקצינים והשוטרים, רודפים כל הזמן אחרי העלים ולא מבינים שכיוון הרוח השתנה.

משה זלמן פייגלין: אנחנו במצב אסטרטגי חדש, אני צועק את זה מרגע שהתחלנו את הסיור.

משה זלמן פייגלין: אנחנו במצב אסטרטגי חדש ולא יכול להיות שכל הזמן נתעסק פה באיפה נעמיד שוטר ואיפה תעבור הניידת ולא נבין שאנחנו באינתיפאדה חדשה ולאור זאת צריך לטפל בעניין בצורה מערכתית.

משה זלמן פייגלין: כאן אני רוצה לומר מילה לפרקליטות.

משה זלמן פייגלין: אני מחזיק בידיי את חוקי פלורידה לגבי זריקת אבנים ובקבוקי תבערה, רבותיי.

משה זלמן פייגלין: בפלורידה מי שזורק אבן או חפץ שעלול להזיק לרכב מקבל 15 שנות מאסר, בארץ הוא מקבל 3 חודשים בממוצע.

מירי רגב: לכן אנחנו נשנה את החוק עכשיו.

משה זלמן פייגלין: אחרי שיוסי משקיע בו את ה-1,000 שוטרים שלו במידה שהוא נתפס.

משה זלמן פייגלין: אז מה אתם רוצים?

משה זלמן פייגלין: ואם זה בקבוק תבערה זה 30 שנה.

משה זלמן פייגלין: אז האחריות היא קודם כל שלכם, של הפרקליטות, להבין שאתם חלק מהמדינה הזאת וחלק מהמאמץ לגרש אותנו מירושלים.

משה זלמן פייגלין: זה קודם כל מתחיל בכם ורק אחר כך במשטרה.

משה זלמן פייגלין: זה לא היה לכם נציג בכלל בסיור הזה זה שורש העניין.

מירי רגב: למה?

מירי רגב: יפעת הייתה.

משה זלמן פייגלין: נציג בכיר.

משה זלמן פייגלין: זה לגבי הנושא הזה.

משה זלמן פייגלין: עמדות נייחות, אמרתי.

משה זלמן פייגלין: ושוב, לא רק בגלל היקף הביטחון השונה שתיתן עמדה נייחת, אלא בגלל שעמדה נייחת מקרינה 'אני פה ואני לא זמני פה ואני לא הולך מפה'.

משה זלמן פייגלין: הזמניות של כל הפעילות המשטרתית והפעילות המדינית וההתייחסות של מדינת ישראל למה שאפילו חדר לשפה המשטרתית, כבר לא קוראים לזה ירושלים, זה כפרים.

משה זלמן פייגלין: שמענו את ידידנו הממ"ז מדבר על כפרים.

משה זלמן פייגלין: אני מסתכל, אני רואה רבי קומות בתוך המרחב העירוני של ירושלים, הם לא ירושלים, הם כפרים.

משה זלמן פייגלין: כלומר זה לא שייך לי באמת, זה כפר.

משה זלמן פייגלין: רבותיי, זה מתחיל ונגמר בתודעה שלנו.

משה זלמן פייגלין: אם מפקד המחוז והקצונה הבכירה מתייחסת לירושלים כאל כפר, לא כאל ירושלים - - -

מירי רגב: הוא תיקן את עצמו, הוא אמר אחר כך שכונה.

<יוסי פריינטה: אבל תהיה הוגן, תגיד שתיקנתי את עצמי מיד.

משה זלמן פייגלין: אני אומר את הדברים כביקורת בונה - - -

מירי רגב: לא, אין בעיה, אני רוצה לתת לך לסיים - - -

משה זלמן פייגלין: מירי, זה לב העניין.

מירי רגב: משה, אני אתן לך לדבר.

משה זלמן פייגלין: סליחה, זה לב העניין.

מירי רגב: אבל צריך להודות שהוא תיקן את עצמו.

משה זלמן פייגלין: אנחנו מתקשקשים פה על פרטים טכניים שוליים.

משה זלמן פייגלין: זה לב העניין, כיצד אנחנו מתייחסים לירושלים.

משה זלמן פייגלין: אם אנחנו מתייחסים לירושלים כאל כפר שהוא לא ירושלים, אנחנו נחטוף אבנים, אנחנו נחטוף בקבוקי תבערה, אנחנו נחטוף את האלימות הזאת בהמשך בתל אביב.

מירי רגב: שלום, ראש העיר.

מירי רגב: תגיד עוד פעם את מה שאמרת על הבתים הבלתי חוקיים.

משה זלמן פייגלין: המשמעות המבצעית של מה שאני אומר עכשיו זאת בדיוק הדרישה הזאת, זה לעבור מאותם סיורים שמשדרים ארעיות, או משידור ארעיות כולל לשידור של אנחנו כאן כדי להישאר וזה אומר נקודות נייחות.

משה זלמן פייגלין: והדבר האחרון שאני רוצה לומר, שהוא אולי החשוב ביותר, אחרון אחרון חשוב, ראשון ואחרון.

משה זלמן פייגלין: רבותיי, הכול מתחיל ונגמר בנקודה אחת ואתם יודעים בדיוק למה אני מתכוון.

משה זלמן פייגלין: הכול מתחיל ונגמר בהר הבית.

משה זלמן פייגלין: אם מישהו חושב שבהר הבית, לב ליבה של ירושלים, המפתח של הריבונות בכל ארץ ישראל כולה, אפשר למסור את הריבונות בפועל לידי ירדן, או לידי חמאס ולידי דאעש ולאפשר שם הנפת דגלים של כל גוף מוסלמי אחר ולאפשר שם את ההתלהמות המוסלמית ואפילו לפרק גשר שמוביל אל שער המוגרבים מחוץ להר הבית, כי כך דרשה ממשלת ירדן, ואחר כך לבסס ריבונות בכל מקום אחר בירושלים ובארץ ישראל כולה הוא טועה.

משה זלמן פייגלין: לכן אני קורא לכם, שוטרי משטרת ישראל שעושים את עבודת הקודש, להבין שאכיפת הריבונות הישראלית והשקט המוחלט והאפשרות לאפשר ליהודים לעלות ולבקר ולהתפלל בהר הבית, היא זו שמשליכה באופן ישיר על היכולת שלכם לשלוט ולתת אבטחה וביטחון בעיר כולה.

משה זלמן פייגלין: תודה.

מירי רגב: תודה רבה לך, חבר הכנסת פייגלין.

מירי רגב: אני מקבלת בברכה את ראש עיריית ירושלים, תודה רבה לך שהגעת למזרח ירושלים, לדיון שאנחנו עושים פה, שהוא חלק מירושלים.

מירי רגב: תיכף נסכם, לפני שתתייחס לכמה נושאים שמחייבים את התייחסות העירייה.

מירי רגב: אני מבקשת מאריה קינג, חבר המועצה שליווה אותנו בסיור, ביקשת לדבר, זכות הדיבור שלך, לאחר מכן אביתר כהן מרשות הטבע והגנים וחבר הכנסת יוגב אחריו.

<אריה קינג: יושבת הראש וחברי הוועדה וגם כל השוטרים פה.

<אריה קינג: אני מדבר פה קודם כל כתושב הר הזיתים, הראשון כנראה בהיסטוריה, מהוותיקים שנמצאים היום במזרח ירושלים ובהר הזיתים ספציפית.

<אריה קינג: אני יכול לומר היום, ממרומי 17 השנה האלה, שלא הייתה תקופה כזו נוראה בירושלים ובהר הזיתים.

<אריה קינג: בהר הזיתים לא הייתה תקופה נוראה כמו התקופה שאנחנו עוברים בחודשיים האחרונים.

<אריה קינג: כשאני אומר תקופה קשה זה אומר באינטנסיביות של האירועים ובמשך הזמן.

<אריה קינג: היו כבר אירועי ירי, אירועי דקירות, אצלנו באזור, אבל זה היה אירוע ספורדי פה ושם.

<אריה קינג: מה שקורה.

<אריה קינג: ואף אחד שלא יגיד שזה בגלל הרצח של הבחור בשועפט ולא בגלל צוק איתן וגם לא בגלל הרמדאן, כי מי שיסתכל על עקומת האירועים בשנה, ותשוו את השנה שעברה ללפני שנתיים, ושנתיים ללפני שלוש, יראה שבסופו של דבר העקומה היא במגמה שלילית, כלומר האירועים גוברים, העוצמה שלהם, ואולי הדבר הכי חמור, ואני מסתכל עכשיו לא כתושב הר הזיתים, הם התפשטו לאזורים שבעבר לא היו.

<אריה קינג: אני מדבר בשם תושבי רחוב שלמה בן יוסף בארמון הנציב, תושבי רחוב מאיר נקר בארמון הנציב.

מירי רגב: והגבעה הצרפתית.

<אריה קינג: תושבי אליהו מרידור בפסגת זאב שמזה חודש פעמיים ירי של צלף לתוך בתים של יהודים בפסגת זאב.

<אריה קינג: מי מדבר בכלל על אבנים בדרך להר הזיתים?

<אריה קינג: ירי של נשק ארוך בתוך ירושלים.

<אריה קינג: הדבר הזה גם לא ייגמר.

<אריה קינג: אני אמרתי, ביום שהוצתה התחנה, התראיינתי בכמה מקומות, אמרתי שהיום יהיה פיגוע.

<אריה קינג: גם היום, מירי, אני חותם לך על כל דבר שאת רוצה, היום יהיו פיגועים בירושלים.

<אריה קינג: כי בחודשיים שלושה האחרונים הממוצע של פיגועים בירושלים הוא מעל שלושה פיגועים ביום.

<אריה קינג: ואם לא קרה עד היום יקרה עד סוף היום שלושה פיגועים.

מירי רגב: אוקיי, מה אתה ממליץ?

<אריה קינג: אני רוצה לקשור את זה למה שאמרתי קודם לגבי אי אכיפת חוקי התכנון והבנייה במזרח ירושלים, שזה מתקיים בירושלים בלבד, באופן סלקטיבי נגד יהודים ולא נגד הערבים במזרח העיר.

<אריה קינג: זה לא רק איכות הסביבה, זה לא רק בנייה, זה נושא של נוכחות קבועה, זה נושא של גביית מיסים, זה נושא של איך שהם נוסעים ברכבים שלהם, איך הם מסכנים את הולכי הרגל, ואם אני אקח את הדבר הפשוט ביותר זה הנושא של התחבורה הציבורית שלנו.

<אריה קינג: הרכבת הקלה, שליש מהרכבות הקלות בירושלים מושבתות.

<אריה קינג: שליש.

<אריה קינג: זה אומר ששגרת החיים של תושבי פסגת זאב ונווה יעקב, שהם בסדר גודל של 60,000-70,000 איש, היא משתבשת כל פעם שבא לאיזה פספוס בן 18 או בן 7 להרים אבן.

<אריה קינג: במקום שתהיה נוכחות קבועה בצמתים ואם צריך גם לכל אורך הרכבת, במשך 24 שעות, במקום זה נותנים להם לפגוע ואז עוצרים.

<אריה קינג: אני חושב שהמסקנה שצריכה להיות, ואני מציע פה לוועדה לקבל, להקים צוות אכיפה משולב, תחת אחריות שלכם כוועדה, שמדי חודש יבואו וייתנו לכם דין וחשבון משטרה, רשות העתיקות, רשות הטבע והגנים, עירייה, מה שלא יהיה, כל גורמי האכיפה, כי בסופו של דבר, מירי, הבעיה היא שכל גוף חושב שהוא יכול להסתדר בכוחות עצמו, כולם בסופו של דבר צריכים אחד את השני וכשמבקשים את הנתונים, כל אחד מציג את הנתונים איך שבא לו.

<אריה קינג: אני חושב שלכם יש את היכולת לבוא ולדרוש את התשובות ונחוצה פה בדיקה איפה צוואר הבקבוק פה, למה אין אכיפה של דברים פשוטים, לאו דווקא תכנון ובנייה, הדברים הכי פשוטים.

<אביתר כהן: לרשות הטבע והגנים יש במרחב הזה של אגן העיר העתיקה כמות גדולה מאוד של גנים שהחשיבות שלהם היא כלל עולמית.

<אביתר כהן: לא רק למדינה, סובב חומות ירושלים עומד בראשם.

<אביתר כהן: הסמכויות שלנו הן סמכויות של פקחים, חובתנו להגן על מבקרים, על ערכים ולהיות שם.

<אביתר כהן: זו הסיבה שאנחנו יושבים כאן, זו הסיבה שאנחנו עובדים פה בשילוב עם הרבה מאוד מהזרועות האלה.

<אביתר כהן: אני חושב שקודם כל אני רוצה להגיד תודה לאנשי המשטרה.

<אביתר כהן: אם יש ויכוחים הם מקצועיים, אבל אסור לשפוך את המשטרה עם המים, אני מרגיש שאנחנו עלולים בסוף לשרוט אותם במקום לעבוד כמו שצריך.

<אביתר כהן: יש חוסר סנכרון של כלל מערכות האכיפה של המדינה.

<אביתר כהן: אני כנציג רשות טבע וגנים אחראי על דברים מסוימים בשטחים מסוימים והעירייה בשטחיה ובסמכויותיה, רשות העתיקות, אבל יש מיסים ותחבורה וניקיון ומים וחשמל, וכמות העבירות הקיימת בשטח שמשמעותה בסוף היא אנרכיה היא עצומה.

<אביתר כהן: אם לא יהיו כולם מחוברים ויעבדו ביחד על מנת לשרת את אותה משימת מדינה אז כולנו לקויים והבלגן הוא אטומי.

<אביתר כהן: אני נותן דוגמה אחת שכולם עברו בה היום ולצערי או לשמחתי לא הרגשנו בה.

<אביתר כהן: כשנסענו מנקודת המפגש נסענו למצפור בראש הר הזיתים עברנו את צומת א-טור.

<אביתר כהן: צומת א-טור, הפקחים שלי קוראים לו 'הצומת של אבא שלך', כי כל אחד עושה שם מה שבא לו.

<אביתר כהן: זה הצומת שלך.

<אביתר כהן: אני חזרתי משם, לא הייתי איתכם לאורך כל הסיור ועמדתי 10 דקות בפקק לקראת הצומת.

<אביתר כהן: מי שעומד שם בפקק, ולפקחים שלי זה קורה פעם בשבוע, אזרחים, כל הזמן, חוטף אבנים.

<אביתר כהן: אם בצומת הזה אין הכוונת תחבורה מלשון הכוונת תחבורה ואין עליה פיקוח - - -

מירי רגב: ואין שם משטרה בצומת הזה.

<אביתר כהן: המשטרה לא יכולה להיות שם 24 שעות ביממה, אבל אם אין עליו הכוונת תחבורה ואם אין בה מנהג ריבונות של בני אדם ושל בני תרבות אז מהבלגן התחבורתי - - -

מירי רגב: גם פיקוח עירוני אין שם?

<אביתר כהן: אני עכשיו לא רוצה להגיד - - -

מירי רגב: לא, אני שואלת שאלה.

<אביתר כהן: כן, אין, אין שם אף אחד.

מירי רגב: אני עכשיו שואלת שאלה, משטרה אין שם ופיקוח עירוני אין שם.

<אביתר כהן: באופן קבוע לא ובימי שישי עומדים שם אנשי הוואקף עם וסטים צהובים ותופסים אחריות, והם תופסים אחריות לא כדי לפתור את הבעיות, הם תופסים כדי להכריז ריבונות.

<אביתר כהן: אז אנחנו יוצאים לקויים עוד יותר.

<אביתר כהן: רחוב בן עדיה שיורד משם לכיוון רוקפלר, אגן העיר העתיקה, תחתית הר הזיתים, עיר דוד, עובר ליד גן לאומי עמק צורים, רחוק בן עדיה נראה בשעות הבוקר, אמרתי לך, ואם הגזמתי התנצלותי, מזכיר לי את התמונות שמגיעות מרצועת עזה.

<אביתר כהן: הרחוב בבוקר זרוע בסלעים וצמיגים, מכולות אשפה של העירייה שנשרפו בלילה מוסטות למרכז הכביש.

<אביתר כהן: אני עושה שם סיור של פתיחת ציר בבוקר ואני מגלה שהכביש חצי חסום והתחבורה, בעיקר ערבית בשעה הזאת, אחר כך התיירות, נתקעת.

<אביתר כהן: אם היא נתקעת זה תאונה, אם היא נתקעת זו גם הזדמנות לתקוע אבן בשמשה.

<אביתר כהן: זו בעיה משולבת, זה לא בעייתו רק של הסיור המשטרתי.

<אביתר כהן: הדברים האלה מוכרים, הגרף הזה עולה בצורה נוראית באגן העיר העתיקה.

<אביתר כהן: אנחנו מדברים על אכיפת חוקי התכנון והבנייה ואני לא רוצה לנתח את מה שאמרו אחרים, חצי שנה מראש על לוח השנה כולנו מנועים מלעשות את חובתנו, כי זה שבתות, חגים, סופי שבוע, חגי ישראל, חגי הערבים, חגי הנוצרים, ביקורו של עוד אחד חשוב, ואנחנו מוצאים שיותר מחצי שנה אי אפשר לעשות כלום.

<אביתר כהן: המועדים האלה מנוצלים.

<אביתר כהן: אם לא תיקבע הטכניקה שכלל גופי האכיפה מחויבים לעבודה ודוחפים אותם לעבודה על רצף השנה אנחנו לא עומדים בקצב מול הפרת החוק ומול אובדן השטח.

<אביתר כהן: מקום שיש בו בית נהיית שכונה, מגרש לגרוטאות, משם עפים בקבוקי התבערה.

<אביתר כהן: מי שעובר במצוקי עסאוויה, במצוקי גן לאומי במורדות הר הצופים, מזהה איך האורווה הופכת למחסן - - -

מירי רגב: מי אמור לפקח, משרד המשפטים, על וידוא אכיפת חוקי בית המשפט על בנייה בלתי חוקית, כשראש עיר לא מבצע את זה?

<יפעת רווה: אני לא הבנתי את השאלה.

מירי רגב: יש החלטות בית משפט לאכיפה ולהריסת בתים בלתי חוקיים, זה לא נעשה בירושלים, מה שנעשה במרץ רב בגבעת עמל בתל אביב.

<אביתר כהן: זה לא ראש העיר.

מירי רגב: תרשמי את זה, אני מבקשת תשובה.

מירי רגב: אם את יכולה לבדוק תוך כדי דיון עם רז נזרי, אני אשמח.

<אביתר כהן: סליחה, את ממש התפרצת לדלת הנכונה, אבל זה לא ניר, זה לא ראש העיר.

<אביתר כהן: אני אנסה לפרט לך, כי אנחנו מתעסקים בעניין הזה בשטחים שהם באחריותנו.

<אביתר כהן: הקצב בין התהליכים המחויבים מתוקף חוק לבוא לשים צו, האם אתה בכלל מצליח להיכנס, כי זה יום רגיש ויש מהומות - - -

מירי רגב: עזוב אותי עכשיו יום רגיש, אנחנו במדינת ישראל.

מירי רגב: אנחנו בירושלים, זה חלק ממדינת ישראל, אלא אם כן הוציאו אותה ממדינת ישראל.

<אביתר כהן: את צודקת, אבל אני מציג לך את התהליך, אני מציג לך עכשיו את הכשל בתהליך כפי שהוא קורה היום.

מירי רגב: כולם מסתובבים פה עם תעודת זהות כחולה.

מירי רגב: יש צו הריסה של בית המשפט, מי אמור ליישם את זה?

<אביתר כהן: יכול להיות שזה הפיקוח על הבנייה של עיריית ירושלים, יכול להיות שזה הפיקוח על הבנייה של הוועדה המחוזית.

<אביתר כהן: ישנם מספר גופים, יכול להיות שזה מחסנים של הפיקוח העירוני ויכול להיות שזה פגיעה בערכי טבע של רשות הטבע והגנים, אבל מה שקורה - - -

מירי רגב: אוקיי.

מירי רגב: אביתר, מה שקשור לטבע וגנים נשאיר את זה לאיכות הסביבה, אתם גם כפופים לוועדה שלנו, ואם צריך - - - סליחה, הגנת הסביבה, לא - - -

<אביתר כהן: ברשותך רק תני לי להשלים לך את מה שחשוב.

<אביתר כהן: אני לא בא כדי להתחמק, אני בא כדי להטיל עלינו, גופי האכיפה, את העומס.

<אביתר כהן: הנקודה שאת רואה בסוף, שבמערכת המשפט אין את המודעות לכך שמנצלים את מערכת המשפט.

<אביתר כהן: אני אומר את זה הכי בזהירות, מנצלים.

<אביתר כהן: מגיע עורך דין, מספר סיפורי מעשיות, מצהיר הצהרות שקר ואז בית המשפט על פניו ובלי לקרוא לצד השני שהוא מדינה, ועדה מחוזית, עירייה או רשות אחרת, נותן צו עצירה והדבר נתקע.

<אביתר כהן: הדבר נתקע, מגיע ביקור חשוב, חצי שנה ו - - -

מירי רגב: כבר אמרת את זה.

דוד אזולאי: יש צו הריסה של בית המשפט.

מירי רגב: לא יודעת, בגבעת עמל יש 20,000 ביקורים, שום דבר לא מונע להפעיל את צו ההריסה.

<אביתר כהן: אז אני אומר לכם שהמערכת נתקעת ונתקעת, למרות רצונם של גופי האכיפה לעשות, והמודעות במערכת המשפטית לקויה בעניין הזה.

<אביתר כהן: אני בא מהשטח ואני מנסה לעזור.

<אביתר כהן: בשורה האחרונה צריכה להיות מערכת שאתם תפקחו ותקבעו את המדדים, את הקצב ואת פתרון הפקקים והבעיות, אחרת זה הולך לאיבוד.

מירי רגב: תודה רבה.

מירי רגב: חבר הכנסת מוטי יוגב.

מרדכי יוגב: דבר ראשון באמת תודה רבה לך ותודה על ההזמנה ולמשטרת ישראל ולראש העיר ולכל הנוכחים.

מרדכי יוגב: ירושלים המאוחדת, אני רוצה לומר ביחס לקודמיי, היא בירת ישראל ואין ספק ושלא יעלה ספק בדבר ופשוט צריך לעבוד ולעבוד יותר, כי היא מאתגרת אותנו, כי אין מקום בעולם כמו ירושלים ויכול להיות שצריך באמת בחשיבה ובהערכת מצב.

מרדכי יוגב: מפה אני רוצה לדבר על כמה דברים.

מרדכי יוגב: אני סבור שפעולה משולבת, גם של ראש העיר וגם של מפקד המחוז, היא פעולה מצוינת ביחס לרגעים הרגישים ולדברים הרגישים ויחד עם זה אני חושב שאנחנו כן צריכים להיות הרבה יותר נחרצים ולחתור לא רק להכלת אירועים ולאפשר אותם, כי הם יוצרים אסקלציה, התעצמות ולדבר גם על מניעה וגם על ניצחון של הטרור ולמצוא את הדרכים הנוספות להחיל את הריבונות, זה בחלקו גם דורש יותר משאבים.

מרדכי יוגב: אם נתחיל דווקא בעיריית ירושלים אז יודע ראש העיר, דיברנו על זה, אבל אני חושב שהפורום הזה שלך הוא פורום יותר משמעותי וראש העיר ודאי ידבר על כך, אז אני לא רוצה במקומו, על יותר פיקוח, יותר אכיפה.

מרדכי יוגב: דובר פה בכל המובנים, מחניה ועד ארנונה ומיסים ובנייה בלתי חוקית.

מרדכי יוגב: חסר לי כאן, ואולי את צריכה את הפורום הסגור יותר, אני עובר לצד המבצעי, נציג שב"כ, כי הדברים מתחילים במודיעין ואני חושב שגם שם צריך להעלות את הדברים ויש לפי דעתי שיתוף פעולה מצוין בין השב"כ למשטרה, אבל יכול להיות שצריך גם את זה לחזק עוד יותר ואת ראשי הטרור הללו לאחר מכן ונציגות הפרקליטות הנכבדות שיושבות פה, גם שם צריך מתוך הבנה להחמיר את הדין ולראות - - -

מירי רגב: כן, יועמ"ש, דרך אגב, אומר בדיוק את מה שאתה אומר בעקבות המכתב ששלחתי לו על יידוי אבנים, אז הוא אומר שהיועמ"ש ממש מנחה את הפרקליטות שהם ייתנו החמרה בענישה.

מירי רגב: זאת אומרת שכן אפשר לעשות דבר כזה.

מרדכי יוגב: ברוך ה', אז יכול להיות שהוועדה שלך היום תעשה את מה שהם לא עושים כבר הרבה שנים.

מרדכי יוגב: אני מכבד את נציגי הפרקליטות, אבל אני אגיד משפט קשה עוד רגע.

מרדכי יוגב: נושא המודיעין, הנושא של הכוחות המבצעיים.

מרדכי יוגב: אנחנו צריכים פה להיות גב למשטרת ישראל כולה ולמפקד מחוז ירושלים בפרט.

מרדכי יוגב: צריך פה יותר כוחות.

מרדכי יוגב: לא צריך לומר, הוא יכול לומר, יש עוד הרבה בעיות, בגליל ובוואדי ערה, ביפו, לא מעניין אותי, מעניין אותי, אני רואה את כל הארץ בהכללה, משטרת ישראל צריכה פה יותר כוחות, צריכה פה יותר כוחות מיוחדים.

מרדכי יוגב: אם בציר עיסאוויה זורקים אבנים עוד פעם ועוד פעם, זה לא יעזור ניידת שתעמוד שם, צריכים להיות שם כוחות שיידעו להיות על הגגות וכוחות שיידעו לרדת מהגגות וכוחות שיידעו לתפוס את האנשים הללו וגם להרתיע בנוכחותם.

מרדכי יוגב: הכוחות הללו צריכים אמצעים והוראות פתיחה באש וגם אמצעים כאלה של אל הרג או דברים אחרים, כי אין לנו עניין להרוג, אבל יש לנו עניין ליצור פה ביטחון וריבונות.

מרדכי יוגב: הנושא של התגמול.

מרדכי יוגב: נאמר על ידך, אני חושב שזה יהיה דבר גדול אם נגיע לכך ששוטרי הבירה, בוודאי אלה בקווי עימות, בתחנות מסוימות, יקבלו תגמול.

מרדכי יוגב: זה בהחלט מאוד חשוב ואני הייתי אומר לראש עיריית ירושלים, כשם שיש אימוצי צבא גם שוטרי ירושלים, 'אמץ שוטר'.

מרדכי יוגב: נדמה לי שעיריית ירושלים מאמצת את חטיבת הנח"ל ורמת גן את חטיבת הצנחנים, אז אני חושב שיש פה מקום לאיזה פרויקט גדול, כולל גיוס של תרומות אליו - - -

מירי רגב: הולכים לעשות יום הוקרה למערך השוטרים.

מרדכי יוגב: ויום הוקרה למערך השוטרים בבירה, זה מאוד חשוב.

מרדכי יוגב: עכשיו לגבי מיצוי הדין.

מרדכי יוגב: הרגל המסיימת.

מרדכי יוגב: מניסיון לא מועט הרגל המסיימת היא הרגל השופטת.

מרדכי יוגב: אם הדלת היא מסתובבת אז הם חוזרים לשטח אחרי או מעצר לשעות או - - - כמפקדים של החוליות הבאות, כי הם כבר בוגרי, הם מקבלים את מורשת הקרב שלהם ב-24 שעות או בשחרור מיידי והרגל המסיימת הזאת היא קריטית.

מרדכי יוגב: ואם אי אפשר הכול צריך ללכת לאזורים הכי אקוטיים, מפקד תחנת המשטרה או האזרחים יגידו איפה הכי אקוטי, עיסאוויה ראשון בסיכון חיי אדם, כפר התימנים הקשה השני, הדרך לקדמת ציון השלישי או להיפך, שער הפרחים, שער שכם, רביעי הדרך לכותל, רחוב הגיא, אז מי שנעצר שם, שם אין מצב שבית משפט השלום ישחרר או יפסוק 30 יום.

מרדכי יוגב: אבנים זה 5 שנים, בקבוק תבערה זה 20 שנה.

מרדכי יוגב: כך נהגתי ביהודה ושומרון כמפקד חטיבה עם יועמ"ש לשעבר משה רוזנברג, וכך שופט הבין והוא התחיל לדבר אחרת.

מרדכי יוגב: צריך ללמד את השופטים איך לדבר, כי כולנו צריכים להיות משולבים במערכת שדואגת לביטחון ישראל והשופטים לא יוצאים מן הכלל.

מרדכי יוגב: אני יכול לציין לשלילה את השופט - - - אני שמח שהוא כבר לא בבית המשפט, ואני רוצה לציין אתכם לחיוב, שתפעלו אחרת ותבינו שיש פה סיכון חיי אדם ותהיו מעורבים במערכת של הצלת חיי אדם.

מרדכי יוגב: כי הפרקליטות ומערכת המשפט, לפחות עד התקופות האחרונות, ואני אומר פה ליפעת, אני מכבד פה את כולכם, היא לא בלופ הזה.

מרדכי יוגב: היא לא נמצאת וצריך להזכיר לה שהיא חלק ממערכת מדינת ישראל ואני שמח במה שאמרה שרת המשפטים אתמול-שלשום, במלחמה בארגוני הטרור, אבל מערכת המשפט צריכה לנסוע בימים ובלילות, אתם צריכים לשלוח את התובעים שייכנסו לכפר התימנים ויחטפו את האבנים והם יבינו שהם צריכים להיות בלופ הזה בצורה הרבה יותר משמעותית.

מרדכי יוגב: שיחוו את החוויה.

מרדכי יוגב: חוקרי המשטרה.

מרדכי יוגב: נקודת תורפה, יודע אותה מפקד המחוז.

מרדכי יוגב: יש מקרים שהם הופכים את המתלוננים לאשמים.

מרדכי יוגב: בעיקר חוקרים מ - - - לא רוצה לדבר יותר, אמרתי, הבנתם.

מרדכי יוגב: התופעה הזאת, צריך לעקור אותה ואם צריך לזרוק חוקר, אז צריך לזרוק חוקר.

מרדכי יוגב: לא ייתכן שמתלונן שחטף, כמו אותו יהודי בעיר העתיקה ברובע הנוצרי, אינני זוכר כרגע את שמו, ועוד כמה, לא יעלה על הדעת שחוקר משטרה יהפוך אותו לעבריין ובכך תופעה קשה מאוד - - -

ישראל אייכלר: זה משהו שהיה?

מרדכי יוגב: כן.

מירי רגב: משפט סיכום, מוטי.

מרדכי יוגב: עוד נקודה, התפר.

מרדכי יוגב: יש אולי, אני לא יודע, היריות על שכונת פסגת זאב.

מרדכי יוגב: נדמה לי שהן ממחנה פליטים שועפט וזה מג"ב תפר.

מרדכי יוגב: נדמה לי שפה צריך ליצור פורום תפר, יש פה נציגים של אג"מ משטרת ישראל, ביצירה של תפר איו"ש ירושלים.

מרדכי יוגב: זה נעשה בוודאי, אין לי ספק, אבל גם אני אישית חוויתי חוויה בתוך איו"ש בין שב"כ רמאללה לשב"כ קלקיליה, אי העברת מסרים.

מירי רגב: טוב, מוטי, לא כאן עכשיו העברת מסרים בין שב"כ לשב"כ.

מרדכי יוגב: לא, אבל הדבר הזה מחייב.

מירי רגב: הלאה.

מרדכי יוגב: קונקרטי, יש פה מקומות קבועים, יש פה אנשים קבועים שיודעים להצביע, בין אם זה כפר התימנים בשעות קבועות, במקומות קבועים, גגות קבועים.

מרדכי יוגב: שם חייבת להיות נוכחות קבועה, כי שעה ו-45 בליל תשעה באב יכלו להיות כבר מזמן גופות.

מרדכי יוגב: בין אם זה הדרך לקדמת ציון, זה שעות קבועות, זה מקומות קבועים, זה צריך טיפול.

מרדכי יוגב: המקומות הללו צריכים להיעקר.

מרדכי יוגב: אם זה ממרפסת קבועה, אז הבית הזה.

מרדכי יוגב: צריכים סנקציות הרבה יותר קשיחות כלפי אותם מקומות, בוודאי לעצור את האנשים לתקופות הרבה יותר ארוכות.

מרדכי יוגב: ילדים זורקי אבנים.

מרדכי יוגב: אם ההורים שלהם היו מחויבים להגיע, רק יום העבודה, הוא כבר היה אחרי זה מכה את בנו בבית ופותר חלק מהבעיה.

מרדכי יוגב: חייבים להביא את ההורים על קטינים וחייבים להשעות את ההורים - - -

<אביתר כהן: אבל זה חוזר לפרקליטות.

מרדכי יוגב: זה חוזר לפרקליטות.

מרדכי יוגב: כשתעשו אצלכם דיון איך מטפלים בקטינים, יש דרכים לטפל בקטינים.

<נורית בלובשטיין: כשתיתנו לנו רשות דיבור, אז אנחנו נוכל גם - - -

מרדכי יוגב: בסדר גמור.

מרדכי יוגב: אבל אתם צריכים להיות בלופ הזה ואתם כבר שנים לא בלופ הזה.

<נורית בלובשטיין: אני רוצה לומר משהו.

מרדכי יוגב: עוד דקה אני אסיים, אני אשמח לשמוע, אבל מניסיוני אתם שנים לא בלופ הזה, אתם צריכים לתת לו פתרונות הרבה יותר טובים ולהיות הרבה יותר ערים לבעיה.

מרדכי יוגב: כך גם בשער שכם, סביבות העיר העתיקה, הדרך לכותל, דרך רחוב הגיא, שהיא מהווה ציר ראשי לכל היהדות של מאה שערים.

מרדכי יוגב: התהלוכות הללו, אין להן שום מקום בירושלים, צריך למנוע אותן ולא לאפשר אותן ולהיכנס בהן, כן, בתוך תהלוכה, לא להכיל, אלא להיכנס ולעצור גם אם תהיה שם אלימות ולהכות אם צריך ולחסל דגלים של אש"פ.

מרדכי יוגב: אנחנו יודעים לעשות את זה, צריך את הכוחות שיכולים ואני מגבה את משטרת ישראל שתיתן את הכוחות הללו, זו בירת ישראל.

מרדכי יוגב: ביפו יודעים לעשות את זה.

מירי רגב: מוטי, תודה רבה.

מירי רגב: אנחנו חייבים גם לסיים את הדיון הזה היום.

מירי רגב: מתי דן, בבקשה, יותר קצר ממוטי, לאחר מכן התושבים שהגיעו לכאן שפגשתי אותם גם במהלך השבועיים האחרונים וראיתי את המצוקה הגדולה שהם חיים בה, הם יציגו את אמירתם, וחבר הכנסת אייכלר ואז נעבור למשרד המשפטים שצריך לענות לנו על מספר שאלות, ראש עיריית ירושלים כמובן, אחרון חביב, כי הוא יש לו ראייה מערכתית, לממ"ז ירושלים.

מירי רגב: בבקשה, מתי.

<מתי דן: קודם כל אם אני נכנס לנעליים של השוטרים אני מרגיש מאוד קשה, כי אנחנו באמת מרכזים את כל המבט שלנו לעבר המשטרה והפרקליטות ואצלם נמצא את הפתרון.

<מתי דן: אני חושב שזה מצב חירום, כפי שהגדירו, ולמצבי חירום יש תקנות הגנה לשעת חירום.

<מתי דן: אי אפשר לטמון את הראש באדמה ולחשוב שאם נשים עוד עמדה, וצריך עוד עמדה וצריך עוד שוטרים, אבל זה מצב חירום, במצבי חירום יש כללים אחרים.

<מתי דן: כשאומרים שאין ריבונות, הכוונה שאיבדנו את ההרתעה, זה התרגום של אין ריבונות.

<מתי דן: איבדנו את ההרתעה.

<מתי דן: למה איבדנו את ההרתעה?

<מתי דן: אז הראשונים בתור שיעמדו על הדין הזה זה הפרקליטות.

<מתי דן: במקום להוסיף 500 שוטרים, שיוסיפו 500 פרקליטים.

<מתי דן: אם לא היינו חושפים את עמדת היועץ המשפטי לבקש שלושה חודשים על אבנים או בקבוקי תבערה זה לא היה מגיע לקבינט וזה נחשף.

<מתי דן: אנחנו היינו צריכים להביא את זה למזכיר הממשלה.

<מתי דן: פה הכול מתחיל, שלטון החוק וההרתעה מתחילה בפרקליטות.

<מתי דן: אמנם הגיעו נשים מאוד מכובדות, אבל ראשי המערכת לא עומדים לדין.

<מתי דן: הם צריכים להיות הראשונים לעמוד לדין ולהסביר מה קרה.

<מתי דן: אני מזדהה עם הדרישה הזו, אבל בשעת חירום יש תקנות.

<מתי דן: אנשי תג מחיר.

<מתי דן: הקימו בפרקליטות מחלקה לתג מחיר.

<מתי דן: כמה נערים שמשגעים את כל המדינה, כל הפרקליטות מתעסקת עם הילדים האלה.

<מתי דן: פה יש עשרות ילדים, איזה מחלקה הקימו לאכיפה?

<מתי דן: אי אפשר לעצור מעצרי מנע?

<מתי דן: כמה ילדים נעצרו ביהודה ושומרון כי יודעים שהם עלולים?

<מתי דן: יש פעילי פתח, חזית עממית, החמאס, את מי עצרו בשבוע האחרון מהפעילים הפוליטיים?

<מתי דן: מה הם עושים, הם בבוקר חוצים את מעבר הגבול פה, מקבלים כסף, משלמים לילדים ואחרי זה חוזרים הביתה וחוגגים.

<מתי דן: וזה לא מטופל.

<מתי דן: שמענו היום שבעיסאוויה זה פעילי החזית העממית.

<מתי דן: מה עשו עם זה?

<מתי דן: כמה פעילים פוליטיים של החזית העממית נעצרו?

<מתי דן: שמישהו ידווח על זה, זה יותר מעניין מאיזה ילד בן 17 שאחרי זה אולי ההורים ייתנו איזה 2,000 שקל למדינה.

<מתי דן: לכן הסיור שלך הוא כל כך חשוב, לחשוף את זה.

<מתי דן: וכמו שהצהירו, קודם לעקוב אחרי זה, שתהיה ישיבה קבועה, שידווחו כל הזמן מה קורה.

<מתי דן: כי את הכול מנסים לטייח ומוצאים תמיד את הקורבן הקל, המשטרה.

<מתי דן: אז אני מזדהה עם זה.

<מתי דן: דבר שני, אני רוצה בהזדמנות הזו לחזור ולהעלות שני דברים שאנחנו חוזרים עליהם וגם אמר את זה מיכה, אנחנו מבקשים מאדוני ראש העיר, אנחנו מאוד מכבדים אותו והוא עזר לנו בהרבה תחומים, שיאפשר באופן מיידי וללא דיחוי להקים את הסובה אי הקמת הסובה, ראינו בסרט, מסכנת נשים וילדים.

<מתי דן: עד כאן, די.

מירי רגב: לא, זה גם לא בעיה של ראש העיר.

מירי רגב: פה יש את ההחלטה שצריכה להיות של הממ"ז.

מירי רגב: ראינו פה בסרט מה קרה, הסובה לא יכולה להסתובב.

מירי רגב: כמו שאמרו פה במשרד השיכון, יש להם פה אחריות על מה שקורה במזרח ירושלים, מבחינה ביטחונית.

מירי רגב: הסובה, הראו לנו את הסרט, היא לא מסוגלת להסתובב.

מירי רגב: היא נסעה לאחור, נתקעה ברכב, מחר הרכב הזה יהרוג ילד ערבי ומה יגידו?

מירי רגב: זה מה שאנחנו עושים, הורגים פה ילדים ערבים?

מירי רגב: זה עניין שלך, זה עניין של ביטחון, זה לא עניין של ראש עיר.

מירי רגב: יש כאן עניין של קביעה האם - - -

ניר ברקת: אני גם אתייחס.

דוד אזולאי: זה עניין של ראש העיר.

מירי רגב: אז אם זה עניין של ראש העיר אז בוודאי שהוא לא רוצה, שלא ערבים ייהרגו ולא יהודים ייהרגו, זו העיר שלו.

ניר ברקת: אנחנו תיכף נתייחס.

<מתי דן: דבר שני, אני רוצה באותה הזדמנות לבקש, לפני כמה חודשים עיריית ירושלים הקצתה תקציב בשיתוף עם משרד התחבורה להקים סובה לאוטובוס לקדמת ציון.

<מתי דן: גם שם התושבים, דווח מהיום, נרגמים באבנים, גם בדרך לפה נרגמו, עיריית ירושלים תבצע את מה שהחליטה המועצה, לאפשר לאוטובוס להגיע לשם ואז אנשים יגיעו בתחבורה בבטחה יותר, יותר מסודר.

<מתי דן: יש תקציב לזה, לא מבוצע.

מירי רגב: תיכף אני מתארת לעצמי שניר יתייחס לעניין הזה.

מירי רגב: עוד משהו?

מירי רגב: כי אני רוצה לעבור לתושבים.

<מתי דן: ואני גומר בדבר שהוא לא קשור לביטחון כמו שהוא קשור בכלל למדיניות וגם אלינו.

<מתי דן: בירושלים יש הגירה שלילית של יהודים.

<מתי דן: נכון שבשנים האחרונות ראש העיר פועל הרבה לצמצם אותה והוא צמצם והגיע להרבה הישגים, יחד עם זה יש הגירה חיובית של ערבים.

<מתי דן: זאת אומרת אם לערבי למשל יש קושי לבנות דירה הוא בונה בנייה בלתי חוקית או שהוא עולה על שטח ירוק ובאמת אי אפשר כל הזמן להרוס להם בתים, אנחנו חיים איתם, אבל יחד עם זה מה עושים?

<מתי דן: לוקחים להם את הזכויות הסוציאליות, ביטוח לאומי, אז מה קורה?

<מתי דן: כולם רק חוזרים לירושלים, תוך 30 שנה יהיו פה חצי-חצי למרות שיש החלטת ממשלה על 70-30, כי לא נותנים פתרונות.

מירי רגב: אני לא מבינה מה אתה אומר פה.

<מתי דן: מה שאני רוצה להגיד, שכל הבנייה הבלתי חוקית, בסיטונות, בגלל שאין מדיניות כוללת של כל משרדי הממשלה, כדי להביא למצב שאם ערבי רוצה למשל לעבור באבו דיס, שיילך לגור, כי אין לו איפה לגור, אז מה הוא עושה היום?

<מתי דן: בונה בנייה בלתי חוקית.

<מתי דן: להשאיר לו את תעודת הזהות, את הביטוח הלאומי ושיילך לגור ביריחו.

<מתי דן: יהודי שרוצה לעזוב, אין לו כסף, הוא הולך לגור בבית שמש, הוא הולך לגור בביתר, הוא הולך לגור באלעד.

<מתי דן: אבל לערבי אין לאן ללכת, יש לו מה שנקרא דרך ללא מוצא, אז הם רק חוזרים וחוזרים וחוזרים, עוד מעט הם יהיו 500,000, חצי מהתושבים יהיו יהודים חצי ערבים.

<מתי דן: אני מעלה את זה כי זה חלק מהתופעה, מהסימפטום של הבנייה הבלתי חוקית.

<מתי דן: זה לא רק להרוס.

מירי רגב: אנחנו נעשה דיון נקודתי על הבנייה הבלתי חוקית, כולל עם רז נזרי, שהפעם יגיע, ואחרים.

מירי רגב: אנחנו נדון בזה.

מירי רגב: תודה, מתי.

מירי רגב: נציג אחד מהתושבים ולאחר מכן חבר הכנסת אייכלר, אחרון הדוברים, ואנחנו נעבור לתשובות.

<נירה רבינוביץ: אני גרה בבית יהונתן למעלה משמונה שנים.

<נירה רבינוביץ: לפני כל מה שיש לי להגיד, וזה לא המון, אני חייבת להגיד הכרת הטוב, בגלל שאנחנו מובלעת ובגלל שאנחנו מאוימים יום יום, למפקד המחוז ולממ"ר החדש, אפי, שיש להם קודם אוזן קשבת תמיד, גם אם בשתיים בלילה יש ניסיון חדירה לבית הדבש ובועז תנעמי נמצא פה, הוא היה במילואים ושירה הייתה לבד בבית, מפקד המחוז היה בטלפון עם מתי דן ומפקד המרחב ענה לי בטלפון, וצרחות אימים, שרק יעשו משהו, אבל הם היו שם והיה להם חשוב לדעת מה קורה.

<נירה רבינוביץ: מפקד המחוז, באנו אליו הרבה פעמים, גם בהתראה של אפילו לדפוק על הדלת ולהיכנס והוא תמיד קיבל את פנינו, מפקד המרחב בא אלינו בשבוע שעבר והקדיש לנו באמת ערב ארוך ואנחנו חייבים להגיד להם על זה תודה, כי זה לא מובן מאליו, בכלל.

<נירה רבינוביץ: אנחנו תשע משפחות, באמצע סילואן, כל מי שטרח ויש פה הרבה אנשים מהיושבים שטרחו והגיעו - - -

מירי רגב: את לא צריכה להתנצל על זה, הלוואי ויגיעו עוד יהודים לשם.

מירי רגב: זה מדינת ישראל.

<נירה רבינוביץ: אני ממש לא מתנצלת, אבל זה לא מובן מאליו, אנחנו חייבים להגיד על זה תודה.

<נירה רבינוביץ: הקמת מרחב קדם זה מהלך אסטרטגי שמפקד המחוז הוביל, וגם לזה שיווענו וייחלנו וזה הגיע, וגם אם המרחב הזה עוד צריך להתארגן ולהתקדם, הוא בחיתולים שלו ואנחנו מודעים לזה ואנחנו מעריכים את זה עד מאוד.

<נירה רבינוביץ: זה דבר ראשון.

<נירה רבינוביץ: הבקשה הכללית שלנו, והיא נוגעת פה לכל התושבים, הגיעו לכאן בית יורי ובית גבריאל וקדמת ציון ובסוף אני מדברת ולא נעים לי לדבר בשם כולם, אבל המצב הוא קשה אצל כולם.

<נירה רבינוביץ: כאמא אני אומרת לכם שיש ילדים, וכעובדת סוציאלית עם ילדים במצבי טראומה, יש יותר מדי ילדים בבתי יהודים שהם נפגעי חרדה בימים אלה, כולל הילדים שלי.

<נירה רבינוביץ: תשנו את זה.

מירי רגב: אתה רוצה לעזור לה, צו 8?

מירי רגב: שכחתי את שמך.

<נירה רבינוביץ: רק שנייה.

<נירה רבינוביץ: לגבי כפר התימנים, יש לי כמה דברים שאני כן רוצה להעלות בפני כולם.

<נירה רבינוביץ: התלות שלנו, בניגוד לשאר המתחמים, היא מוחלטת.

<נירה רבינוביץ: אין מקום אחד במדינת ישראל שכדי להגיע הביתה צריך להחנות בחניון ברימון בעיר דוד, לעלות על רכב ממוגן ירי ולהגיע איתו הביתה, ואני אמא לחמישה, שיהיו בריאים.

<נירה רבינוביץ: זה פרויקט, אנחנו משקיעים בו בשמחה ואנחנו לא נעזוב את המקום הזה.

<נירה רבינוביץ: לפני שנה, אדוני ראש העיר, נולד לי הבן החמישי.

<נירה רבינוביץ: כשהוא היה בשבוע ה-14, מתי דן קיבל טלפון לפני אמא שלי ושמע 'מתי, אם לא יהיה רכב שאני וכל ילדיי ייכנסו בו הביתה אני לא אוכל להישאר שם'.

<נירה רבינוביץ: במשך קרוב לשנה לא היה לי איך ושרדנו, כי אמרו לנו שהפתרון בדרך, הפתרון בדרך.

<נירה רבינוביץ: הפתרון הגיע לפני כמה חודשים, קוראים לו ספרינטר, מפלצתי, שצריך להגיע אלינו הביתה כדי שאני וילדיי ניכנס כמשפחה אורגנית הביתה.

<נירה רבינוביץ: במצב שכל יום בעשר בבוקר זורקים לנו בקבוקי תבערה אני לא יכולה לשלוח את הילדים שלי בלעדיי.

<נירה רבינוביץ: הם קיבלו מספיק.

<נירה רבינוביץ: כדי שזה ישתנה וכדי שלא יורידו לנו בסוף את הספרינטרים האלה, כי זה הולך לקרות, הספרינטרים האלה מסוכנים לנו והם מסוכנים גם לילדים ערבים, שאני חסה גם עליהם בפירוש, הספרינטר הזה מסוכן וכדי שנוכל להיכנס בלי לסכן אף אחד צריך סובה.

<נירה רבינוביץ: לא מדובר פה על לבנות את בית המקדש מחר בבוקר, מדובר על סובה, שתשרת גם את התושבים הערבים שמסתבכים השכם והערב עם הציר הצפוף הזה.

<נירה רבינוביץ: אדוני ראש העיר, זו בקשה אישית.

ניר ברקת: אני אתייחס לזה.

<נירה רבינוביץ: אני לא צריכה לעזוב את הבית שלי בגלל שנולד ילד.

<נירה רבינוביץ: אין שום סיבה.

<נירה רבינוביץ: אנחנו לא צריכים לנסוע 500 מטר ברוורס והילדים שלי רואים, מה שאתם ראיתם, ערבי שדופק על הספרינטר, הילדים שלנו רואים את זה בעיניים, ממרחק של 2 סנטימטרים.

<נירה רבינוביץ: ובסך הכול מדובר על סובה.

<נירה רבינוביץ: אנחנו לא מבינים למה זה לא קרה עדיין.

ניר ברקת: אני אסביר.

<נירה רבינוביץ: אבל אנחנו צריכים אתכם ואותך בשביל זה.

<נירה רבינוביץ: יהודים לא צריכים לעזוב את הבית שלהם.

<נירה רבינוביץ: נירית מבית יורי שהגיעה במיוחד לא צריכה לעזוב את הבית שלה כי הבת שלה בגיל 3, או הבן, לא זוכרת, נצמד לה לרגליים כל ערב כי זורקים להם זיקוקין לתוך הבית.

<נירה רבינוביץ: אנחנו יהודים בירושלים, לא בפולין.

<נירה רבינוביץ: וזאת כל הבקשה שלנו.

מירי רגב: את ריגשת גם אותי.

<קריאה-תושבת: מה שהכי צועק לי זו תחושת חוסר - - - מדברים על זיקוקין, אבנים, בקבוקי זכוכית באופן יומיומי עלינו, על הילדים שלנו.

<קריאה-תושבת: הסגירה של צירים ליהודים, זה לא ייתכן שאני לא יכולה להגיע הביתה.

<קריאה-תושבת: כשהצירים סגורים בלי קשר למה שקורה ברחוב ו - - - חודש עצירה זה יהיה סגור, זה לא ייתכן שאנחנו נצטרך להסתובב 40 דקות, סובו ציון, כדי להיכנס הביתה, כשעל הציר אין אכיפה, אין החלת ריבונות.

<קריאה-תושבת: אנחנו צריכים לחזור באישון לילה עם תינוקות, עם ילדים, כשבדרך נספוג את החגיגות, סוגרים לנו את הדרך הביתה.

<קריאה-תושבת: אנחנו יכולים להיתקע ארבע וחמש שעות בלי ליוויים, בלי אישור משטרתי להיכנס, כשבזמן הזה אנחנו מחכים שיעבור הזעם, אנחנו לא מנסים להעביר אותו.

<קריאה-תושבת: אני כן רוצה לדבר על הזיקוקין והאבנים שאזור שער הפרחים סופג באופן יומיומי בתקופה ארוכה שאין שיפור.

<קריאה-תושבת: אין שיפור במצב, הילדים שלנו - - - יש נפגעים גם בגוף וגם בנפש, אנחנו לא צריכים לחכות שיהיו עוד נפגעים.

מירי רגב: תודה רבה לכם.

מירי רגב: יישר כוח.

<קריאה-מוריה: אפשר משפט?

<קריאה-מוריה: באתי במיוחד באמצע עבודה בשביל להגיד את דברינו.

<קריאה-מוריה: אני גרה בקדמת ציון, אני לא מציעה פה שום דרכי פתרון, אין לי דרכי פתרון, אני משליכה את יהבי עליכם כי אתם צריכים לדאוג לי.

<קריאה-מוריה: אני לא מדברת על כמות של שוטרים, אני מדברת על נוכחות של שוטר.

<קריאה-מוריה: אין.

<קריאה-מוריה: אין שוטרים בציר התחנות, אין נוכחות משטרתית בציר הכוהנים.

<קריאה-מוריה: לראשונה מזה הרבה זמן שראיתי שוטרים זה היה היום והיה הרבה יותר נעים לנסוע בצירים ואם אפשר לדאוג לכל המשלחת המכובדת הזאת, שהיא באמת מכובדת ובאמת מכבדת אותנו ותודה, אז אפשר לדאוג לנו ולילדים שלנו.

<קריאה-מוריה: ולהגיד שאין שום נפגעים, זה נראה לי בושה.

<קריאה-מוריה: אנחנו צריכים לחכות שיהיו נפגעים?

<קריאה-מוריה: אם אני נוסעת בציר שערבים חוסמים לי אותו בשתי נקודות, שאני לא יכולה לעשות פרסה ויכולתי למות שם עם הילדים והבעל שלי וזה לא נקרא כישלון, במיוחד כשאני מתקשרת למג"ב והם אומרים לי שהם יודעים על זה, הם יודעים שיש שם חסימה, הם יודעים שיש שם התפרעות, עם פחים בוערים, רעולי פנים, זריקות אבנים, הם יודעים, הם יודעים גם שתושבים נוסעים שם, וזה בסדר, אנחנו מכילים, אז זה נראה לי מחדל וזה נראה לי ממש - - - בתג מחיר מישהו דיבר על נפגעים?

<קריאה-מוריה: אין נפגעים, מספיק שיהיה ילד אחד שזורק אבן ומטפלים בו, כל המשטרה על הרגליים.

<קריאה-מוריה: אז אנחנו ממש לא מחכים לנפגעים וזה שאין נפגעים זה לא תעודה לכלום.

<קריאה: יש נפגעים בגוף ויש נפגעים בנפש.

מירי רגב: ברור לכולם.

מירי רגב: יישר כוח לכם על זה שאתם נמצאים איפה שאתם נמצאים ושאתם נשארים בירושלים ואתן מאמינות במה שאתן צריכות לעשות ותמשיכי ללדת ילדים.

<נירה רבינוביץ: אנחנו לא הולכים לשום מקום.

מירי רגב: אל תדאגי, אנחנו גם לא נאפשר לכם.

<נירה רבינוביץ: המעטפת שאת נותנת להתיישבות, במיוחד אנחנו מרגישים אותה חזק בתקופה האחרונה, נותנת לנו הרבה הרבה אור וכוחות לא לחדול.

<קריאה-תושבת: אנחנו רוצים תוצאות.

<קריאה-תושבת: אנחנו מעריכים את כל המאמצים אבל אנחנו מחכים לתוצאות ואנחנו נשמח לשבת שוב ולהגיד תודה רבה על התוצאות.

מירי רגב: תודה רבה לכם.

מירי רגב: חבר הכנסת אייכלר, בבקשה, לאחר מכן משרד המשפטים, להתייחס למספר נושאים שהיו כאן.

ישראל אייכלר: כבוד היושבת ראש, אני רוצה קודם כל להודות לך על ההזדמנות לבוא ולראות מה שנעשה בעירנו, מתחת לחלוננו ואין דומה שמיעה לראייה, מה שראינו היום.

ישראל אייכלר: שאל אותי עיתונאי בסיור הזה, 'בשביל שש משפחות צריך להשקיע כל כך הרבה משאבים, כסף וסיכון?

ישראל אייכלר: ' וחשבתי על השאלה שלו והתשובה שלי היא שבעוטף עזה כולנו יודעים כמה אנשים גרים בקיבוצים שם ובמושבים והיישובים ואף אחד לא חושב שלא כדאית ההשקעה, כי באותה מידה אותן שש משפחות שגרות שם, אנחנו, חמישה מיליון יהודים, חיים בין מאות מיליוני מוסלמים, הם הראי של המציאות שלנו ולכן אם נזלזל בקיום שלהם בעצם אנחנו שוללים את הקיום שלנו.

ישראל אייכלר: אני לא אכנס יותר, היושבת ראש, לפירוט מה צריך לעשות, מסיבה פשוט, כי אני לא יודע, אבל אני רוצה להעריך ולציין את ראש עירנו, ניר ברקת, שמכבד אותנו פה, ואת מפקד מחוז ירושלים וקציניו ושוטריו, שברור לי שבלעדיהם אני יודע בדיוק מה השכנים רוצים לעשות, אנחנו מכירים אותם כמה שנים פה, סך הכול 150 שנה.

ישראל אייכלר: לכן אנחנו צריכים להודות לכם על הדבר הזה והתודה הזאת אינה אומרת שלא צריך לעשות.

ישראל אייכלר: כתוב ככה, 'אם ה' לא ישמור עיר שווא שקד שומר', אבל השומר אם הוא לא שוקד, אז אין על מה לדבר בכלל, זאת אומרת השומר צריך להיות בשטח.

ישראל אייכלר: אני מאמין וחושב שצודקים השוטרים שאי אפשר להעמיד שוטר בכל מקום ובכל זמן ואני שואל את עצמי למה באנטוורפן חיים 2,000 יהודים בתוך 20,000 מוסלמים בשכונה, בבריסל 25% מוסלמים שלא אוהבים יהודים, בצרפת יש, אני לא מדבר על פיגועי טרור, אני מדבר על היום יום, לא יעלה על הדעת בעיני מוסלמי צרפתי לפגוע ביהודי ברחוב, אני הסתובבתי קצת בשכונות האלה שגרים שם יהודים, בגלל שהוא לא אוהב אותו, למה?

ישראל אייכלר: כי יש הרתעה.

ישראל אייכלר: פה אין הרתעה וזה שם המשחק, הרתעה.

ישראל אייכלר: אם המשטרה הייתה נחושה ומקדישה את אותה נחרצות במזרח העיר כמו במערב העיר אני בטוח שזה לא היה קורה שם, ודאי לא על בסיס קבוע ויומיומי.

ישראל אייכלר: זה יכול לקרות בכל מקום, אבל על בסיס קבוע ויומיומי, זה אומר שאין הרתעה.

ישראל אייכלר: מאיפה אני יודע שאין הרתעה, גברתי היושבת ראש?

ישראל אייכלר: כי כשהייתי נער צעיר והסתובבתי בסילואן, במעין השילוח, בהר הזיתים, בדרך לכותל המערבי, לא היה עלה נידף מתנועע כאשר עברנו, ילדים.

ישראל אייכלר: לא היו שם משטרה, לא היה צבא בכלל, אני מדבר על 20 השנה הראשונות שאחרי מלחמת ששת הימים.

ישראל אייכלר: אז משהו קרה פה, אובדן ההרתעה.

ישראל אייכלר: הדרך היחידה להחזיר את הביטחון, גם לתושבים האלה וגם ליהודים שהולכים להר הזיתים וגם ליהודים שהולכים לכותל המערבי היא הרתעה ואם לא תהיה הרתעה זה לא יישאר סטטי.

ישראל אייכלר: עצם העובדה ששוטרים צריכים לרדוף אחרי נערים זה כבר נסיגה, תחילת הנפילה, זה כבר הבריחה.

ישראל אייכלר: לא היינו צריכים להגיע למצב כזה.

ישראל אייכלר: אם, תסלחו לי שאני מרחיב, ארצות הברית אומרת עכשיו שכבר יש לו אסטרטגיה לדאעש, זה קצת מאוחר.

ישראל אייכלר: להבדיל את כל ההבדלות הנדרשות, אם משטרה כבר צריכה לבוא ולחפש עכשיו את מי שזורק אבנים זה קצת מאוחר.

ישראל אייכלר: צריכה להיות הרתעה.

ישראל אייכלר: אותה סיבה שיש בניו יורק.

ישראל אייכלר: היו הארלם, היו שכונות שידעו שאדם לא יכול לעבור, הגיעה משטרת ניו יורק ואמרה 'לא, אנחנו נעשה שאין דבר כזה שאדם לא יוכל להיכנס בכל מקום ובכל שעה' ואין לה שוטרים בכל מקום, אבל יש הרתעה.

ישראל אייכלר: אני רוצה לציין שאמר לי אחד הקצינים שגם אם הם תופסים וגם אם הם עושים, הם מגיעים לשופט והוא אומר 'תעשה לי חוק כמו בצרפת, כמו שהשופט הצרפתי נותן לבן אדם שזורק אבן בצרפת, תן לי את הכלים האלה, כמו בניו יורק ובבריסל, אתה תראה שאנחנו גם נוכל להרתיע'.

ישראל אייכלר: אבל אנחנו לא יכולים לרוץ אחרי אנשים, מביאים אותם לבית המשפט ואחר כך לא עושים להם מה שעושים בצרפת.

ישראל אייכלר: אני לא מדבר על כך שמדינת ישראל תהיה חלילה לא נאורה, כמו צרפת וכמו ניו יורק.

ישראל אייכלר: נראה שופט ניו יורקי מה הוא יעשה למישהו שזרק אבנים על מכוניות.

<קריאה: זה יותר מדיניות ואכיפה של הפרקליטות, החוק הוא - - -

ישראל אייכלר: אני יודע, דיברתם על זה.

ישראל אייכלר: אני יודע, יש לי מספיק חוקים וסעיפים, ברוך ה' למדינת ישראל יש חוקים על כל אזרח - - -

מירי רגב: הבעיה היא שהשופטים בסוף משחררים, נותנים ענישה של חודש.

ישראל אייכלר: זה מה שאמר קצין המשטרה והוא צודק, כי מה יועילו כל השוטרים שרצים אחרי - - - לכן אני רוצה לבקש עוד פעם מהשוטרים, קודם כל שתדעו שמעריכים אתכם, שלא תחשבו - - - אמנם תפקידו של שוטר לקבל טענות, הוא תמיד צריך להיות במקום שיש צרות, אבל מצד שני האזרחים יודעים שאלמלא מוראה של מלכות איש את רעהו חיים בלעו.

ישראל אייכלר: אי אפשר שלא יהיה משטר חזק, אי אפשר שלא תהיה הרתעה של שלטון החוק.

ישראל אייכלר: כן, זה לא מילה מגונה אצלנו, משה, שלטון החוק, אבל שלטון החוק אובייקטיבי, לא סובייקטיבי כמו שקורה היום.

ישראל אייכלר: כשיהיה שלטון החוק באופן אובייקטיבי תהיה הרתעה.

ישראל אייכלר: ואני גם רוצה בשלום הערבים בשכונות האלה, אם הם לא יזרקו אבנים גם להם תהיה תנועה טובה, כמו שהזכירו פה את כל הפקקים והדברים האלה.

ישראל אייכלר: לכן, אדוני ראש העיר ומפקד המשטרה, שבו ביחד, תחליטו שפה זה ניו יורק, או שניו יורק תהיה כמו פה, אבל בכל אופן שיוכלו להגיע אנשים גם להר הזיתים, גם לכותל המערבי וגם לגור בכל מקום ובבטחה.

ישראל אייכלר: תודה רבה.

מירי רגב: תודה רבה לחבר הכנסת אייכלר.

מירי רגב: פרקליטות, משרד המשפטים, ייעוץ משפטי לממשלה.

מירי רגב: אל"ף, לענות כאן על מספר הדברים שגם אני שאלתי בהתחלה וחברי הכנסת והגורמים הרלוונטיים.

מירי רגב: אני רוצה גם התייחסות שלכם לגבי זיקוקין, איך אתם מתייחסים לזה מבחינת החוק, זריקת הזיקוקים וסוף סוף לקח לכם להבין שאבן הורגת לא פחות מבקבוק תבערה, אני מקווה רק שיהיה לנו באמת תזכיר חוק מוכן בתחילת המושב, אבל איך אתם מתייחסים לעניין, גם של זיקוקים.

מירי רגב: בבקשה.

<יפעת רווה: אני אפתח בחלק של חקיקה ואחר כך ישלימו אנשי הפרקליטות.

<יפעת רווה: קודם כל אנחנו מבינים היטב שאבן הורגת, אנחנו יושבים כאן ויודעים טוב מאוד מה זה אבנים.

<יפעת רווה: ההתייחסות מבחינת החקיקה ומבחינת ההחלטות, יש בה שלושה נדבכים.

<יפעת רווה: אחד באמת זה הנושא של מדיניות הפרקליטות, שתיכף ידברו עליה הנציגים שלה, שנית הנושא של הצעת החוק שהופץ תזכיר בעניינה, התקבלו הערות, אנחנו עומדים לשבת על ההערות ובאוקטובר אמור להיות דיון עליהם ואני מקווה שזה יקודם ויושלמו הליכי החקיקה.

<יפעת רווה: כמו שכתב לך רז נזרי, אני אקריא את סעיף ב'3 למכתב שלו בעניין של מדיניות ענישה.

<יפעת רווה: הוא דיבר על גיבוש קווים מנחים לקביעת עמדת המדינה בעניין עונשיהם של מיידי אבנים במטרה להביא להחמרת הענישה הנוהגת ובמגמה להביא להטלת מאסרים משמעותיים לריצוי בפועל, מאסרים על תנאי וכן שקילת הטלת - - - וזה בהקשר לשאלה שלך, גברתי, וכן שקילת הטלת קנסות במקרים המתאימים, לרבות הטלת קנס או תשלום פיצויים על הוריו של קטין עת ניתן הדבר ובהתאם להוראות החוק.

מירי רגב: השאלה אם בחוק עצמו אתם תביאו לידי ביטוי מה קורה - - - זאת אומרת החוק עצמו חייב להכיל ענישה כלפי הורים של מיידי אבנים ילדים, כי אחרת אנחנו לא נצליח - - - הרי מה שקורה זה שהם שולחים את הילדים לזרוק את האבנים, ושוב אמרתי, מי שמקבל אבן, זה לא משנה אם זה מילד בן 9 או מנער בן 20, זה לא משנה, בסוף הוא חוטף את האבן.

<יפעת רווה: אני רוצה להבהיר, חלק מהאמצעים לגבי הורים קיימים היום ונשקלת הגברת ההפעלה שלהם.

<יפעת רווה: מעבר לזה, אני אעביר את הדברים ואנחנו - - -

משה זלמן פייגלין: מה למשל?

<יפעת רווה: בחוק הנוער יש סעיף שמאפשר - - -

משה זלמן פייגלין: מה ניתן היום לבצע נגד משפחה, נגד הורים שהילד שלהם - - -

<יפעת רווה: קנס במקרים מסוימים יש בחוק - - -

מירי רגב: כמה קנסות הטילו, כמה קנסות ביקשו הפרקליטות?

מירי רגב: מה עשתה הפרקליטות בעניין הזה?

<יפעת רווה: אז תיכף הפרקליטות תדבר.

<יפעת רווה: אני רק אשלים, החלק האחרון זה החלטת הממשלה מ-29.6, להגברת הביטחון האישי, שמסתכלת על זה בצורה רחבה.

<יפעת רווה: ענישה זה חלק מהעניין, אבל יש גם נושאים של חינוך ויש נושאים נוספים.

מירי רגב: עזבי אותי עכשיו מחינוך, חינוך זה בסדר, זה קו מקביל, עכשיו נתחיל לדבר על חינוך?

מירי רגב: אנחנו רוצים עכשיו לטפל בבעיה עצמה, ביידוי אבנים, בזה שמזרח ירושלים הולכת ויהודים רוצים לעזוב אותה, לא רוצים לחיות בה.

<קריאה: לא נכון, אני חולק על זה.

<יפעת רווה: ברור, זה החלק השלישי.

<יפעת רווה: שני הנושאים הקודמים, של ענישה ושל הצעת החוק, אלה נושאים שדיברתי עליהם והפרקליטות תשלים לעניין מה שקורה בפועל.

<יפעת רווה: תודה.

משה זלמן פייגלין: יש משהו שלא הבנתי, את לא מהפרקליטות?

מירי רגב: לא, יפעת היא מהייעוץ המשפטי לממשלה, היא יד ימינו של רז נזרי, המשנה, שלא יכול היה להגיע.

<יפעת רווה: כן, הוא התנצל.

מירי רגב: היועץ המשפטי כמובן יכול לבקש מהפרקליטות הנחיות כאלה ואחרות, כמו שהוא ביקש עכשיו בעניין יידוי האבנים.

מירי רגב: פרקליט המדינה, כידוע, הוא שי ניצן ידידי, אבל יש לי הרבה מאוד טענות לגבי הפרקליטות ולגבי החמרה בענישה, לגבי זה שלצערי הפרקליטות מנותקת ממה שקורה בציבור הישראלי, לא רק בעניין הזה, אבל כרגע אנחנו מדברים בעניין הזה ולא יכול להיות שהפרקליטות לא מבינה כאן שהיא חלק ממשרד המשפטים שהוא חלק מהסיוע, הוא לא רק חלק, הוא מרכיב מהותי בכך שלהעביר את ההרתעה.

מירי רגב: לא יכול להיות ששוטרים רצים אחרי נערים, עוצרים אותם ובסופו של דבר אתם משחררים אותם.

מירי רגב: זה הדלת המסתובבת.

מירי רגב: אז מה, צריכים לרצוח שופט שזה יקרה?

מירי רגב: נדאג ששופט יגור פה במזרח ירושלים?

מירי רגב: מה צריך לקרות כדי שזה יקרה?

<נורית בלובשטיין: מה שאני רוצה לומר, שהפרקליטות שמטפלת בזה, פרקליטות מחוז ירושלים, יש לה מדיניות ברורה, נוקבת ותקיפה, כל תיק שמגיע מהמשטרה ומהיחידות המטפלות ושיש בו ראיות מוגש לבית משפט.

<נורית בלובשטיין: לא רק מוגש, אלא מוגש יחד עם כתב אישום יחד עם בקשה למעצר עד תום ההליכים, כולל קטינים, שחלק גדול מהעבירות פה של יידויי אבנים מבוצעות על ידי קטינים וכמובן על בגירים.

<נורית בלובשטיין: כאשר אנחנו מגישים לבית המשפט את זה, ברור שזה במעצר וזה מסלול מהיר.

<נורית בלובשטיין: כאשר אנחנו לא מקבלים את הבקשות שלנו למעצר עד תום ההליכים, כולל לגבי קטינים בני 15 ו-15.5 ובגילאים מאוד צעירים, אנחנו עוררים לבית המשפט המחוזי בבקשה שיקבלו ויהפכו את ההחלטה של בית המשפט למטה ואני מדברת על כמויות רבות מאוד של עררים שגם אנחנו הולכים, אפילו פרקליטים מאוד בכירים, להופיע בבית המשפט המחוזי ולהסביר את דברינו, את העובדה שמדובר במכה, בתופעה, בנגע, על ידי קטינים ובגירים כאחת.

<נורית בלובשטיין: גם בכל מה שקשור לעמדות עונשיות יש לנו עמדה רוחבית שאנחנו מסתייעים בחוות דעת של המשטרה, רוחביות, קשות.

<נורית בלובשטיין: אנחנו צריכים להבין, לגבי קטינים, בדרך כלל בעבירות ראשונות הענישה יחסית היא ענישה יותר מתחשבת, כי בכל אופן לגבי קטינים יש חוק נוער ודרכי ענישה וטיפול.

<נורית בלובשטיין: אני רוצה לציין שבכל תיקי הקטינים בעבירות יידויי אבנים, כאשר אני מדברת על עבירות של תקיפת שוטרים וכאלה, העמדה העונשית שלנו, גם בעבירות שמבוצעות על ידי קטינים בעבירה ראשונה ובתסקירי שירות מבחן חיוביים, היא למאסר בפועל ומאסר בפועל בלבד.

משה זלמן פייגלין: של כמה?

<נורית בלובשטיין: זה כבר - - -

מירי רגב: חודש.

מירי רגב: אני אומרת לך, תשאלי את הממ"ז.

מירי רגב: הממ"ז אולי יסביר לנו זה נגמר בסוף בחודש.

<נורית בלובשטיין: אני רוצה רק להסביר את ההמשך.

<נורית בלובשטיין: אני אסביר את הכול.

<נורית בלובשטיין: לא רק שכאשר אנחנו עותרים, כמו שאמרתי, למאסרים בפועל על קטינים, שאני אומרת שוב פעם, זה לא דבר שגרתי, כי דרכי הענישה והטיפול בחוק הנוער - - -

מירי רגב: נכון, באופן עקרוני גם לא שגרתי שילדים בני 9 זורקים אבנים, מה לעשות?

מירי רגב: אז מה שלא שגרתי, צריך לטפל באופן לא שגרתי.

<נורית בלובשטיין: נכון ואנחנו אכן מתייחסים לעבירה של יידויי אבנים כתופעה, כמכה, כנגע ואנחנו מסתייעים, כמו שאמרתי, בחוות דעת, אנחנו מקבלים סטטיסטיקות גם מהמטה הארצי, אנחנו מקבלים מדדים עדכניים שבועיים מהיחידות, מיחידת קדם, מכל יחידה, אנחנו באים לבתי המשפט עם שרטוטים, עם מפות, מסבירים בדיוק איפה כל שכונה.

<נורית בלובשטיין: כי לפעמים בבקשות מעצר בתי המשפט אומרים 'אוקיי, נפתור את הבעיה, לא נעצור את הקטין עד תום ההליכים, לא ננטרל אותו מכל חייו, נשים אותו בשכונה אחרת'.

<נורית בלובשטיין: אז אנחנו בין בתי המשפט ומסבירים שגם שכונה אחרת זה לא פתרון.

מירי רגב: למה אתם לא תביאו קנס רציני להורים שלו?

מירי רגב: תאמיני לי, זה הרי יעזור.

מירי רגב: אם תביאו משהו שבסוף יפגע בכיס של ההורים שלהם הם יעשו הכול שהבן לא יילך לזרוק אבנים בשעות הפנאי.

<נורית בלובשטיין: אז אני אומרת שאנחנו גם עותרים, חוץ מהמאסר בפועל והמאסר על תנאי והתביעה שתהיה הרשעה, אנחנו עותרים לקנסות, לפעמים אנחנו עותרים לפיצויים כאשר יש נזק ספציפי.

<נורית בלובשטיין: אני רוצה גם להסביר לנתונים אובייקטיביים.

משה זלמן פייגלין: האם ידוע לך על מקרה של בגיר, בחור בן 19, שזרק אבן ונכנס לכלא ללמעלה משלוש שנים?

<יוסי פריינטה: לא.

<נורית בלובשטיין: אז בוא נעשה סדר.

<נורית בלובשטיין: יש כל מיני סעיפי חוק - - -

מירי רגב: הממ"ז עזר לה, הממ"ז ענה לך, לא.

משה זלמן פייגלין: מה המקסימום שאת מכירה על מקרה כזה?

<נורית בלובשטיין: אני רוצה להסביר.

<נורית בלובשטיין: עלו פה חוקים שנמצאים בחו"ל, אני רוצה להסביר גם על החוקים במדינת ישראל.

<נורית בלובשטיין: כאשר אדם זורק בקבוק תבערה אנחנו מעמידים אותו לדין על המון עבירות, של פוטנציאל הצתה, אם הייתה הצתה, נשק.

<נורית בלובשטיין: אנחנו יכולים להגיע לכתב אישום שיש בו סך העבירות של 40 ו-50 שנה, כי הצתה זה 20 שנה ואם אנחנו מעמידים אותו גם על נשק זה 20 שנה ואם - - -

משה זלמן פייגלין: מצוין.

משה זלמן פייגלין: אז מה הבעיה?

<נורית בלובשטיין: אנחנו עושים את זה.

<נורית בלובשטיין: אנחנו מגישים ואנחנו עותרים - - -

מירי רגב: אם הכול כל כך ורוד ואתם עושים את זה, אז למה אין הרתעה?

משה זלמן פייגלין: אז למה את לא יכולה לתת דוגמה אחת?

<נורית בלובשטיין: אני מסבירה.

<נורית בלובשטיין: אנחנו עותרים לתקופות ארוכות וממושכות, אבל אני רוצה להסביר.

<נורית בלובשטיין: היום כל נושא הענישה הוא הבניית ענישה, זה גם על פי פסיקה נוהגת.

<נורית בלובשטיין: אז היכולת שלי, אני באה לבית משפט, אני מבקשת ולא תמיד מקבלת את מה שאני מבקשת.

משה זלמן פייגלין: אני לא מכיר את המושג, מה זה הבניית ענישה?

<נורית בלובשטיין: הבניית ענישה זה מה שהיה תיקון 113, שזה אומר שאתה בא לבית המשפט, יש מדדים איך קובעים ענישה.

<נורית בלובשטיין: בין השאר יש גם את מה שהפסיקה הנוהגת.

<נורית בלובשטיין: אז כמובן שחלק מהיכולת שלנו, היכולת לטעון ויותר מזה לקבל היא על פי מה שקיים בשטח בבתי המשפט.

מרדכי יוגב: כמה מהתלונות שהמשטרה מגבשת שוטרים הזיעו, שוטרים מילאו - - -

מירי רגב: כלום, כלום, אולי שליש.

מרדכי יוגב: שוטרים הביאו לכם תלונה, התלונה מוגשת, עברתם את בית משפט השלום והוא שחרר או נתן חודש, בכמה אתם מערערים למחוזי וממצים את הדין?

<נורית בלובשטיין: אנחנו עוררים - - -

מרדכי יוגב: האם אתם גם מתאמצים כדי שכל עבודת השוטרים לא תלך לריק.

<נורית בלובשטיין: אני רוצה לספר משהו.

<נורית בלובשטיין: כמות כתבי האישום שפרקליטות מחוז ירושלים פלילי מגישה בערך, אל תתפסו אותי במילה, בערך בשנה היא כ-1,000.

<נורית בלובשטיין: כמות תיקי תקיפות שוטרים ובקשות מעצר עד תום ההליכים מאות.

<נורית בלובשטיין: זה בשוטף שלנו, זה שליש מסך התיקים שאנחנו מגישים.

<נורית בלובשטיין: בחודשיים וחצי האחרונים, שהיו בפגרה עכשיו בקיץ, הגשנו, מחצית מכתבי האישום של פרקליטות מחוז עם בקשות מעצר עד תום הליכים היו של תקיפות שוטרים.

<נורית בלובשטיין: אני רק רוצה לומר עוד משהו, גם על הענישה, כאשר אנחנו לא מקבלים את מה שאנחנו חושבים שהיינו צריכים לקבל אנחנו מערערים ומערערים הרבה לבתי המשפט.

<נורית בלובשטיין: כולל אם לא מצליחים בערכאה שנייה פונים גם לאפשרות של ערכאה שלישית, אבל כפי שאתם יודעים יש משטרה, יש פרקליטות וגם יש בתי משפט.

משה זלמן פייגלין: אז אני רוצה לשאול אותך שאלה, באמת לסייע לפתור את הבעיה.

משה זלמן פייגלין: תגידי לי כמחוקק מה אני צריך לעשות כדי ששופט שמגיע אליו, אני לוקח את המקרה הפשוט ביותר, לא ילד, בחור בן 19, נתפס זורק אבן, פעם ראשונה, ולפי החוק הישראלי הנהוג עכשיו אפשר להכניס אותו ל - - - מה אני צריך לעשות כדי שהשופט לכל הרוחות יעשה את זה?

<נורית בלובשטיין: אני אומרת לך, אני יודעת מה שאנחנו עושים - - -

משה זלמן פייגלין: לא, אני שואל אותך כמערכת.

משה זלמן פייגלין: הרי בסופו של דבר יש דיאלקטיקה בתוך מערכת המשפט, בין הפרקליטות לבין בתי המשפט, המערכת מזינה את עצמה, מעבירה מסרים בתוכה, מעבירה ערכים בתוכה, יוצרת קדימויות בתוכה.

משה זלמן פייגלין: זו לא מערכת סגורה שאת באה עם איזה כלל, הולכת לבית המשפט, השופט לא יודע, היועץ המשפטי לא יודע להגיד לבית המשפט העליון מה נכון - - - המערכת היא מערכת חיה ותוססת ואני מעריך אותה מאוד, אני מכיר אותה, המערכת צריכה להבין שהיא צריכה להתייחס אחרת לעניין.

משה זלמן פייגלין: מה שאני שואל אותך הוא איך אתם כחלק מהמערכת הזאת, לא רק באים לתת לנו תשובות ולסמן וי, אלא מסמנים אחורה אל המערכת 'רבותיי, מלחמה, מצב חירום, צריך לחשוב אחרת'.

משה זלמן פייגלין: כי שמענו את הגברת הזאת ולא בפנים שלי את צריכה להסתכל עליו, את צריכה להסתכל בפנים שלה.

משה זלמן פייגלין: לא את אישית, אני לא תוקף אותך אישית, אלא המערכת שאותה את מייצגת.

משה זלמן פייגלין: ואני חוזר ואומר, זה לא המשטרה, זה קודם כל אתם.

מירי רגב: להיפך, הם לא נותנים גיבוי למשטרה.

מירי רגב: המערכת המשפטית לא נותנת גיבוי למשטרה.

מירי רגב: המשטרה עובדת, עושה, והמערכת המשפטית לא נותנת לה גיבוי.

<נורית בלובשטיין: לא, אני אומרת שוב פעם, לא רק שאנחנו מגישים כתבי אישום, עם בקשות מעצר עוררים וגם מערערים על עונשים ויתרה, לשאלה שנתבקשנו לענות, אז כפי שהובהר כאן מייעוץ וחקיקה, אז באמת יש עכשיו תזכיר חוק שייתן מענה עוד יותר ספציפי, כמו תחיקה יותר ביטחונית לגבי יידוי אבנים ספציפית ולהעלות את זה גם ל-10 שנים וכו'.

<נורית בלובשטיין: זה דבר אחד.

<נורית בלובשטיין: יש אפשרות לעשות בחקיקה - - -

מירי רגב: מה זה יעזור אם בסוף השופט יגיד שתוך חודש הוא ישתחרר?

משה זלמן פייגלין: אני אתן לך דוגמה.

משה זלמן פייגלין: אם את תביאי עכשיו בחור שכתב תג מחיר, השופט יכניס אותו ל-10 שנים בלי שום בעיה.

משה זלמן פייגלין: ובנוסף לזה אם הוא ילד יוציאו אותו מהבית, ישלחו לו גם את הרווחה ולהורים גם ישלחו את מס הכנסה כדי שיעקלו להם בגלל סיבות אחרות.

משה זלמן פייגלין: פתאום המערכת תהיה כל כך מערכתית שהבעיה תיפתר.

משה זלמן פייגלין: אין יותר תג מחיר, כי מישהו מבין שיש כאן איזה שהוא איום אסטרטגי על קיומה של מדינת ישראל והוא אומר שאת התופעה הזו של קשקושים על הקירות צריך לעקור מן השורש.

משה זלמן פייגלין: אבל כאשר ילדים מגיעים למצב כזה, משום מה זה לא מובן אצלכם במערכות.

משה זלמן פייגלין: את מבינה למה אני כועס עליכם?

<שגיא אופיר: כולנו פה ברמה כזו או אחרת ראשי צוותים שמרכזים את ההתמודדות מול התופעה הזו, מול כל התופעות שירושלים צריכה להתמודד איתן.

<שגיא אופיר: יש פה משהו מתסכל בשיח הזה בינינו.

<שגיא אופיר: ראשית בחוסר ההבחנה שנעשית לגבי המערכת המשפטית, בעובדה שאנחנו חלק מהזרוע המבצעת של חלק מהזרוע המשפטית ויש את הזרוע שהיא הזרוע השופטת שהיא גם חלק מהעניין הזה.

<שגיא אופיר: הרבה מהדברים שאתם מעלים וטוענים אלה טענות שאנחנו במסגרת העבודה היומיומית שלנו מעלים בחדרים השונים.

<שגיא אופיר: כאשר אומרים לכם פה שבמהלך הקיץ האחרון פעם אחרי פעם תיקים מוגשים ומוגשים לבית משפט שלום ואחרי זה מערערים לבית משפט מחוזי ונציגי הפרקליטות והמדינה מגיעים לבית המשפט העליון ואפילו שאנחנו לא מצליחים אנחנו ממשיכים ומתמודדים והתחושה שאתם משדרים לנו כרגע בפידבק שמתקבל בתמונה הציבורית זה כנראה מפוספס.

<שגיא אופיר: אתם לוקחים את המספר של כתבי האישום ואתם צריכם להבין שההתמודדות היא סיזיפית.

<שגיא אופיר: החוק, גם כשהיום רוב סעיפי החוק נותנים כלים לא רעים בכלל, על סיכון חיי אדם בנתיב תחבורה 20 שנות מאסר, לא מתקרבים אפילו לרמה הזאת.

<שגיא אופיר: אנחנו באים לבתי משפט ומציגים במקרים מתאימים עמדות מאוד נוקשות ואנחנו מקבלים פסיקה שהיא על פני שנים.

<שגיא אופיר: גם בתי המשפט לא יושבים ושוקטים על השמרים, גם הם משנים לעיתים את העמדות שלהם - - -

מירי רגב: טוב שהוספת את ה'לעיתים'.

<שגיא אופיר: אני אומר לעיתים, בסדר, אני כרגע לא מייצג את מערכת המשפט, היא לא נמצאת פה ולא מיוצגת.

<שגיא אופיר: אני מייצג אותנו - - -

מירי רגב: ברור, כי שרת המשפטים מתעסקת רק בגיור, רק להרוס את מי הוא יהודי, למה שתתעסק בביטחון של התושבים?

<שגיא אופיר: אבל אני מבקש לשים את הדברים על דיוקם.

<שגיא אופיר: בסדר, אנחנו נמצאים פה ואנחנו צריכים לתת תשובות וזה ברור לנו, אבל מצד שני צריך גם לנסות להקשיב לתשובות שאנחנו נותנים מהמקום שמבין עד כמה ההתמודדות הזאת היא סיזיפית, כמה היא יומיומית, כמה אנחנו מעלים או משתדלים לשפר את ההרתעה באמצעות הזאת ואנחנו אולי לטווח הרחוק גם נצליח יותר.

<שגיא אופיר: הנקודה היא שכרגע, אם מישהו פה חושב שאנחנו נציע לקפוץ מענישה של חודשים לענישה של שנים, אז זה כנראה לא תהליך שקורה בצורה כזו, ושמישהו פה אמר שצריך שמישהו ייפצע חלילה - - -

משה זלמן פייגלין: אני חושב שאתם מבינים מה ניסיתי לעשות.

משה זלמן פייגלין: להסדיר הסדרה דרך המערכות - - -

<שגיא אופיר: אנחנו מבינים.

מירי רגב: מוטי, די, בבקשה.

מירי רגב: מה שאתה עשית לבנט אתמול אני לא רוצה לעשות לך היום.

מירי רגב: לא הצלחת, לצערי, עם בנט.

מירי רגב: חבל שלא הצלחת איתו, אבל לא נורא.

מירי רגב: ממ"ז ירושלים, אתה רוצה לדבר לפני ראש העיר?

מרדכי יוגב: תקשיבי למה שאני אומר, דוח על תוצאות השיפוט של שופטים שמית, אנחנו צריכים לבקש את זה.

דוד אזולאי: כמה הרשעות היו מתוך כל כתבי האישום?

מרדכי יוגב: אנחנו צריכים לבקש את זה ואנחנו צריכים להוציא את זה לאור.

דוד אזולאי: תגידו לנו, תנו לנו את הנתון הזה.

מירי רגב: רגע, הבנתי, קיבלתי, זה ייכנס לסיכום.

מירי רגב: גם שרת המשפטים צריכה להתעסק קצת עם הביטחון.

מירי רגב: ממ"ז ירושלים, בבקשה.

מירי רגב: ראש העיר, לפני שאתה תענה, עוד שתי סוגיות שאתה לא שמעת, על הטרדות סטודנטיות שלומדות בהר הצופים ומרגישות קושי עם זה ואנחנו לא רוצים שרק אוניברסיטת תל אביב תרוויח כמובן ובר אילן, אז נראה מה אנחנו עושים פה בעניין הזה.

מירי רגב: אז גם על זה תענה ועוד שתי סוגיות נוספות שלא היית כאן בדיון.

מירי רגב: בבקשה, הממ"ז.

<יוסי פריינטה: אני ברשותך להתייחס רק לחלק האחרון שדובר, לגבי הפרקליטות.

<יוסי פריינטה: אני רוצה לציין שבהרבה מהמקרים גם המשטרה וגם פרקליטות מחוז ירושלים מרגישים מתוסכלים לנוכח אי ההצלחה של המערכת לקבל עונשים הולמים בנושא של יידוי אבנים.

<יוסי פריינטה: אני לא חושב שהפרקליטות זו הבעיה.

<יוסי פריינטה: אני חושב שבתי המשפט במדינת ישראל, בתי המשפט והשופטים במדינת ישראל, כל הנושא של יידוי האבנים לא חלחל אצלם, ופעם אחר פעם אנחנו נתקלים בחומה, גם הפרקליטות וגם אנחנו.

<יוסי פריינטה: אני אומר לכם, אנחנו בודקים את הנושא הזה באופן אישי וזה פשוט מתסכל.

<יוסי פריינטה: זו דלת מסתובבת.

<יוסי פריינטה: אנחנו תופסים, עוצרים אנשים, עוצרים קטינים, עוצרים בוגרים, מביאים אותם לפרקליטות, מגישים כתבי אישום והם משתחררים.

דוד אזולאי: תביא את השופטים לסיבוב, לסיור.

מירי רגב: אנחנו נעשה את זה.

מירי רגב: לא הוא צריך לעשות את זה, אנחנו נעשה את זה.

מרדכי יוגב: חברים, אני חושב שצריך לפרסם את השופטים שפוגעים בביטחון האזרחים.

מירי רגב: נכון.

<יוסי פריינטה: אנחנו מרגישים - - -

מרדכי יוגב: שופטים שפוגעים בביטחון האזרחים, צריך להעמיד אותם למשפט ציבורי.

מירי רגב: נכון, חד וחלק.

<יוסי פריינטה: לא, אני לא - - - אני אומר - - -

מרדכי יוגב: אני אומר את זה, כי יש לנו את החסינות.

מרדכי יוגב: אתה לא יכול לומר את זה ואני יודע את זה וניסיוני אומר את זה, ורמ"ש איו"ש לשעבר, משה רוזנברג, עזר לי כך גם להדיח שופט צבאי שלא ידע את תפקידו.

<יוסי פריינטה: אז אני חושב שבנושא הזה התסכול הוא תסכול גדול והוא פוגע בהרתעה שלנו כאן בירושלים.

<יוסי פריינטה: חד וחלק.

<יוסי פריינטה: צריך להגיד את זה ואני אומר את זה ואני אומר עוד פעם, אני לא חושב שבאמת באמת בכנות שהפרקליטות היא הבעיה, אני רואה את התסכול, גם שלהם וגם שלנו, ואני אומר לכם, אנחנו כאן במחוז ירושלים בודקים את הדברים ואנחנו עוברים על התיקים.

<יוסי פריינטה: ממוצע ענישה על יידוי אבנים, אחרי שכבר עברנו את כל המסכת, ועצרנו והשקענו ותפסנו והגישו - - -

מירי רגב: וראיות וזה.

<יוסי פריינטה: חברים, זה לא יהיה יותר מ-3-4 חודשים על יידוי אבנים.

מירי רגב: אז למה שלא עוד פעם הוא יידה אבנים?

<יוסי פריינטה: בואו נשים את הדברים על השולחן, למה אנחנו הולכים סחור סחור?

<יוסי פריינטה: רמת הענישה היום היא לא יותר מ-3, 4, 5 חודשים על יידוי אבנים.

<יוסי פריינטה: חבר'ה, זו המציאות האמיתית.

<יוסי פריינטה: עכשיו, אם אחד כזה היה מקבל 5 או 6 שנים, אני אומר לכם, זה היה משנה את התמונה.

<יוסי פריינטה: אז הבעיה היא לא המשטרה ולא הפרקליטות.

<יוסי פריינטה: אני חושב שפה כן יש לוועדה הזו את הכוח לשנות את החקיקה.

<יוסי פריינטה: אני יודע שעובדים עכשיו על חוק בנושא של יידוי אבנים, מנסים לשנות את זה.

<יוסי פריינטה: אני יודע, אני מקווה שזה יהיה מהר מאוד - - -

<שגיא אופיר: בחקיקה יש לשופטים - - - 20 שנה.

<יוסי פריינטה: כן, אבל ברגע שיהיה חוק ספציפי ליידוי אבנים, אני חושב שזה יעזור.

<יוסי פריינטה: למרות שגם היום, התמונה שנתנו פה ורמזו על זה, סיכון חיי אדם בנתיב תעבורה זה 20 שנה.

<יוסי פריינטה: האם אנחנו מקבלים 20 שנה על מישהו שזורק אבן בנתיב תעבורה?

מירי רגב: לא.

<יוסי פריינטה: אנחנו לא מקבלים גם חצי שנה.

<יוסי פריינטה: זו המציאות של היום וזה פוגע בהרתעה.

משה זלמן פייגלין: איך הגדרת את זה?

משה זלמן פייגלין: ללא ברירת - - - חוק שמגדיר בחוק מינימום ענישה.

<קריאה: היה כיוון של חוק כזה שמגדיר מינימום.

משה זלמן פייגלין: מירי, זה חוק שהוועדה צריכה לקדם מיד.

מירי רגב: נקדם.

מירי רגב: איפה היועץ המשפטי של הוועדה?

משה זלמן פייגלין: שלא תהיה בכלל ברירה לשופט.

מירי רגב: איפה עידו?

מירי רגב: עידו, אנחנו נקדם הצעת חוק של הוועדה בעניין הזה של ענישת מינימום.

<עידו בן-יצחק: רק קחו בחשבון, הנושא הזה של הבניית שיקול הדעת בענישה, שהוזכר פה קודם, הוא לא נולד בחלל ריק.

<עידו בן-יצחק: עלו הצעות לרף ענישה תחתון בכל מיני סעיפי חוק, בסופו של דבר מה שקודם לפני מספר שנים, הצעת חוק שהעיקרון שלה הוא קביעת מתחמי ענישה שקובעים את השיקולים מתי מפחיתים, מתי מעלים.

משה זלמן פייגלין: טוב, מסתבר שזה לא עבד, השופטים לא הבינו את הרמז.

<עידו בן-יצחק: אני לא יודע אם זה עבד או לא - - -

משה זלמן פייגלין: אז אנחנו נפגע בשלטון החוק.

מירי רגב: טוב, הבנו.

<עידו בן-יצחק: חבר הכנסת פייגלין, אני מגדיר מה היה, אני אומר - - -

משה זלמן פייגלין: אני מודה לך על ההבהרה, זה לא עבד.

משה זלמן פייגלין: אז אם זה לא עבד - - -

מירי רגב: פייגלין, הבנו מה שאתה אמרת - - -

<עידו בן-יצחק: אין לי ויכוח איתך, תקדם איזה חוק שאתה רוצה, אני מסביר את הרקע.

מירי רגב: בבקשה, מר פריינטה.

<יוסי פריינטה: אני חייב להתייחס לנושא הזה.

<יוסי פריינטה: אני חושב שזה נושא מאוד חשוב שצריך לקדם אותו ושהוא פוגע ביכולת ההרתעה שלנו כמשטרה.

<יוסי פריינטה: על זה אין ויכוח.

<יוסי פריינטה: אני רוצה להתייחס לדברים שנאמרו שלא על פי סדר חשיבות, אבל אני רוצה כן להתייחס.

<יוסי פריינטה: אמרתי את זה גם בסיור עצמו, עם עובדות אי אפשר להתווכח, אין לנו גם כוונה להתווכח עם עובדות.

<יוסי פריינטה: עד ה-2 ביולי מתחילת שנה פחות או יותר אני אומר, הייתה לנו ירידה ביידויי אבנים בירושלים אל מול שנה קודמת, איכשהו עוד לא הגענו למצב של היום.

<יוסי פריינטה: ב-2 ביולי, זה כן התחיל פה בירושלים, כי אנחנו עוקבים אחרי המספרים יום יום ורואים את מה שקורה פה, מהרצח של הנער אבו חדייר וההלוויה שהייתה, זה המשיך אל תוך הרמדאן ומה שעשינו אל מול האוכלוסייה בעקבות צוק איתן וכמובן מבצע צוק איתן.

<יוסי פריינטה: ראינו פה עלייה דרמטית במספר אירועי הפרות הסדר בירושלים.

<יוסי פריינטה: אז הסרטים שמאיר פה הראה, אמרתי קודם, הם כאין וכאפס, יש לנו סרטים במשטרה שאם אתם תראו עם מה התמודדנו כאן בחודשיים האחרונים, כמשטרה, אני מדבר על מאות של פורעים שמנסים לפגוע בבתי היהודים, מנסים לפגוע.

<יוסי פריינטה: זה שנים לא היה בירושלים.

<יוסי פריינטה: זה לא איזה שהיא קטטה שיצאה משליטה, זו פגיעה מכוונת בבתי יהודים על ידי מאות פורעים שמנסים לפגוע בבית יונתן, בבית הדבש, בבית החושן, בבית אורות, בקדמת ציון, בנוף עציון, במקביל בכל הזירות - - -

<קריאה: בשער הפרחים.

<יוסי פריינטה: בשער הפרחים, בעיר העתיקה, במקביל.

<יוסי פריינטה: במקביל בכל הגזרות הללו.

<יוסי פריינטה: זה מאות של אנשים.

מירי רגב: מה זה אומר?

מירי רגב: שהם לא מפחדים.

מירי רגב: שהם יכולים לעשות מה שהם רוצים.

<יוסי פריינטה: את לוקחת את זה ל - - -

מירי רגב: אני לוקחת את זה למה שזה.

מירי רגב: איך אמרת?

מירי רגב: אנחנו הרי לא מתווכחים על המציאות.

מירי רגב: המציאות היא שהם לא מפחדים.

<יוסי פריינטה: אני אומר, זו המציאות שחווינו אותה בחודשים יולי-אוגוסט כאן בירושלים, עם אירועים מאוד מאוד מאוד קשים.

<יוסי פריינטה: אני רוצה לחזור ולהגיד מה שאמרתי קודם לגבי הנחישות וזה חזר, גם את אמרת את זה וגם אמרו אחרים.

<יוסי פריינטה: רבותיי, כמשטרה, אני מניח, מטבע הדברים, שיש גם לנו הרבה דברים לשפר ולתקן ולהפיק לקחים.

<יוסי פריינטה: מטבע הדברים, אנחנו לא מושלמים ויש לנו גם אצלנו בעיות שאנחנו צריכים לתקן ולשפר והיו פה מקרים שהוזכרו, דרך אגב, שידענו לבוא ולהגיד לאותם תושבים 'טעינו', גם זה קורה.

<יוסי פריינטה: אבל אני חושב שלבוא ולהגיד שמשטרת מחוז ירושלים או שוטרי מחוז ירושלים לא נחושים והם לא חותרים למגע, אתם באמת עושים עוול פה לאלפי שוטרים ומתנדבים ושוטרי מג"ב שעושים פה עבודת קודש ביום יום והגנו, אני אומר לכם, הגנו בגופנו על אותם בתים באותם חודשים סוערים, שעוד לא נגמרו, דרך אגב, ותיכף אני אגיע להמשך.

<יוסי פריינטה: הגנו על אותם בתים ולבוא להגיד שאנחנו לא נחושים ולא חותרים למגע, זה פשוט לא מדויק ולא נכון.

<יוסי פריינטה: 107 שוטרים נפצעו בחודשיים האלה, אלה מספרים חסרי תקדים, נפצעו מזיקוקים, מאבנים ומבקבוקי תבערה.

<יוסי פריינטה: מעל 700 עצורים בחודשיים.

<יוסי פריינטה: מי שמבין בעבודה משטרתית יודע מה זה 700 עצורים בחודשיים?

<יוסי פריינטה: רבותיי, בחודשיים של עבודה.

<יוסי פריינטה: אין שום מחוז במשטרת ישראל שמתקרב, לא ל-700, ל-100 עצורים בחודשיים.

<יוסי פריינטה: בחודשיים של עבודה 700 ומשהו עצורים, מעל 200 כתבי אישום ובקשות למעצר עד תום ההליכים.

<יוסי פריינטה: רבותיי, זו עשייה מאוד טובה של המשטרה ושל מערכת אכיפת החוק בנושא הזה.

<יוסי פריינטה: זה לא מספיק.

<יוסי פריינטה: כי הבעיה עדיין לא נפתרה, אנחנו לא מתחמקים.

<יוסי פריינטה: ודרך אגב, התפקיד שלי ושל השוטרים שלי להחזיר את השקט לירושלים ולתת תחושת ביטחון לתושבים.

<יוסי פריינטה: אני לא מתחמק מזה, אני לא מנסה למצוא פה - - - זה התפקיד שלי ושל האנשים שלי, אבל בואו נשים את הדברים על השולחן.

<יוסי פריינטה: היו פה אירועים חריגים ביותר ששנים לא היו בירושלים.

<יוסי פריינטה: רבותיי, בליל אל קאדר, ביום חמישי, אני עמדתי פה כמפקד המחוז, עם 42 מוקדי הפרות סדר רב זירתי בירושלים.

<יוסי פריינטה: אתם יודעים על מה אני מדבר?

<יוסי פריינטה: 42 מוקדים שבכל מוקד כזה יכולים להיות 50 או 100 פורעים ויש מוקדים גם של 1,000 פורעים.

<יוסי פריינטה: כל שוטרי היסמ"ג של משטרת ישראל היו פה בירושלים איתנו כדי לעזור לנו.

מירי רגב: אולי צריך להביא את השופטים לראות את זה.

<יוסי פריינטה: רבותיי, היו פה אירועים מאוד מאוד קשים.

<יוסי פריינטה: ולמרות כל מה שאני אומר ולמרות האירועים הקשים, אני חושב שבסוף - - -

מרדכי יוגב: מפקד המחוז, תרשה לי - - -

מירי רגב: לא, מוטי, לא.

מירי רגב: אני מבקשת - - -

מרדכי יוגב: תרשה לי, צריך גם להביא צבא ברגעים כאלה לירושלים.

<יוסי פריינטה: רבותיי, אני חושב - - -

מרדכי יוגב: קצת כומתות אדומות בסמטאות העיר העתיקה - - - שקט.

<יוסי פריינטה: חברים, אני אומר, אנחנו לא מתחמקים מכל האירועים שהיו פה.

<יוסי פריינטה: תאמינו לי, כשהאירועים האלה מתרחשים מי שנמצא בחוץ ומי שמגן ומי שעוצר זה האנשים האלה שיושבים פה מסביבכם, המפקדים שלי, ואני, ולא אף אחד אחר.

<יוסי פריינטה: ואני עדיין חושב, אם אני לוקח את החודשיים הקשים האלה שהיו פה, וכשאני מסתכל על התמונה הכוללת ואני רואה שבסוף בסוף בסוף לא היו פה הרוגים, לא מצד היהודים ולא מצד התושבים שהתפרעו פה, לא היו הרוגים.

<יוסי פריינטה: לאחרונה, לצערי - - -

<קריאה: היו.

<יוסי פריינטה: אני אומר לצערי לאחרונה היה הרוג אחד, שכרגע זה נמצא במח"ש, אני לא יכול להתייחס לזה.

<יוסי פריינטה: אבל זה היה הפיגוע, אני מתייחס להפרות הסדר שהיו, לא לפיגוע.

<יוסי פריינטה: לכן אני אומר שלא היו פה הרוגים, רבותיי.

<יוסי פריינטה: וזה באמת באמת עבודה מקצועית מאוד של השוטרים שהיו פה.

<יוסי פריינטה: האירועים לא גלשו החוצה.

<יוסי פריינטה: מי שהסתובב פה, גם ביולי אוגוסט בירושלים, לא הייתה השפעה על העיר ירושלים, על כל העיר, אנשים הסתובבו בירושלים ברחוב יפו והיו פה אירועים והכול התקיים כרגיל.

<יוסי פריינטה: לא נחסמו צירים ראשיים בירושלים.

<יוסי פריינטה: זה לא השפיע.

<יוסי פריינטה: הבעיה שלנו הייתה, ואני אומר עוד פעם, הגנה על בתי היהודים.

<יוסי פריינטה: זאת המשימה, דרך אגב, הראשונה שאני הגדרתי לאנשים שלי, עם כל המשימות שהיו לי פה.

<יוסי פריינטה: המשימה הראשונה בראש ובראשונה, הגנה על בתי היהודים, כי אנחנו מודעים לחובתנו, לחובה שלנו לעשות את זה.

<יוסי פריינטה: וכשמסתכלים על התמונה הכוללת כולה, אני רוצה להגיד ככה, אנחנו עדיין לא התגברנו על האירועים.

<יוסי פריינטה: ראינו את זה ואנחנו רואים את זה כל יום.

<יוסי פריינטה: בוא נגיד ככה, המסות הגדולות, ההתפרעויות הגדולות של מאות אנשים שמנסים לפגוע בבתי היהודים ורעולי פנים שמסתערים מכל הכיוונים, זה כבר לא קיים.

<יוסי פריינטה: היום אנחנו מתמודדים עם אירועים של יידויי אבנים כמו שנשמע פה לגבי צוקי עיסאוויה, עם אירועים של יידויי אבנים במוקדים כאלה ואחרים, עם זריקת בקבוקי תבערה.

<יוסי פריינטה: עכשיו זה כבר חוליות, אני קורא לזה פח"ע, רבותיי, אלה פיגועים לכל דבר, מבחינתי.

<יוסי פריינטה: אלה חוליות של מפגעים, שניים-שלושה שמגיחים מאיזה סמטה, זורקים לאיזה בית יהודי, או לאיזה רכב, או לכיוון השוטרים ונמלטים מהמקום.

<יוסי פריינטה: אנחנו יחד עם שירות הביטחון הכללי מטפלים באותן חוליות.

<יוסי פריינטה: וכמו שהשיא של האירועים שהיו ביולי אוגוסט ירד ודעך, והיום אנחנו מתמודדים בשיטה אחרת עם אירועים מסוג אחר, אני משוכנע שאם אנחנו נמשיך לגלות נחישות ואנחנו נמשיך לטפל במוקדים כמו שאנחנו מטפלים היום, אני מקווה ומעריך שבתקופה הקרובה אנחנו נוכל להחזיר את הביטחון גם למתיישבים היהודים ולהחזיר את השקט לרחובות העיר ירושלים.

<יוסי פריינטה: אין פתרון של קסם, רבותיי.

<יוסי פריינטה: אם הייתי פופוליסט עכשיו הייתי אומר לכם ומבטיח הבטחות.

<יוסי פריינטה: אין פתרון קסם, יש פה בעיה קשה, מורכבת, מסובכת, אנחנו עושים כמיטב יכולתנו להביא לפתרון, אני יודע שזה לא מספיק טוב כרגע, אני שומע את התושבים האלה, לא היום בישיבה אצלך, מירי, אני שומע אותם כמעט כל יום, אני מדבר עם בניטה באמצע הלילה ואני מדבר עם מתי באמצע הלילה ואני מדבר עם כל המתיישבים, אני והאנשים שלי, אני מדבר כי אני מבין את המצוקה שלהם, כי אני מבין את הבעיה שלהם, ואנחנו באמת כמשטרה עושים הכול כדי להחזיר את הסדר ואת הביטחון לתושבי ירושלים.

<יוסי פריינטה: אני לא נכנס פה להגדרות מהגדרות שונות, אני אומר שזאת המשימה שלנו, אנחנו לא מתחמקים מזה.

<יוסי פריינטה: ברור לי שלצורך העניין אני צריך פה תגבור של כוחות.

<יוסי פריינטה: אני כבר דיברתי עם המפכ"ל, דיברתי עם השר שהיה פה שלשום, עשינו פה סיבוב באותם אתרים שהיום היינו, באותם מקומות ביקרתי עם השר וביקשתי מהמפכ"ל תגבור של כוחות לירושלים ואני הולך לקבל תגבור של כוחות לירושלים וביחד עם הכוחות הנוספים אני יכול להבטיח לכם שאנחנו נעשה הכול כדי להחזיר את הסדר על כנו.

<יוסי פריינטה: צריך לזכור שבתקופה הזו של החודשיים האלה מחוז ירושלים הפעיל פה אמצעים כמו שלא הפעלנו הרבה מאוד שנים אחורה.

<יוסי פריינטה: אנחנו הפעלנו פה, רבותיי, 90 טון של בואש, במהלך של חודשיים.

<יוסי פריינטה: בואש זה החומר המסריח הזה שאנחנו - - - אני מניח שגם הרחתם.

<יוסי פריינטה: 70 טון של בואש.

<יוסי פריינטה: אנחנו ירינו פה מעל 7,000 כדורי ספוג, רימוני הלם והרבה מאוד אמצעי אל הרג שהפעלנו במהלך החודשיים האחרונים.

מירי רגב: מה בעניין הסובה?

<יוסי פריינטה: ראש העיר אמר שהוא יתייחס לזה.

מירי רגב: ראש העיר תיכף יתייחס לזה, אבל זו בעיה גם בטיחותית שאתה - - -

<יוסי פריינטה: אבל אנחנו לא יכולים לקבוע לעשות משהו ב - - - זאת אומרת אנחנו בתיאום עם העירייה - - -

מירי רגב: לא, אבל אתה יכול להגיד שמבחינה ביטחונית, מבחינת אישית, בן אדם נוסע רוורס, הוא לא יכול להסתובב שם.

<יוסי פריינטה: יש שם בעיה של תשתיות ואני מציע שנשאיר את זה ל - - - יש שם כל מיני דברים ש - - -

מירי רגב: גם חוקי התכנון והבנייה לא מאשרים בנייה בלתי חוקית, אתה יודע.

ניר ברקת: אני אתייחס לזה.

ניר ברקת: אני אסביר.

<יוסי פריינטה: לסיום, אני לא רוצה להרחיב יותר, אני חושב שיש לנו כרגע משימה בירושלים, אנחנו מודעים לכובד האחריות, אנחנו מודעים למצוקה של התושבים ואנחנו באמת באמת עושים הכול כדי לנסות להחזיר את הביטחון והשקט לתושבי ירושלים.

<יוסי פריינטה: אני אומר שזה לוקח זמן, זה לא כזה פשוט, זה לא איזה פרק בסרט CIS שב-40 דקות הם פותרים את הכול.

<יוסי פריינטה: זאת לא המציאות, המציאות הרבה יותר מורכבת, הרבה יותר מסובכת ואנחנו עושים את הכול כדי באמת להחזיר את השקט לרחובות.

<יוסי פריינטה: ואני חוזר פעם אחרונה לדבר שהכי חשוב לי, להגיד שהשוטרים של ירושלים לא נחושים זה להטעות את הציבור, להגיד שהשוטרים לא חותרים למגע, זה להטעות את הציבור.

<יוסי פריינטה: את היית איתנו בביקור לילה אחד, הסתובבת איתנו ברחובות וראית, שוטרי ירושלים הם שוטרים לוחמניים, שוטרי ירושלים הם שוטרים נחושים, שוטרי ירושלים הם שוטרים מסורים.

<יוסי פריינטה: הלוואי והרעיון שלך לתת תוספת לשוטרי ירושלים יתממש - - -

מירי רגב: מענק הבירה.

<יוסי פריינטה: הלוואי שזה יתממש, אבל הבעיה היא לא שוטרי ירושלים, הבעיה היא כרגע שאנחנו צריכים תוספת של שוטרים לכאן ואני אשמח מאוד כמובן לקבל תוספת של שוטרים כדי להציב את כל הדברים שדיברתם על המקומות הנייחים.

<יוסי פריינטה: תבינו, אם אני עכשיו לוקח את השוטרים ומציב אותם במקומות נייחים, ויש לי הרבה מקומות נייחים בירושלים שהייתי רוצה להציב בהם שוטרים, זה יבוא על חשבון השוטרים שנמצאים בחוץ ומטפלים באירועים.

<יוסי פריינטה: אי אפשר לעשות גם את זה וגם את זה.

<יוסי פריינטה: אני אשמח מאוד שיהיו לפי 10, 15, 20 עמדות ברזל שבהם 24/7.

<יוסי פריינטה: חבר'ה, זה המון שוטרים.

<יוסי פריינטה: אני לא יכול לקחת מהקיים, שגם היום חסר לי, ולהציב במקומות הנייחים.

<יוסי פריינטה: את האיזון הזה - - -

משה זלמן פייגלין: זאת המשמעות - - - המשמעות של ההבנה שיש כאן מצב אסטרטגי חדש, היא - - -

מירי רגב: בסדר, אבל הוא לא קובע את הכוחות שלו, צריך ללכת לשר, השר הוא הבעיה.

מירי רגב: צריך להביא את השר לפה.

<יוסי פריינטה: לכן אני אומר שהמטרות האמיתיות - - -

מירי רגב: ישר הוא קפץ.

מירי רגב: שמע השר, ישר היועץ המשפטי שלו - - -

מרדכי יוגב: - - - סיירת דובדבן וגם - - -

מירי רגב: נביא את בני גנץ שינאם פה את נאום הכלניות.

מירי רגב: בסדר?

<יוסי פריינטה: לסיום אני רוצה להגיד שאני חושב שהכיוונים שאני רואה אותם כמפקד המחוז, באמת באמת ענישה מרתיעה מאוד בנושא של יידוי אבנים תעזור לנו מאוד להחזיר את ההרתעה לרחובות ירושלים, אני כן חושב שתוספת של שוטרים, תגבור של שוטרים לאור המצב החדש, אני כרגע מטפל בזה אל מול המפכ"ל, יסייע לנו להחזיר את השקט עוד יותר מהר ממה שאנחנו יכולים לעשות לבד.

<יוסי פריינטה: אני חושב שהדברים האלה ביחד יחזירו לנו את השקט לרחובות ירושלים.

<יוסי פריינטה: זאת התקווה שלי.

<יוסי פריינטה: תודה.

מירי רגב: מאה אחוז.

מירי רגב: תודה רבה לך.

מירי רגב: ראש העיר, דיברנו קודם על שיטור עירוני.

מירי רגב: אני אמורה לאשר בשבוע הבא מספר ערים של שיטור עירוני, עם מאטצ'ינג מסוים של ראש העיר, רשימה ארוכה של ראשי ערים שבאמת נלחמת להיות חלק מהשיטור העירוני.

מירי רגב: אני רוצה להבין למה ירושלים לא נכללת בשיטור העירוני ובכלל במזרח ירושלים למה לא מתגברים עם כוחות עירוניים את המשטרה.

מירי רגב: והסטודנטיות.

ניר ברקת: אני רוצה להתחיל בקושי הגדול שיש לי ולממ"ז לשמוע את הסיפורים האישיים של ירושלמים שנקלעו למצוקה בכלל, לא רק בקיץ הזה.

ניר ברקת: מאוד מאוד קשה לשמוע את הסיפורים האישיים.

ניר ברקת: הקיץ הזה היקפי הפרות הסדר שהיו בירושלים לא דומה לכלום.

ניר ברקת: אתם צריכים להבין שלהתמודד עם מקרה אחד או תריסר לא דומה למאות.

ניר ברקת: אני גם חושב שאני פטור מלהסביר שנכנסנו לקיץ הזה, לסבב האלימות האחרון, עם אתגרים עירוניים קיימים יותר מיומיים-שלושה.

ניר ברקת: אני תיכף אתייחס קצת יותר במפורט לנושא של תכנון ובנייה וההשלכות שלו.

ניר ברקת: אני מסכים עם חלק גדול מהחברים על ההשלכות המורכבות במיוחד של בעיות התכנון ובנייה בעיר.

ניר ברקת: אני רוצה להבהיר שהקיץ הזה היו לנו היקפי הפרות סדר שאנחנו לא מכירים ועם אפיונים חדשים יחסית שמחייבים חשיבה מחודשת על ההיערכות המשולבת של כולנו.

ניר ברקת: אני מתכוון בעיקר למסה הגדולה של תקיפת בתי יהודים בשכונות במזרח העיר.

ניר ברקת: מה בעצם מטרתם של זורקי האבנים?

ניר ברקת: מטרתם לגרום ליהודים לברוח, להפחיד, לרצוח, לפגוע.

ניר ברקת: זו מטרתם.

ניר ברקת: אני גם לפעמים שומע באוזן המוזיקלית שלי אנשים שאומרים, למה לא?

ניר ברקת: למה לא נקפל את הבניין פה, או את הבניין שם?

ניר ברקת: למה לא נעשה את זה?

ניר ברקת: אני רוצה להגיד אמירה נחרצת וברורה, בוודאי ובוודאי שזכותם של יהודים לגור איפה שהם רוצים, בעולם, בניו יורק, ברמת עמון, בביירות ובוודאי ובוודאי שבכל מקום שהם יחפצו לגור באופן חוקי בירושלים.

ניר ברקת: אין שום סיכוי בעולם שאני, העירייה, ולשמחתי הרבה גם המשטרה והמדינה, לא נוותר על הזכות של התושבים לגור איפה שהם רוצים, בקדמת ציון, בבית יהונתן, בכל מקום שהם ירצו.

ניר ברקת: אנחנו נבקש ונדרוש שזה יהיה באופן חוקי כמובן, ונגן בחירוף נפש על זכותם לחיות ולגור בירושלים.

ניר ברקת: זו אמירה שהיא אקסיומה, אין עליה עוררין.

ניר ברקת: מצד שני אנחנו מודים, איך אמר הממ"ז?

ניר ברקת: את העובדות אנחנו מכירים, אי אפשר להתווכח איתן, שאנחנו רחוק מהמציאות שהיינו רוצים להיות בה, במיוחד בקיץ הזה עם ההחמרה.

ניר ברקת: אני רוצה להגיד פה מילה טובה על המשטרה ועל כל המערכת בכלל.

ניר ברקת: גיליתי נחישות חסרת תקדים של מפקד המחוז עם גיבוי מוחלט של המפכ"ל וקצינים אמיצים שחוצצים בינם לבין האתגרים ככל שהם יכולים.

ניר ברקת: אני גם מדבר עם החברים, עם מתי, עם דוד, עם בניטה, עם אריה, ואני יודע והם יודעים, אלה האנשים הנחושים ביותר שאני מכיר ועל כך אני מוריד את הכובע, כולל הנשים הנחמדות מבית יהונתן ומקדמת ציון וכל מקום.

ניר ברקת: אני מוריד את הכובע בפני הנחישות שלכם, אני יודע שעם בהגעתכם לכאן לספר את הסיפור האישי הקשה אתם דוגמה ומופת לנחישות מה היא, ואנחנו צריכים לעשות, במסגרת היכולות שלנו, ואני מיד אפרט את המגבלות שלנו גם ומה הוועדה יכולה לעשות, אנחנו נעשה כל מה שאנחנו יכולים וצריכים להיות פה מתוחכמים ולא תמיד מה שנראה פשוט הוא הדבר האפשרי או לחליפין ההיפך.

ניר ברקת: המשטרה יודעת היטב מה עומד מולה, אני חושב שאנחנו מדברים לא רק על גידול בהיקפי הכוחות, אנחנו מדברים גם על הצורך לשנות את תורת הלחימה, את התו"ל, כי יש לנו כאן אתגר גדול והתו"ל הזה מחייב לא רק את המשטרה, אני מסכים עם מחלקת הפרקליטות ושותפות עם בתי משפט.

ניר ברקת: חבר'ה, מי שמחפש את הגורם האשם, זה כולנו, כולנו ביחד, אף אחד שלא יברח מאחריות, כי איך אמרה הגברת שם?

ניר ברקת: היא רוצה תוצאה ואתן צודקות, אנחנו מחויבים לפעול ולשנות ולהתגבר ולהשתפר עד שתבוא התוצאה.

ניר ברקת: יש לנו סדרה של רעיונות שאנחנו דנים.

ניר ברקת: מירי, אני לא בטוח שזה השולחן הנכון לדון ברעיונות, את חלקם אנחנו שואבים מהשטח, חלקם מגיעים מהמשטרה, חלקם מאיתנו.

ניר ברקת: אנחנו צריכים לדון ולראות, כולנו מודעים לפער הזה.

ניר ברקת: לכן אני קודם מברך על ההתכנסות הזאת, היא התכנסות נכונה וטובה.

ניר ברקת: אני רוצה לנצל את הבמה לומר עוד שני משפטים.

ניר ברקת: החוסן בירושלים, שלא תתבלבלו, כמו שמדינת ישראל הייתה חסינה והפגינה חוסן במלחמה בדרום, ככה תושבי ירושלים.

ניר ברקת: הם יודעים מצד אחד לבוא ולהציג פערים אבל אני רוצה לומר לכם שאנחנו התעקשנו כולנו, כמה שאפשר יותר מהר, לחזור לשגרה למרות הכול.

ניר ברקת: כי הרי מה המפגעים והפרות הסדר מנסים לעשות?

ניר ברקת: לשבש לנו את החיים, ואם נציג שחיינו השתבשו, אז הם השיגו חלק ממטרתם וזה יביא להם עוד אנרגיה ועוד חמצן.

ניר ברקת: אם באמת יוצאים, לצערנו הרב כמו שיצא לא מעט בדלת מסתובבת מחוץ לבתי משפט והם מתחזקים, אז יש להם יותר עוצמה.

ניר ברקת: אם הם יראו שאנחנו מתקפלים אז תהיה להם יותר עוצמה.

ניר ברקת: ככל שיהיה לנו חוסן עירוני ככה נתגבר יותר מהר על העניין.

ניר ברקת: זה עוד חלק מהפתרון, זה כמובן לא כל הפתרון.

ניר ברקת: אני שותף לביקורת של המשטרה על אנשי הרכבת הקלה.

ניר ברקת: זה נכון שהם, לצערנו הרב, חוטפים אבנים.

ניר ברקת: אני הייתי בא ואומר, חברים, גם אם חוטפים אבנים, תודה לאל הרכבת מוגנת ואנחנו רוצים להחזיר את הביטחון של התושבים לנסוע והמשטרה שומרת עליה.

ניר ברקת: נכון שלפעמים זורקים אבנים אבל זו לא סיבה לא לנסוע ברכבת וזו לא סיבה לא להמשיך לנסוע בכביש 420 שזרקו עליו אבנים, כי אם לא ניסע אז הם יגיעו לעוד מקומות, ואם לא ניסע ברכבת אז זה יגיע למקומות נוספים.

ניר ברקת: בפסיכולוגיה של ניהול התהליכים בעיר ירושלים מקובל עליי לחלוטין לדון בבעיות, לא להתעלם מאף אחת מהן, אבל במקביל אנחנו צריכים לדעת לשדר ולהיות מחוסנים, להכיר את האתגרים הגדולים שיש לנו והפער הוא גדול מאוד יחסית לאיפה שאנחנו היינו רוצים להיות.

ניר ברקת: זו ירושלים שלנו ובחיים לא נוותר עליה ועם כל הכאב, ירושלמים לא רוצים לעזוב את העיר, אם כבר, אז ההיפך ואנחנו כאן לנצח.

ניר ברקת: אני רוצה להתייחס לתכנון ובנייה.

ניר ברקת: כשנכנסתי לפני חמש שנים וחצי לעירייה ביקשתי דאטה, מידע.

ניר ברקת: היו רשומות לנו במערכת של העירייה רק 39,000 יחידות דיור של ערבים, אל מול 160,000 יחידות יהודים.

ניר ברקת: מי שמכיר את הסטטיסטיקה בעיר, אמורים להיות בין 60,000 ל-70,000 בתים רשומים בארנונה.

ניר ברקת: חברים, ניחוש שלי, כי אני מכיר את המאטריה, יש לנו כ-30,000 מבנים לא חוקיים במזרח ירושלים.

ניר ברקת: אני לא יודע אם אתם קולטים את המספר הזה.

ניר ברקת: כשצריך לטפל לא ב-2-3 ספציפיים, ב-30,000, זו הירושה שקיבלתי, צריך לחשוב טיפה יותר מחוץ לקופסה בשביל להתמודד עם האתגר.

ניר ברקת: כשמסתכלים על תכנית מתאר ירושלים, שהיא לא סטטוטורית, אבל רובנו משתדלים לפעול לפיה, כל הפוליגונים היהודים, כל האזורים היהודים, תוכננו, אף פוליגון במזרח העיר של שכונות ערביות לא תוכנן.

ניר ברקת: אפרופו ריבונות בעיר ירושלים, בושה וחרפה.

ניר ברקת: אנחנו הובלנו לפני שלוש-ארבע שנים שתי תב"עות חשובות מאוד, לאחת מהן אני רוצה להתייחס במיוחד, זה סילואן התיכונה.

ניר ברקת: סילואן התיכונה, זו אותה שכונה שתיכף אני אומר מי גר שם, אז היו 657 מבנים.

ניר ברקת: מישהו יכול לנחש, מי שמכיר שלא יאמר, מירי, את יכולה לנחש כמה יש עם רישיון מסודר?

ניר ברקת: מתוך ה-657.

מירי רגב: אפס?

ניר ברקת: שישה-שבעה.

ניר ברקת: זאת אומרת רק לאחוז אחד מהמבנים יש רישיון.

ניר ברקת: הפרקליטות שומעים את זה?

ניר ברקת: אחד, 1%.

ניר ברקת: משום מה לפניי בא מי שבא ואמר שהוא רוצה לטפל.

ניר ברקת: טיפלו, יש תיקים משפטיים רק ל-12% מהמבנים, זאת אומרת ל-87% מהמבנים אין טיפול, ברור שהם לא חוקיים, אין תיק משפטי, ומתוך ה-72 החליטה הפרקליטות לטפל רק בארבעה.

ניר ברקת: שאלתי מה ההיגיון?

ניר ברקת: אולי נתקוף את זה קצת יותר מערכתי כמו שאנחנו רוצים בכל העיר?

ניר ברקת: אחד מהארבעה היה בית יהונתן ושאלתי למה בחרתם דווקא את הארבעה האלה, את זה לאטום, שאוטמים, אגב, רק בתים של מחבלים, ואת השלושה - - - למה רק שלושה מתוך ה-657?

ניר ברקת: זה צדק, זה נראה לכם סביר?

ניר ברקת: אתם חושבים שאם תפתרו את זה כל בעיות המזרח התיכון ייפתרו ובעיות ירושלים ייפתרו?

ניר ברקת: ודרשתי והעברנו בוועדה לתכנון ובנייה המקומית של עיריית ירושלים תב"ע חדשה.

ניר ברקת: התב"ע מאפשרת לעבור משתי קומות לארבע קומות, יש לנו רק 21 מבנים מעל ארבע קומות, אחד מהם זה בית יהונתן, שלתפיסתי צריך לקבל דין כמו כל שאר הבתים האחרים.

ניר ברקת: עד ארבע קומות אנחנו רוצים לאפשר הסללה ולהתחיל לטפל ולאפשר לקחת את הבתים הבלתי חוקיים ולגופו של עניין לראות מה עושים איתם, מביאים אותם כריבון לאשרור ברמה כזו או אחרת, לבדוק להם את כל הצרכים, חלילה שלא ייפול בניין, להתייחס אליהם בצורה הוגנת, כמו שאנחנו צריכים כיהודים לגויים או לכל מי שגר שם.

ניר ברקת: אוקיי, התכנית הזאת עברה בוועדה לתכנון ובנייה בהנהלת העיר עם אפס מתנגדים.

ניר ברקת: לא יודע אם אתם מבינים, הייתה לנו תכנית אחת של גן המלך שהתנגד לנו אחד מהשמאל, יש לנו תכנית של ערב סוואחמה שהעברנו, שהתנגדו שניים מהימין, אבל אנחנו רוצים להתחיל לתכנן את השכונות באחריות מלאה.

ניר ברקת: התכנית הזאת תקועה שלוש שנים, היא עברה תנאי סף בוועדה המחוזית לתכנון ובנייה, עד שהיא לא עוברת בתכנון ובנייה בוועדה המחוזית היא לא סטטוטורית, אנחנו לא יכולים לפעול שם, העירייה לא יכולה לפעול שם, אנחנו לא יכולים לשדרג את הכבישים, לתת רישיונות לבתים.

ניר ברקת: אנחנו מנועים מלפעול באזור שהסטטוטוריקה שלו היא איומה ונוראה.

ניר ברקת: אם דבר אחד אני מבקש מהוועדה הזאת, תאפשרו לנו פעם אחת ולתמיד להעלות תכנון של שכונה מהרגישות ביותר בעולם שהעברנו בוועדה המקומית עם אפס מתנגדים.

ניר ברקת: היא פותרת את כל הבעיות של בית יהונתן, בעזרת ה', את כל הבעיות של 650 ואני לא יודע כמה עוד מבנים שיש שם, ואנחנו יכולים להיות הוגנים וישרים ולהתחיל לפתור את הבעיות.

ניר ברקת: מה הבעיה שלנו?

ניר ברקת: אני התעקשתי ואני אמשיך להתעקש על זכותם של תושבים בבית יהונתן לגור שם עד חורמה, כולל, לא נעים, קיבלתי שלוש נזיפות מהיועץ המשפטי לממשלה על העניין הזה, שלא הייתי מוכן להפלות אותם לרעה.

ניר ברקת: אבל היום, כשאנחנו צריכים לשדרג את כל הכבישים בשכונת סילואן התיכונה יהיה לא פשוט מבחינה סטטוטורית קלאסית, כשכל השכונה מחכה לאישור בוועדה המחוזית לטפל דווקא בכביש שמגיע לבית יהונתן, אלא אם כן זו בעיה שבאמת אי אפשר לפתור אחרת באמצעות חירום וביטחון ואני לא בטוח - - -

מירי רגב: קודם כל אני רוצה להגיד לך שאני ממש מעריכה את זה ואני מאוד מאוד שמחה על מה שאתה אומר, על הוועדה המחוזית.

מירי רגב: חוץ מזה אני אזמין אצלי דיון רק על העניין הזה עם הוועדה המחוזית, חד וחלק כדי לתת גיבוי למה שאתם העברתם בוועדה המחוזית.

ניר ברקת: חד משמעית.

ניר ברקת: אחרי הוועדה המחוזית אין בעיה לשים סובות וכבישים והכול.

מירי רגב: אני בטוחה, אבל כרגע כרגע יש בעיה אמיתית שם.

מירי רגב: היינו שם, זו בעיה אמיתית לחיי אדם.

מירי רגב: זה באמת פיקוח נפש.

ניר ברקת: אז שתחליט המשטרה שאין דרך אחרת.

ניר ברקת: מירי, אולי אפשר לחזור חזרה לרכב שהיה קודם, אני לא נכנס לכל הפתרונות שם - - -

מירי רגב: כן, אבל אז היא לא תוכל לגור שם, כי - - -

ניר ברקת: אני לא אמרתי דבר כזה.

ניר ברקת: זה לא הדיון, זה לא המקום, בוועדת הפנים, אני לא חושב שיש לכולנו את כל הכלים לדון.

מירי רגב: לא, זה כן המקום.

מירי רגב: זו ועדת הפנים שמפקחת על העירייה, על משרד הפנים, מפקחת על המשטרה, על המשרד לביטחון פנים, ורוצה לוודא שיהודים שגרים שם יוכלו לנסוע לשם ביום יום.

מירי רגב: אני אומרת לך, אני באמת מקבלת את כל מה שאתה אומר, אבל יש לנו בעיה בטיחותית.

משה זלמן פייגלין: ניר, אני הזדהיתי לחלוטין עם כל דבריך עד שפתאום קלטתי שהכול מוביל לכך שאי אפשר לספק את הסובה הזו ואני לא מבין מה הקשר.

ניר ברקת: בשמחה רבה, כל הנחיה שייתן לי הממ"ז בנושא הזה, כביטחון - - -

מירי רגב: כן, זה מה שאני אומרת.

ניר ברקת: אגב, אם זה רק חירום וביטחון, אז לא צריך את העירייה.

מירי רגב: אבל העירייה צריכה לבצע את זה.

ניר ברקת: אם אתם רוצים שאנחנו נעביר את התהליך סטטוטורי, חברים, יש לנו אתגרים בסדר גודל יותר גדול.

ניר ברקת: עכשיו אני גם רוצה להעלות עוד דגל אחד חשוב.

ניר ברקת: אני כן מציע לעשות את הדיון, זה לא הפורום, מפקד המחוז, התושבים, משרד הבינוי והשיכון שאחראי על האבטחה שם, ולבחון האם הדרך היחידה זה לייצר שם סובה.

ניר ברקת: אני אומר לכם, אני יודע מה זה יעשה בעולם, אני יודע, יש פוטנציאל לא קטן שזה יפתח עוד פעם סוגיות שאני לא חושב שזה הזמן לדון בהן.

ניר ברקת: אני חושב שאם אפשר יהיה לפתור את האתגר הביטחוני, שלזה אנחנו מחויבים, בדרך אחרת שהיא לא בהכרח להתמודד עם הסטטוטוריקה כפי שאתם מציעים כאן, אני בוודאי אתמוך.

ניר ברקת: או לחליפין, אם יבוא מפקד המחוז ויאמר נטו נטו ביטחוני שצריך לעשות את זה, האמינו לי, לא צריך את העירייה - - -

מירי רגב: ניר, מחר הוא ייסע לאחור, ראינו פה תמונות - - -

ניר ברקת: המשטרה יודעת לעשות כל דבר בלי עירייה.

ניר ברקת: ואגב, אני אתמוך.

ניר ברקת: או לחליפין, כל דרישה של המשטרה ממני התשובה היא שחד משמעית אנחנו נלך על זה.

מירי רגב: אז אני מבקשת ממך, הממ"ז, לאור התמונות שראינו כאן, של הרכב הזה שהוא לא יכול להסתובב, שהוא נוסע לאחור ובמקרה - - -

ניר ברקת: אבל אולי יש עוד רכב.

ניר ברקת: נו באמת, חבר'ה - - -

מירי רגב: אין.

מירי רגב: אני אומרת לך, אין.

ניר ברקת: מירי, לא, זה לא מקובל.

מירי רגב: מיכאל, בבקשה, משרד השיכון והבינוי.

ניר ברקת: נו באמת, הרכב יקבע אם אנחנו עושים סטטוטוריקה?

ניר ברקת: נו באמת.

מירי רגב: אבל אני אומרת לך.

ניר ברקת: זה לא נראה לי סביר.

<מיכה מרש: ניסינו כמה רכבים, בגלל המשקל של הרכב, בגלל שהוא ממוגן ירי, אז דיברנו על זה - - -

ניר ברקת: אז אולי יש פתרונות אחרים, אני לא התעמקתי בסוגיה.

<מיכה מרש: במצב הזה, לפי דרישות המשטרה, שהם רוצים שניכנס במוגן ירי זה הרכב היחידי ש - - -

מירי רגב: הלוואי.

מירי רגב: אם יש לך פתרון אחר בהתאם למה שהמשטרה אומרת.

מירי רגב: אני אומרת לך שאם לא הייתה כאן בעיה של חיי אדם לא הייתי מעלה את זה אצלך.

מירי רגב: אני לא רוצה לפתור בעיית תכנית מתאר, בעיה אמיתית שאתה רוצה לטפל בה ברמה המערכתית, באמצעות הסובה.

מירי רגב: לא מתכוונת לפתור את זה, אבל אני אומרת לך שאני הייתי שם מספר פעמים - - -

ניר ברקת: אבל אל תגררו אותנו - - -

מירי רגב: לא רוצה לגרור אתכם לזה, אבל יש בסוף בעיה.

מירי רגב: תשמע, אני שמעתי את זה מאחותו של רס"ן בניה ז"ל שחיה שם והיא בהריון, אנחנו שומעים את זה פה מ - - -

ניר ברקת: מירי, יש לנו עוד הרבה אתגרים, יש לא מעט אתגרים דומים.

מירי רגב: חבל, יש לנו בעיה אמיתית שם, שממ"ז ירושלים ייתן פתרון.

מירי רגב: אם אתה רוצה להכניס אותם עם רכב אחר, בבקשה, אבל אם זה התנאי שלו לחיי אדם, לביטחון חיי אדם והרכב לא מסוגל להסתובב ואז הוא ייסע לאחור ואז הוא ידרוס ילד ערבי, אז מה נגיד?

מירי רגב: יהודים דורסים ערבים בבית יהונתן?

מירי רגב: הרי זה מה שבסוף יקרה, אני רואה כבר את הכותרת למחרת בעיתון.

ניר ברקת: אני לא בטוח שזה הפורום לדון בכל הפתרונות הטקטיים.

ניר ברקת: אני כן רוצה שייצא מכאן שכולנו בתובנה העמוקה, אחת, שאנחנו מחויבים לתושבים, אנחנו מחויבים להם וצריך למצוא פתרונות בצורה כזו או בצורה אחרת, ככל שניתן שלא יגרמו לנו מהומות מיותרות.

ניר ברקת: אני כן מבקש באותה הזדמנות, אם היינו מאשרים את אותה תב"ע כבר לפני שלוש שנים, לפני שנתיים, לפני שנה, אז לא רק הבעיה הזאת נפתרת, נפתרות לנו בסדר גודל אחר, ליהודים וללא יהודים בתוך השכונה, בעיות ברמה אחרת.

ניר ברקת: אני מאוד מתוסכל - - -

מירי רגב: מאה אחוז.

<קריאה: זו הנחיה של ראש הממשלה לא להפקיד את התכנית הזאת בוועדה המחוזית.

<קריאה: אנחנו גם תומכים בתכנית של ראש העיר - - -

מירי רגב: אנחנו נביא את זה לדיון, אבל אין קשר בין זה לבעיה ביטחונית אמיתית כרגע, שיש שם לתושבים לנסוע.

משה זלמן פייגלין: אמר עכשיו ראש העיר שהמלצה של המשטרה הוא מיד מאשר, אז בואו - - -

ניר ברקת: כן, אבל הפתרון לא בהכרח צריך להיות סובה.

<קריאה: איזה פתרון יש?

<קריאה: תגיד עכשיו על השולחן איזה פתרון יש.

<קריאה: תגיד עכשיו.

ניר ברקת: אני לא אגיד עכשיו.

<קריאה: שלא נרוץ אחריך.

ניר ברקת: אני לא אגיד עכשיו.

מירי רגב: רגע, אתה לא תרוץ אחרי אף אחד.

מירי רגב: ברגע שיש ועדה ומרגע שראש העיר אמר שכל מה שקשור לחיי אדם בהיבט בטיחותי אני פועל על פי החלטת הממ"ז, הממ"ז ייתן לי פתרון.

מירי רגב: אם אין סובה, בבקשה שימצא פתרון אחר.

מירי רגב: אבל העיקר שיהיה כאן

מירי רגב: פתרון שאמא לחמישה ילדים תוכל להגיע הביתה בשלום ולהסתובב שם בלי לנסוע לאחור, להיתקע בילד ערבי ואז יאשימו אותנו.

ניר ברקת: מירי, ברשותכם, אני גם מבקש מכם, חברים, אל תעשו את זה כזה פשוט.

ניר ברקת: ומחר בבוקר צריך אוטובוס להעביר שם, אז עכשיו נבנה - - -

<קריאה: איזה אוטובוס?

<קריאה: על מה אתה מדבר?

ניר ברקת: לא, אולי מחר בבוקר יהיה - - -

מירי רגב: לא, אבל תראה, היא עדיין לא הביאה עשרים ילדים, היא לא הביאה גם חמישים.

ניר ברקת: הלוואי שתביא.

מירי רגב: אבל עוד לא, בינתיים היא מדברת רק על חמישה.

משה זלמן פייגלין: יש כאן בעיה טכנית בטיחותית, דנו עליה כאן בוועדה - - -

מירי רגב: נכון, משה, אנחנו נפתור אותה.

מירי רגב: חברים, אני רוצה רגע לסכם מספר דברים.

מירי רגב: קודם כל אני רוצה להגיד שהבעיה במזרח ירושלים, הבעיה הביטחונית במזרח ירושלים היא לא בעיה של המשטרה וגם לא של ראש העיר, היא בעיה של הממשלה כולה ושל ראש הממשלה ושל כל השרים, כדי שבמדינת ישראל, בירושלים, בירתנו המאוחדת, יהיה ביטחון.

מירי רגב: כי אם בירושלים לא יהיה ביטחון, שהיא בירתנו, זו בעיה גדולה מאוד לאיך אנחנו נראים לא רק בעיני עצמנו אלא גם בעולם.

מירי רגב: לכן זו הבעיה של הממשלה כולה לתת פתרון ולתת ביטחון במזרח ירושלים.

מירי רגב: זה לא סוד, הוועדה אינה שבעת רצון ממה שראינו פה ואמרנו את זה.

מירי רגב: אמרנו את זה לאורך כל הסיור.

ניר ברקת: מישהו כן, אגב?

מירי רגב: לא, אבל אני מדברת בשם הוועדה כרגע ואנחנו כרגע סיור של הוועדה.

מירי רגב: אנחנו לא שבעי רצון, אנחנו חושבים שאנחנו צריכים לעשות פה יותר וצריכים להביא כאן למצב ביטחוני אחר ולא למצב הביטחוני הזה שהוא בלתי נסבל במזרח ירושלים, בגבעה הצרפתית, על הרכבת הקלה.

מירי רגב: זו מציאות בלתי אפשרית שאנחנו לא רוצים שהיא תימשך.

מירי רגב: אני שמחה לגבי האמירות שאומר כאן הממ"ז, אבל תיכף צריך לעשות גם כאן השלמה של דברים.

מירי רגב: אני לא אגיד שאין כאן חתירה למגע, כי אני לא רוצה לפגוע בשוטרים, אין לי שום כוונה לפגוע בשוטרים, אני יודעת ואני רואה מה אתם עושים פה, מה עשיתם בדרום במהלך מבצע צוק איתן, אבל כן נדרשת נחישות יותר גדולה שלכם להיכנס לתוך, לא הכפרים, השכונות, להיכנס לתוך השכונות, לעשות יותר מעצרים, להראות יותר נוכחות משטרתית ונוכחות של מג"ב וכשאנחנו נימצא שם אז זה יעביר מסר, אין כאן אנשים שהם מעבר לחוק.

מירי רגב: מה שאסור ליהודי לעשות אסור לערבי לעשות והפוך.

מירי רגב: אני בעד שנחיה כאן בשלום, אני אמרתי את זה גם השבוע כשביקרתי בטייבה עם הוועדה, כדי לדבר על האלימות ועל הרצח המזעזע של מנהל בית הספר.

מירי רגב: אין שום כוונה, ההורים שלי באו ממרוקו, אנשים שחיו בשלום עם מוסלמים, יהודים ומוסלמים לאורך שנים, אז שאף אחד לא ילמד אותנו מה זה לחיות עם מוסלמים, אבל המוסלמים והערבים שחיים פה צריכים להבין שיש כאן חוקים של מדינת ישראל וכולם צריכים לכבד את החוקים האלה ואסור לנו לפחד.

מירי רגב: לא פרקליטות שתהיה צוואר בקבוק, לא שופטים שיבינו מה קורה פה ויהיו מנותקים מהעם ולא משטרה, כחולי המדים שצריכים להיכנס לכל מקום שצריכים להיכנס, וכן, מה לעשות, שוטרים ייפגעו.

מירי רגב: חיילים נהרגו כדי להגן על הדרום, מה לעשות?

מירי רגב: אז לא היינו נכנסים, כי חס וחלילה ייהרגו חיילים?

מירי רגב: ברור לחלוטין שכשיש נקודות מגע שוטרים יכולים להיפגע - - -

ניר ברקת: אבל אין בעיה כזאת של נחישות של המשטרה.

<יוסי פריינטה: אין גם בעיה של עצורים.

<יוסי פריינטה: מקודם דיברתי על 700 ומשהו עצורים, דבר חסר תקדים.

מירי רגב: ניר, צריכה להיות כאן יותר נוכחות של משטרה ושל מג"ב בצירים המרכזיים.

מירי רגב: מה שעשה פה הממ"ז בעניין של המעצרים שהיו בעיסאוויה, לא יכול להיות שסטודנטיות לא מסוגלות ללכת שם בלילה ומרגישות מוטרדות, זה מצב שהוא בלתי אפשרי.

מירי רגב: אנחנו צריכים לתת להם תחושה, לא רק תחושה, אלא שכל אזרח במדינה הזאת יכול להסתובב איפה שהוא רוצה.

מירי רגב: זאת בירתנו.

מירי רגב: עכשיו אני יודעת והקמת מרחב קדם, אין ספק שהשינוי שהוא הביא כאן, ואתה הבאת את זה יחד עם המפכ"ל, הוא שינוי מבורך, אבל עכשיו צריכים לראות איך הכספים שמדינת ישראל הבטיחה למרחב קדם לא יבואו בעוד שלוש או ארבע שנים, אלא עכשיו.

מירי רגב: פה בעניין הזה אני קוראת לשר, וזה יהיה כתוב כאן, להקדים את העברת הכספים למרחב קדם מבעוד שלוש שנים לכמה שיותר מהר.

מירי רגב: הרי אלה כספים שיועדו לטובת העניין הזה.

מירי רגב: גם הקצאת כוח אדם גדול יותר לירושלים.

מירי רגב: מה לעשות, ירושלים, איך אמרנו?

מירי רגב: זה תמיד היה בצבא, תמיד פחדנו מאיו"ש, שחס וחלילה יהיה ירי לכיוון אחד המסגדים, כי אמרנו שזה יהיה ירי טקטי שהופך לבעיה אסטרטגית כלל עולמית.

מירי רגב: תמיד דאגנו מזה, תמיד כשהיינו בהערכות מצב זה אחד הדברים שעלו, כשאני הייתי דוברת ושמעתי את זה במו אוזניי מספר פעמים, אותו דבר כאן.

מירי רגב: כאן בעיה טקטית אחת קטנה יכולה להביא אותנו למשהו בינלאומי שאנחנו לא רוצים שיקרה ולכן צריך להשקיע כאן יותר כוחות.

מירי רגב: וצריך כאן כן לתגמל את שוטרי ירושלים וצריך לתת כאן מענק בירה, ובעניין הזה אני אלחם, יחד עם ועדת הפנים ועם חברינו בוועדת הכספים, כי יש לנו חברים בוועדה שהם גם חלק מוועדת כספים וגם ועדת פנים, אז אנחנו יודעים איך לעבוד עם האוצר, נכון?

מירי רגב: אנחנו יודעים לעבוד, מה מעבירים, מה לא מעבירים, מה כן מעבירים, נעשה סדרי עדיפויות.

מירי רגב: בעניין של מענק בירה צריך להעביר כאן מסר, שהשוטרים בירושלים עובדים לא פחות קשה מאיו"ש, עם הבעיות שיש באיו"ש ועם הרגישות באיו"ש, ולתגמל אותם כאן בהתאם.

מירי רגב: אני עוד לא יודעת מי השר שיפתח את מושב החורף בוועדת הפנים, אבל אני מבטיחה שאם זה יהיה השר לביטחון פנים הוא יצטרך לתת תשובות מאוד ברורות בעניין של ירושלים ומזרח ירושלים.

מירי רגב: אנחנו נודיע את זה כמובן מראש וניתן מספיק זמן הרתעה, שלא יהיה לו סיור ולא יהיה לו הערכת מצב ולא יהיה לו משהו אחר, אבל אנחנו נבקש תשובות ברורות מהשר, שאני יודעת שהוא גם שם לו את זה למטרה, בדיוק כמו שהוא שם למטרה את צמצום הנשק במגזר הערבי.

מירי רגב: אבל זה לא מספיק לשים למטרה, צריך לשים כמטרה וצריך לראות איך אנחנו כמחוקקים יכולים לסייע לו בזה ואיך הוא גם מול השרים בממשלה מביא לכאן את כוח האדם שזקוקים לו.

מירי רגב: כי אני בטוחה שיוסי עושה את כל מה שהוא יכול במתיחת הכוחות שלו, ואני הייתי פה בערב ט' באב, הלב שלי נכמר שבגלל הפיגוע בבוקר בירושלים אנשים לא הגיעו לכותל בערב ט' באב.

מירי רגב: זה נורא ואיום.

מירי רגב: לא יכול להיות שיהודים לא יגיעו לירושלים להתפלל בגלל בעיות בטיחות ואסור לנו לחזור לתקופות הנוראיות האלה.

מירי רגב: אנשים צריכים לעלות לירושלים, לשמוח בירושלים, לבוא לכל הפרויקטים שאתם עושים והפסטיבלים.

מירי רגב: כי ככה זה, כי כך נכון שיהיה.

מירי רגב: אז כפי שאמרתי אנחנו נקיים דיון עם השר - - -

ישראל אייכלר: חודש תשרי עכשיו, מגיעים עכשיו - - -

מירי רגב: תיכף נדבר גם על זה, קיימנו על זה גם דיון עם אבי, ממ"ר דוד.

מירי רגב: אז בעניין כוח אדם, בעניין הקדמת התקציב ובעניין מענק הבירה, אלה שלושת הנושאים שאני מבקשת להעביר להתייחסות השר, כולל התייחסות שלו אם נזמן אותו לפתוח את המושב בוועדת הפנים.

מירי רגב: נושא אכיפה.

מירי רגב: אני אומרת את זה ודיברתי על זה גם עם היועמ"ש, גם עם רז נזרי, גם עם שי ניצן.

מירי רגב: התחושה שלי שהמערכת המשפטית מנותקת ממה שקורה.

מירי רגב: אבל ברור, אם ציפי לבני רוצה להביא הצעת חוק על יידוי אבנים, כשאנחנו צריכים עכשיו לריב איתה לא על מינימום ענישה אלא איך היא קוראת לזה?

מירי רגב: הבניית שיקול הדעת, אז אחרי חודש הוא ישוחרר.

מירי רגב: אין מה לעשות.

מירי רגב: עם כל הכבוד לציפי לבני.

מירי רגב: אז צריך להגיד את האמת.

מירי רגב: אז המערכת המשפטית לא נותנת כאן גיבוי אמיתי, לא למשטרה ולא לביטחון אמיתי של תושבים בירושלים.

מירי רגב: אני גם אכתוב מכתב ואני גם מזמנת אותם, את כל הנהלת בתי המשפט, עם השופטים, עם היועמ"ש, עם פרקליט המדינה, המפכ"ל כמובן שילווה יחד עם ממ"ז ירושלים, השר לביטחון פנים, שיבואו לעשות איתנו פה ביקור.

מירי רגב: הכנסת תזמן אותם לביקור, ועדת הפנים, שיראו מה קורה פה בעיניים.

מירי רגב: מה, זה צריך לקרות רק במקומות ששופטים גרים שם?

מירי רגב: רק חס וחלילה אם יקרה משהו לשופט, אז ייזכרו שיש משהו?

מירי רגב: מערכת המשפט צריכה לתת מענה לאזרחי המדינה הזאת, לא כל היום לפסול לז'נווה.

מירי רגב: מה לעשות, לא כולם יקבלו את פרס נובל לשלום.

מירי רגב: בסופו של דבר מערכת המשפט צריכה לתת הגנה פה, לתושבים שלנו ולטפל בערבים וביהודים שהם פועלים בניגוד לחוק אותו דבר, אבל לטפל.

מירי רגב: לא יכול להיות מצב שילדים זורקים אבנים והמערכת המשפטית לא באה לתת לנו מענה, לעזור לנו לתת מענה למשטרה, להגיד לנו 'מחוקקים, בואו נעשה דבר כזה ואחר'.

מירי רגב: אבל כאילו זה לא עסק שלכם.

מירי רגב: המשטרה תרדוף אחריהם, שוטר רודף אחרי ילד בן 9, זה בושה, זה הרי בושה.

מירי רגב: אז עוד לאן נגיע?

מירי רגב: אם אנחנו נוותר על מזרח ירושלים אנחנו נוותר על ירושלים ובסופו של דבר נוותר על תל אביב.

מירי רגב: לא, אין דרך אחרת, בכל מקום שאנחנו נמצאים בו אנחנו צריכים לדאוג לזה שיהיה שקט ביטחוני ומערכת אכיפת חוקים ברורה ושופטים שמבינים את המצוקות שהתושבים נמצאים בהן.

מירי רגב: הוועדה תביא ומקבלת כאן את המלצתו של ידידי פייגלין, הייעוץ המשפטי של הוועדה, עידו ומירי, יכינו לנו הצעת חוק של ועדת הפנים בעניין מינימום לענישה של יידוי אבנים.

מירי רגב: או שאנחנו נצטרף להצעת החוק הממשלתית ונצליח להשפיע עליה.

מירי רגב: עד ה-2 באוקטובר, אם אני לא טועה, אמר לי רז נזרי, שהיועץ המשפטי לממשלה ביקש התייחסויות גם לתזכיר חוק של הממשלה על יידוי אבנים.

מירי רגב: אני מבקשת גם להביא את ההצעות שלנו.

<עידו בן-יצחק: לא, ועדות של הכנסת לא מגישות התייחסויות לתזכירי חוק, הדרך שלהן להתייחס להצעות חוק היא ברגע שהן מגיעות אליהן - - -

מירי רגב: אבל אנחנו רוצים מראש - - -

דוד אזולאי: אז ניזום חקיקה פרטית.

מירי רגב: אנחנו ניזום חקיקה פרטית, אבל אני כן רוצה - - - תראה, בסוף אני לא רוצה לעתור כנגד המדינה כעותרת ציבורית, נכון?

מירי רגב: עשינו את זה כבר וניצחנו את משרד הפנים ואת השר בעניין באר טוביה.

מירי רגב: תראה, יש לנו כוחות, אז אני אומרת ככה - - -

<עידו בן-יצחק: נכון, הדרך של הוועדה לפעול היא באמצעות חקיקה, אבל להעביר הערות - - -

מירי רגב: אוקיי, אבל בואו נשלח מכתב, משום שאנחנו הרי גם בהידברות עם רז נזרי, נשלח מכתב מסודר ליועמ"ש מה אנחנו חושבים שהצעת החוק צריכה לכלול.

<עידו בן-יצחק: זה משהו שאני צריך להעלות הלאה.

<עידו בן-יצחק: ועדות של הכנסת לא פונות בענייני תזכירי חוק, כי החוק מגיע אליהן בסופו של דבר ואז הן משפיעות עליו.

דוד אזולאי: מירי, אני מציע שאנחנו, ועדת הפנים, כל חברי הוועדה, ניזום חקיקה פרטית וזה יניע אותם לקבל החלטות.

מירי רגב: בסדר, זה מה שאומר עידו.

מירי רגב: אז אל"ף, אנחנו נעשה את זה, אבל בי"ת, אני גם אוציא מכתב לרז נזרי בעניין של מה שעלה כאן ומה המינימום שאנחנו רוצים שהתזכיר הממשלתי יתייחס אליו.

מירי רגב: אני רוצה גם לקבל הצעה מהיועמ"ש, יפעת, בעניין ענישה של הורים לקטינים.

מירי רגב: תביאו לנו רעיונות, יש אצלכם אנשים מאוד יצירתיים במערכת המשפטית, בכלל אנשים יצירתיים.

מירי רגב: אנחנו נשמח לשמוע רעיונות לענישה של הורים לקטינים מה אנחנו עושים.

מירי רגב: מצד אחד אי אפשר לעצור קטינים, מצד שני מישהו צריך לשלם את המחיר על זה שאותם קטינים זורקים אבנים, אז תבואו עם איזה רעיון בעניין הזה.

מירי רגב: אני גם מבקשת מהפרקליטות שתעביר לנו דוח על מספר התביעות המשפטיות נגד מבצעי הפרות סדר ופעילות פח"ע, מה ביקשתם להטיל, מה הוחלט בבית המשפט ומספר הערעורים שלכם.

מירי רגב: זה כמובן כתוב לפרקליט המדינה.

מירי רגב: אני רוצה, יואל, היועץ המשפטי של המשרד לביטחון פנים, לשקול את כל סוגיית השיטור העירוני בירושלים.

מירי רגב: מזרח ירושלים, לא ירושלים.

מירי רגב: אנחנו מאשרים בשבוע הבא את כל השיטור העירוני, לא אכפת לי שתעדכן אותי.

מירי רגב: לא את הכול, את 15 הערים שאתם הבאתם, סוף סוף נאשר את זה אחרי אי אילו - - - אבך אנחנו נאשר את זה.

מירי רגב: בואו נבחן את העניין של שיטור עירוני במזרח ירושלים, זה נושא שצריך לבחון אותו.

מירי רגב: משטרה.

מירי רגב: היועץ המשפטי לממשלה שלח לי מכתב תשובה בעניין הנפת דגלים של חמאס, חיזבאללה ודאעש, שיש לאכוף את זה.

מירי רגב: אז לא רק במשחקי סכנין ובית"ר ירושלים, אלא איך אתם אוכפים את ההנחיה הזאת לאחר שיצאה נשמתי מול היועץ המשפטי לממשלה ויצאה סוף סוף כזאת הנחיה.

מירי רגב: בואו נראה בסוף גם מה בתי המשפט כמובן - - - העונשים שיהיו, אבל אתם צריכים היום כל דגל של חמאס, דאעש, חיזבאללה, פשוט להוריד.

מירי רגב: לאכוף את ההנחיה של היועמ"ש.

מרדכי יוגב: רשות פלשתינית במוסדות ממלכתיים - - -

מירי רגב: לא, אש"ף, הוא אמר שזה בסדר.

מרדכי יוגב: לא, אמרתי על מוסדות ממלכתיים ומוסדות עירוניים.

מירי רגב: סובה.

מירי רגב: כפי שאמר כאן ראש העיר, אני מקבלת את מה שהוא אמר פה.

מירי רגב: אנא ממך, הממ"ז, תתערב בזה.

מירי רגב: התערבות שלך יכולה לפתור את הבעיה.

מירי רגב: חס וחלילה תיווצר שם איזה בעיה שאחר כך תיצור לנו סתם - - - אמר ראש העיר, מה שאתה תנחה אותו הוא יעשה מבחינת הבטיחות, אז אנא תנחה אותו כדי שסוף סוף נפתור את בעיית הסובה.

מירי רגב: הטרדות הסטודנטיות.

מירי רגב: קודם כל אני שמחה שנפגשת עם הסטודנטיות, לא ידעתי, הממ"ז.

מירי רגב: אתה רואה, אתה עושה עוד כמה דברים טובים לקהילה.

מירי רגב: אני שמחה.

מירי רגב: צריך באמת לוודא ולעקוב אחרי התלונות שלהם, שהם ירגישו יותר נוח להסתובב פה בלי שיהיה להם ניסיון של הטרדות.

מירי רגב: אני חושבת שזה חשוב.

משה זלמן פייגלין: אולי שוטרות פיתיון, או דברים כאלה.

מירי רגב: עזוב, אני לא רוצה להיכנס להיבט המבצעי, הוא יודע מה לעשות.

<יוסי פריינטה: עשינו.

מירי רגב: בנושא הוועדה המחוזית בעניין התב"ע.

מירי רגב: מנהלת הוועדה, אני מבקשת להעביר מכתב מסודר למשרד הפנים, ללוקר, ולקבל תשובה עד תחילת המושב, ואם לא, אנחנו נקיים על זה דיון, אם הם אוהבים את זה ואם הם לא אוהבים את זה.

ניר ברקת: זה לא יעזור.

מירי רגב: אני לא יודעת, אמרו לי שגם בגיור כל מיני דברים לא יעזרו מול ציפי לבני ובינתיים הצלחנו לא רע.

מירי רגב: חודש ימים הצלחנו לדחות איזה הצעה שתבוא לממשלה.

מירי רגב: נראה.

מירי רגב: זימון להנהלת בתי המשפט.

מירי רגב: אנחנו נוציא להם זימון מסודר לביקור, כולל להביע את מה שאנחנו מרגישים בהיבט של מערכת המשפט.

מירי רגב: חברי הוועדה, אני רוצה לשקול איתכם, לא נקיים על זה החלטה כרגע, הקמת ועדת משנה בעניין מזרח ירושלים.

מירי רגב: אני לא רוצה להכניס עוד ועדה מפקחת על הממ"ז, אנחנו הקמנו כמה ועדות בנושאים שונים, אני רוצה לשקול את זה, אני רוצה גם להתייחס בעניין הזה גם עם השר ובסוף אני אקבל את ההחלטה.

מירי רגב: אני לא רוצה להתערב להם פה בעבודה במזרח ירושלים, אני רוצה שתהיה כאן איזה שהיא ועדה שעושה סדר.

מירי רגב: אומרים לי כאן אנשים, אנשים שהם תורמים גדולים מחו"ל, יהודים, רוצים לבוא לבקר את המשפחות שלהם ולא יכולים להגיע להר הזיתים, זה דבר שהוא לא יעלה על הדעת.

מירי רגב: לא יעלה על הדעת, אין כזה דבר בעולם.

מירי רגב: אני אשקול הקמת ועדת משנה, אני אחשוב על זה יחד איתכם.

מירי רגב: ובסופו של דבר אני רוצה להגיד לך, הממ"ז, אני יודעת שאנחנו לכאורה, המפגשים בינינו הם מפגשים שאנחנו באים ומעירים הערות על הר הבית, לקראת חגי תשרי שעשינו דיון וקיימנו דיון ואני מקווה, בעזרת ה', שבראש השנה, ביום כיפור, בסוכות, יהודים יצליחו לעלות להר הבית, יצליחו להקים במזרח ירושלים סוכות בלי שהם ייפגעו.

ישראל אייכלר: גם בכותל שיצליחו.

מירי רגב: וגם בכותל.

מירי רגב: כמו שאנחנו מכבדים את חגי הנוצרים וחגי המוסלמים וברמדאן היה לי חשוב שגם מרקם החיים של המוסלמים לא ייפגע, חשוב שגם מרקם החיים של היהודים לא ייפגע.

מירי רגב: אני מקווה שבחגים הקרובים באמת נצליח לממש את זה ואני יודעת כמה מאמצים אתה עושה.

מירי רגב: אני לא רוצה שישתמע שאנחנו נפגשים רק בהיבטים האלה של החיכוך, אבל אנחנו חייבים, כוועדה מפקחת, לשים את הדברים על השולחן, לעסוק בהם, לשאול את השאלות, לקבל את התשובות.

מירי רגב: חלק אנחנו אוהבים, חלק אנחנו לא אוהבים, חלק נתערב ברמה חוקתית, חלק נתערב ברמה סיעתית, של השרים השונים בקואליציה.

מירי רגב: אני רוצה להגיד לך שאני מעריכה את העבודה שלך, אני מעריכה את העבודה של הקצינים שלך - - -

דוד אזולאי: לא אני, זה אנחנו.

מירי רגב: אני זה הוועדה, כל מה שאני אומרת כאן זה ברמת הוועדה, כי אחרת הם יכולים להצביע ולהפיל את הסיכום הזה.

מירי רגב: זה לא קורה במועצת עיר, אבל זה קורה כאן בוועדת הפנים.

מירי רגב: אנחנו מעריכים את העבודה שלכם, אנחנו יודעים שאתם פועלים, אנחנו רק דורשים שיעשו יותר, שתחושת הביטחון תהיה יותר חזקה כאן במזרח ירושלים.

מירי רגב: ולהגיד לכם באופן חד וברור, אנחנו חברי הכנסת מרוב סיעות הבית לא נוותר על ירושלים, ירושלים היא עיר הבירה שלנו, מאוחדת, של מדינת ישראל, של העם היהודי שרוצה לחיות בשלום עם המוסלמים, אבל זאת בירתנו ואנחנו נעשה את הכול כדי לחזק אותה.

דוד אזולאי: אם אשכחך ירושלים תשכח ימיני.

מירי רגב: תודה רבה לכולם.