ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 19, פרוטוקול מספר 102, 2014-09-03 10:00

יואל רזבוזוב: הוא נמצא על כל מטוס?

<יצחק גת: לא, כל מטוס מיועד למשימה.

<יצחק גת: זה לפי משימות.

<יצחק גת: אנחנו גם מכרנו בארצות הברית הרבה מאוד.

<יצחק גת: זה הפוד, אנחנו מספקים להם את זה בחיל האוויר האמריקאי.

<יצחק גת: אני מקווה שבקרוב נחדור לנייביז ולכוחות המיוחדים.

<יצחק גת: זה הפוד, אנחנו משפרים אותו כל הזמן.

<יצחק גת: הצרכים בעולם עולים וגדלים והוספנו לזה עוד יכולות, כי זה גם משתלב במערכת מודיעין - - - נגזרת של זה זו מערכת תצפית שפותחה כתוצאה מהיכולת הזאת וזה בדרך כלל בטיל ים - - - כשראיתם את החדירה שהייתה בזיקים וראו תמונות איך יורים עליהם, זה מהמערכת הזאת.

<יצחק גת: קיבלתם ברדיו את הצבע אדום.

<יצחק גת: זה מערכת מוקטנת שלה, אבל זה מסוג המערכת הזאת, שפזורה לאורך עזה.

<יצחק גת: ברגע שיוצא טיל, הוא קורא אותו גם באופטי וגם בחום, באינפרא אדום.

<יצחק גת: אנחנו יודעים לרשת בדיוק מאיפה זה יצא, אנחנו יודעים לחשב לאן זה הולך ואז נותנים צבע אדום.

<יצחק גת: זה סוג המערכת, היא פרושה לאורך הלבנון, היא פרושה ברמת הגולן.

יואל רזבוזוב: איך רואים?

יואל רזבוזוב: הוא מודד את הזווית ואת הגובה?

רינה פרנקל: זווית ומהירות?

<יצחק גת: הכול, הוא מודד מהירות וגובה והוא מודד את זמן הבעירה ולפי זה יודע לכוון לאן, ובהמשך עושים תהליך שיפור.

<יצחק גת: לאורך הזמן זה הולך ומשתפר.

יואל רזבוזוב: ואיפה החיישנים?

<יצחק גת: פה.

<יצחק גת: אלה המערכות שצופות.

<יצחק גת: זה קצת מוקטן, לכן זה נקרא מאמין קל.

<יצחק גת: יש מאמין בריבוע וזה מאמין קל.

<יצחק גת: זה סוג של המערכת של צבע אדום.

<יצחק גת: בעצם כל צבע אדום הוא נגזרת.

<יצחק גת: אני אעבור רגע ל - - - בשעות ה-70, אני עוד הייתי טס, את הניסויים הראשונים עוד הייתי משתמש.

<יצחק גת: התחילו בטילים שהראש שלהם זה ראש כזה, זה ראש שמרגיש את החום של המטוס והלכו והתפתחו בדורות.

<יצחק גת: בערך במלחמת יום כיפור הפילו כמה וממלחמת של"ג השנייה, בערך 50% מההפלות היו בטילים של רפאל, 50% בטילים מאמריקה.

<יצחק גת: מה שזה עושה, זה חש את טמפרטורת המטוס וברגע שזה נועל עליו אפשר לשגר.

<יצחק גת: זה פותח ללקוח זר בדרך כלל.

<יצחק גת: הטיל פה, הראש הוא מכ"מ והמכ"מ הזה, מה שהוא עושה, הוא קולט את המטוס ואפשר להחליט אם משגרים כזה או כזה.

<יצחק גת: זה בדרך כלל לטווחים יותר ארוכים וזה לטווחים יותר קצרים.

<יצחק גת: הטיל האמריקאי נקרא האמרם, זה נקרא דרבי.

<יצחק גת: חיל האוויר לא כל כך קנה את זה עד היום, אבל תיכף תראו - - - הטילים האלה.

<יצחק גת: אין היום הרבה קרבות אוויר.

<יצחק גת: כבר לא מפילים הרבה אווירונים, לעומת זאת יש הרבה שיורים מלמטה למעלה.

<יצחק גת: זו מערכת ש - - - לגיאורגיה מכרנו הרבה.

אברהם מיכאלי: בגלל זה הם כועסים עלינו.

<יצחק גת: נכון, אז שתדע שאלה הפילו.

<יצחק גת: בגלל זה הפסיקו לנו את הזה והפסקנו למכור.

<יצחק גת: אתם רואים שזה בעצם אותם טילים, מה שעשו להם זה בוסטר, חלק עומדים ב-90%, המכ"מ הוא מכ"מ של אלתא.

<יצחק גת: זה סוג של פתרון שאנחנו מכרנו לא רק בגיאורגיה, מכרנו בעוד מדינות ומכרנו גם להודו ויש עכשיו עסקה גדולה בעוד מדינה.

<יצחק גת: בסך הכול פרויקט שאני חושב - - -

אברהם מיכאלי: האוקראינים עכשיו מבקשים, אבל בסדר.

<יצחק גת: שיבקשו, אנחנו מאשרים, זה תלוי ב - - - עכשיו נעבור רגע לכיפת ברזל.

<יצחק גת: זה כיפת ברזל, זה הטיל של כיפת ברזל.

<יצחק גת: אתם רואים, יש פה כזה כשזה טס, יש פה שני ראשים, ראשים שרואים מכ"מ, כי בתנאי מזג האוויר לא רואים - - -

<עמית צימר: אוקיי, שני ראשים, אחד אלקטרו אופטי ואחד מכ"מי.

<עמית צימר: דרך אגב, יוליה שאלה אותי, כל הטילים זה אחד לאחד, זאת אומרת זה דגמים, אבל אלה הטילים אחד לאחד, בלי חומר הנפץ כמובן.

<עמית צימר: אז זה הטמי"ר, המיירט של כיפת ברזל, שבמנות הבאות שלו, לא עכשיו, חלק מהרכיבים שלו והייצור שלו יהיה גם בארצות הברית, כחלק מהסכם המימון שהם נתנו.

<עמית צימר: בנגלה הראשונה שהם נתנו הם לא ביקשו שום מה שנקרא תכולות עבודה, בשלב השני כן.

יואל רזבוזוב: והם יודעים לייצר?

<עמית צימר: הם יעשו חלקים שם, שזה חברת ריית'און, שהיא שותפה איתנו בנושא של שרביט קסמים, שזה פרויקט, כמו החץ, אמריקאי-ישראלי.

<עמית צימר: כיפת ברזל, הפיתוח היה כולו ישראלי, פה הפיתוח הוא משותף.

<עמית צימר: פה הכול היה ישראלי ורק תכולות העבודה עכשיו יהיו חלק שם.

<עמית צימר: אתם תהיו אחרי זה במפעל הייצור, אז אתם תוכלו לראות חלק מהקווים.

<עמית צימר: זה בעצם הטמי"ר.

<עמית צימר: מה שאנחנו רואים פה ליד זה נקרא ספייס.

<עמית צימר: בעברית זה - - -

יואל רזבוזוב: רק כמה שאלות.

יואל רזבוזוב: מה עלותו?

<עמית צימר: של המיירט?

יואל רזבוזוב: כן.

יואל רזבוזוב: זה תמיד 100,000 דולר, 50,000 דולר.

<עמית צימר: נכון, הוא נע בין 60,000 דולר ל-70,000 דולר, תלוי בראשים שלו, תלוי בראש האלקטרואופטי והמכ"מ, יש ביניהם הבדלי מחיר.

רינה פרנקל: איפה מובנית אלקטרואופטיקה?

<עמית צימר: פיזית היא נמצאת פה.

<עמית צימר: המערכת עצמה, עוד פעם, גם האלקטרואופטיקה וגם המכ"מי, זה הכול תלוי מזג אוויר.

<עמית צימר: המשחק ביניהם.

<עמית צימר: דרך אגב, האפשרות היום של המפעילים היא אוטומטית, בכלל המערכת יודעת לעבוד אוטומטית, אבל גם משיקולים מבצעים וגם משיקולים אחרים ההחלטה של הצבא היא מה שנקרא אדם בחוג, שלמפעיל עדיין תהיה האפשרות לבטל או להחליט על שיגור, למרות שהמערכת בנויה על זה שהיא אוטומטית, היא עובדת אוטומטית לגמרי, היא מזהה את האיכון, בונה תכנית יירוט ומשגרת את הטיל, לפי מה שהוגדר לה.

<עמית צימר: זאת אומרת מה שאתם שומעים, נפילה בשטחים פתוחים ודברים כאלה, זה הכול הגדרות של המערכת.

<עמית צימר: המערכת מחליטה על מה היא מגנה, היא בונה לעצמה ומשרטטת לו ואומרת לו שזה הרדיוס, 'פה אתם צריכים לפעול' והוא בונה לפי זה תכנית עבודה כשתכנית העבודה היא מאוד מאוד מהירה.

רינה פרנקל: כן, זה מהירות של שניות.

<עמית צימר: נכון, הוא יודע מה שבעבר, גם המתנגדים שדיברו על זה שהיא לא יודעת להתמודד עם מטחים, אז לפני שבועיים ראיתי שפרסמו ביוטיוב סרט שרואים אותו רץ על כמה מטחים, אז הוא יודע להתמודד עם למעלה מ-20 מטחים בו זמנית.

אברהם מיכאלי: אבל יורים כמה טילים.

<עמית צימר: יורים כמה טילים.

<עמית צימר: בעבר היה גם מה שקרוי שוט-שוט, שירו שני טילים, בתחילת דרכה של המערכת, היום בגלל האמינות הגבוהה הם יורים טיל אחד.

רינה פרנקל: אין יכולת ליצור מערכת חדשה שתוכל להפנות או לסובב את הטיל ולהפנות אותו לפני הנפילה למקום שהטיל יצא ממנו ושם להתפוצץ?

<יצחק גת: אני מציע הצעה יותר אחרת, לא יותר טובה.

<יצחק גת: שייתנו לנו לפגוע במקום שזה יצא.

<יצחק גת: אנחנו יכולים, עכשיו - - -

רינה פרנקל: לא, אבל זה הם יפגעו בעצמם.

רינה פרנקל: זה הקטע.

רינה פרנקל: לא אנחנו.

רינה פרנקל: אלא הם, הם מוציאים את הטיל והטיל חוזר אליהם.

<יצחק גת: יש לך אישור של יושב ראש של רפאל, אבל יותר מזה אני לא יכול להגיד לך.

יואל רזבוזוב: אבל לפגוע בהם אתה אומר שאפשר, למה אין - - -

<יצחק גת: מה שאני מרגיש זה ככה, כרגע בדיוק מה שביקשתי ממפקד חיל האוויר עכשיו, שיקרא לי ויגיד מה הציק לו, אבל יודעים איפה זה יצא.

<יצחק גת: המושג יודעים מאיפה זה יצא זה הרדיוס, זאת אומרת אם זה 100 מטר זה לא מספיק טוב, הרבה פעמים יודעים ברמה של דיוק גבוה.

<יצחק גת: אני לא הבנתי עד עכשיו, כי עוד לא הייתי בתחקירים, למה לא מיד שיגרו לשם.

<יצחק גת: בדרך כלל משיקולים הומינטריים.

<יצחק גת: בשבוע האחרון של המלחמה שינו משהו בהחלטות והתחיל להיות שם, כי אמרו, אוקיי, בסדר, יורים עם פצמ"רים על הקיבוצים ועל עוטף עזה - - -

רינה פרנקל: כן, ראינו את הבניינים הגדולים.

<יצחק גת: לא, אני לא מדבר רק על הבניינים, גם לירות על מרגמה שנורתה ממקום עם סביבה הומינטרית יותר קשה.

<יצחק גת: כשאתה יורה, אתה פוגע בזה, אבל אתה לא בטוח שאתה פוגע רק במשגר או רק את הזה.

<יצחק גת: את מבינה, אם משגרים מאזור בית חולים ואנחנו נפציץ שם - - -

רינה פרנקל: הצפיפות שם היא הגבוהה ביותר בעולם, אז - - -

<יצחק גת: אבל אם ישנו את הקריטריון ואפשר יהיה לפגוע ונגיד שייהרגו 10 איש, אפשר יהיה.

<יצחק גת: אבל זו בעיה של החלטה, התירו את הרסן רק בשבוע האחרון, קצת.

אברהם מיכאלי: ההיגיון אומר שמזל"ט רואה את השיגור.

<יצחק גת: לא.

<יצחק גת: למל"ט יש זווית צפייה לא גדולה.

<יצחק גת: הוא יכול לראות, אבל את השיגור רואים מהמאמין בריבוע או ממכ"מ.

<יצחק גת: את זה צריך להעביר למל"ט שיכוון לשם את המצלמה.

<יצחק גת: הרבה פעמים יודעים איפה השיגור, אבל אם רואים בדיוק איפה השיגור, אפשר גם דרך אגב תהליך אוחר, מה זאת אומרת?

<יצחק גת: היה שיגור, אנחנו מצלמים את השטח, מכוונים לשם את המצלמה ויודעים לתחקר לאחור מאיפה זה.

<יצחק גת: אבל לא תמיד רואים את השיגור.

<יצחק גת: הדור הבא שאתם מכירים ששמעתם, זה שרביט קסמים.

יואל רזבוזוב: כן, אלה טילים גדולים יותר.

<יצחק גת: זה הטמי"ר וזה הטיל, הוא יותר גדול.

<יצחק גת: הוא לא מאוד גדול.

<יצחק גת: זה הטיל.

<יצחק גת: המיוחד שבו, האחד, אתם רואים יש לו סידור של גרר נמוך, יש לו שפיץ כזה, יש לו מנוע יותר גדול, עוד דבר שיש לו שהוא חדש, שהוא לטווחים הרבה יותר רחוקים כי יש לו כאילו מנוע אחד אבל עם שלושה שלבים, יש תהליך האצה, שלב השיוט ושלב הפגיעה.

<יצחק גת: המיוחד מאוד בטיל הזה שהוא לא פוגע עם מרעום, כמו זה שאתם רואים שהוא מתפוצץ, הוא פוגע ישר בטיל, אז הוא צריך מרעום קטן.

<יצחק גת: בעצם אם מסתכלים על השכבות במדינת ישראל אז שכבה נמוכה זה הטיל הזה, שכבה בינונית תהיה הטיל הזה והשכבה השלישית והרביעית של חץ 2 וחץ 3, שהם יותר במלמ בתעשייה אווירית.

<יצחק גת: זה הסטאנר.

<יצחק גת: אנחנו עושים ניסוי מאוד מוצלח באוקטובר, האחרון, צריכים לעשות ניסוי בסוף נובמבר.

<יצחק גת: אחרי שזה מוצלח נראה כמה שאתם תאשרו כסף, אז אנחנו - - -

יואל רזבוזוב: הוא טיל יותר יקר?

<עמית צימר: כן, הוא מהותית יותר יקר.

<יצחק גת: אבל תלוי איך אתה מסתכל על זה.

<יצחק גת: אם אתה מסתכל ברמה נגיד מול הפטריוט, הוא בערך שליש מחיר.

יואל רזבוזוב: ולאיזה איום הוא - - -

<יצחק גת: כל האיומים שבאים מסביבה של אלפי קילומטר, גם טילי שיוט, גם מטוסים וגם טילים שבאים מלמטה.

רינה פרנקל: זה רדיוס - - -

<יצחק גת: הרדיוס הוא גדול, אבל תלוי במעוף.

<יצחק גת: תראי, בגדול, ככל שיורים יותר רחוק אז הטיל הוא יותר גבוה, זה כמו אבן, זורקים אותו כמו טיל בליסטי, אז את השכבות המאוד גבוהות מיירטים עם טילים אחרים.

<יצחק גת: אם זה לא מצליח אפשר ליירט בזה.

<יצחק גת: יש שכבות הגנה שונות.

<יצחק גת: עכשיו אנחנו עוברים למשפחה חדשה לגמרי, זה טילי אוויר שטח.

<יצחק גת: אלה פצצות גולשות, זה התחיל אחרי מלחמת יום כיפור, הטיל הגדול שאחר כך - - - אתם מכירים את הפצצות המונחות, ג'י.

<יצחק גת: פי.

<יצחק גת: אס, קונים הרבה בארצות הברית, אלה פצצות מאוד מדויקות.

<יצחק גת: על הדיוק שאתם רואים במכונית בג'י.

<יצחק גת: פי.

<יצחק גת: אס, פחות או יותר מטר וחצי-שניים.

<יצחק גת: המיוחד, אל"ף, זה שלנו, כחול לבן, ויש פה גם ג'י.

<יצחק גת: פי.

<יצחק גת: אס וגם עין, ולעין יש פה בזיכרון את התמונה של כל אזור שרוצים ועל ידי השוואת תמונות יודעים להגיע למטרה בדיוק של מטר.

<יצחק גת: זה בגדול.

<יצחק גת: ההתפתחויות הן כאלה, אלה הפצצות שאתם מכירים פחות או יותר, הראשונות, עם משגרים כמו הג'י.

<יצחק גת: פי.

<יצחק גת: אס.

<יצחק גת: פה, אתם רואים שיש כנפיים, - - - ל-100 קילומטר - - -

יואל רזבוזוב: לא צריך שזה יתפוצץ, רק מהמכה - - -

<יצחק גת: הפצצה הכי מדויקת בעולם זה מחבל עם קילו אחד באוטובוס, זה בדיוק של 20 סנטימטר.

<יצחק גת: אז זה מטר.

<יצחק גת: אז בגדול, לחדור וזה צריך את הבומבה הזאת, זה חצי טון, אבל ברוב השימושים מספיק זה, זה הדור הבא שיסופק, זה לוקח 16 כאלה על אף-16, 24 על אף-15 ואפשר בפיקל אחד ל-20 מטרות בטווחים של 100 קילומטר.

יואל רזבוזוב: אני חושב שצריך לקחת את המחבלים לסיור פה.

<יצחק גת: זה הדור הקודם, זה 100 קילומטר.

<יצחק גת: זה הפופאי המפורסם.

<יצחק גת: מכרנו בארצות הברית בזמנו לבי-52, מכרנו לעוד כמה מדינות.

<יצחק גת: היום הוא כבר דור יותר ישן, אבל - - -

אברהם מיכאלי: כמה מסוגל מטוס סביר לשים ביחד?

<יצחק גת: בגדול לא יותר משניים, מהסיבה שהמשימה לוקחת זמן.

<יצחק גת: אתה צריך להקים קודם את זה, זה לא כמו פה ש - - - ואז זה מגיע לאזור המטרה, יש תקשורת, אתה רואה כל הזמן את התמונה ואז אתה יכול לכוון ל - - - האחרון זה איזה שהוא נגזרת של אלה, בעצם אלה טילים שהם טילי מטרה לחץ 2, חץ 3.

<יצחק גת: אנחנו יורים אותם עדיין, אתם זוכרים בזמנו, לפני חצי שנה, הרוסים אמרו ששיגרנו טיל בליסטי, זה היה זה, מהסוג הזה.

<יצחק גת: מה שהוא עושה, משגרים אותו ממטוס, הוא עושה איזה שהוא תהליך, מדמה את הסקאדים למיניהם, או מדמה את כל האיומים כדי לעשות ניסויים.

<יצחק גת: זה פחות או יותר סל המוצרים.

יואל רזבוזוב: מה שחודר לעומק של בטון ו - - -

<יצחק גת: זה זה.

אברהם מיכאלי: גודל הטיל הוא עניין של משקל הפצצה ששמים בפנים?

<יצחק גת: בגדול כן, אבל זה לא רק זה, אתם רואים שהולכת ונהיית קטנה - - -

אברהם מיכאלי: כן, אבל הטיל המשוכלל הוא קטן.

<יצחק גת: הוא קטן, אבל גם החימוש קטן.

<יצחק גת: זה בערך טונה ומשהו וזה הולך ונהיה קטן.

<יצחק גת: תלוי בסוג השימושים.

<יצחק גת: ברוב הדברים אם אתה לא רוצה לחדור עמוק אז אלה - - - אין מי ששורד את ה - - - (המשך הסיור) בגדול המקום הזה נבנה בשנת 87', זה ההתחלה של התהליך.

<יצחק גת: אבל כשמתקרבים לפה אתם רואים פה את מפרץ עכו, פה זה רפאל, פה ההנהלה של רפאל, ואתם רואים זה רקפת, יש פה יישוב קהילתי, קמו פה הרבה יישובים בגוש שגב.

<יצחק גת: היום התמונה אחרת, אבל שתראו איך זה נראה בשנת 87', אנחנו עומדים על המקום כשהוא התפתח.

<יצחק גת: למעלה ממחצית העובדים ברפאל עובדים היום כאן.

<יצחק גת: אחר כך אנחנו נראה את הגודל.

רינה פרנקל: פה בעצם קווי הייצור?

<יצחק גת: לא, זה מחולק אחרת לגמרי.

<יצחק גת: זה המקום שלנו.

אברהם מיכאלי: השטחים מיושבים מסביב?

<יצחק גת: זה הפרויקט הגדול שנקרא מרכז קהילתי רקפת, יש פה בדרך - - -

יואל רזבוזוב: במלחמת לבנון השנייה ניסו לפגוע פה?

<יצחק גת: כן, אבל מעט.

יואל רזבוזוב: כי ליד קרית ים ניסו הרבה.

<יצחק גת: היו הרבה טילים.

<יצחק גת: (ישיבה)

<יצחק גת: אני בעוונותיי היום יושב ראש מועצת מנהלים.

<יצחק גת: הרקע שלי, נולדתי בקיבוץ, שירתי בחיל האוויר 27 שנים, הייתי טייס קרב על כל סוגי המטוסים, את כל המלחמות, פנטום, אף-16, פיקדתי על טייסת אף-16, פיקדתי על טייסת פנטום, פיקדתי על רמת דוד, התפקיד האחרון שלי בחיל האוויר היה ראש להק ציוד.

<יצחק גת: אם אתם זוכרים את רמי דותן שנעצר, אז אני באתי בנעליו.

<יצחק גת: אחרי זה שאלו אותי אם אני מוכן להיות מנכ"ל רפאל וניהלתי את רפאל שש שנים.

<יצחק גת: בעצם אני הפכתי אותה ממצב של יחידת סמך לחברה, אחר כך הייתי בשוק האזרחי חמש שנים, ניהלתי עד לפני שנה וחצי את אלישרא, שהיא חברת בת של אלביט ומיוני שנה שעברה אני כאן היושב ראש.

<יצחק גת: זה הרקע שלי.

<יצחק גת: זה אני.

<יצחק גת: לפני שניכנס למצגות הנושאים, שכפי שתוכנן שתראו עוד דברים, אנחנו ברקע היסטורי ומה זה רפאל.

<יצחק גת: אני אתן איזה זום קצר על כל אחד ממרכיבי המוצרים שתקבלו תמונה.

<יצחק גת: רפאל בכלל הוקמה ב-48' כחיל המדע, כיחידת סמך, ובעצם עד שנות ה-80 היא פיתחה את מוצריה ונתנה לתעשיות הביטחוניות לייצר אותם.

<יצחק גת: זה היה הרעיון, סוג של מעבדה.

<יצחק גת: אני קיבלתי תפקיד בשנת 92', סיימתי פה ב-99', למעשה די סיימתי את התהליך, אבל לא חציתי את הירדן, כי איציק מרדכי שהיה שר ביטחון הוציא אותי משלוותי אז עזבתי.

<יצחק גת: למעשה סיימנו כמעט את התהליך.

<יצחק גת: כשברק לקח את תפקיד שר הביטחון, חצי שנה עברה ולקח עוד זמן להשלים.

<יצחק גת: אנחנו המעסיק התעשייתי הגדול ביותר בצפון.

<יצחק גת: עובדים פה 7,000 איש ישיר פה ובערך על כל אחד שאנחנו מעסיקים פה אנחנו מעסיקים אחד בחוץ.

<יצחק גת: כל הייצור הבסיסי, זה קופסאות, מחשבים, מזגנים, משגרים, אנחנו לא מייצרים פה, אנחנו עושים את הדיזיין פה ומייצרים בחוץ.

<יצחק גת: הרוב פה הוא כמובן בצפון.

<יצחק גת: אנחנו פזורים בשניים-שלושה מקומות.

<יצחק גת: אנחנו יושבים כאן בלשם.

<יצחק גת: למעשה בין עכו לבין קרית ים, פחות או יותר, יושבים במכון דוד והמשרדים הראשיים וחלק מהחטיבות האחרות.

<יצחק גת: יש לנו גם משרדים בתל אביב וכל מערך הניסויים שבדרום, שנקרא שדמה, אנחנו מנהלים את זה עבור מערכת הביטחון.

<יצחק גת: למעשה זה של משרד הביטחון ואנחנו מנהלים את זה.

<יצחק גת: זה החזון שלנו.

<יצחק גת: יש פה אלמנט של ציונות ורווח ביחד.

<יצחק גת: אנחנו רוצים להיות נדבך משמעותי בביטחון מדינת ישראל.

<יצחק גת: אני רוצה להגיד לכם שעד שנות ה-80, אפילו יותר, תעשיית הביטחון הייתה מאוד חשובה לביטחון, אבל היא לא הייתה מכרעת בביטחון.

<יצחק גת: היום, אפילו מה היה במבצע האחרון, אתם מכירים את כיפת ברזל, אתם מכירים את מעיל רוח, אתם מכירים את מערכת צבע אדום, אתם מכירים את כל מערכות הנשק המדויקות שראיתם תמונות, הכול תוצרת של מערכת הביטחון שלנו.

<יצחק גת: חברה גלובלית.

<יצחק גת: היא לא יחידת סמך, היא חברה שצריכה להיות חדשנית, צומחת ורווחית.

<יצחק גת: כאן אני רוצה להגיד לכם שחברות ביטחוניות ממשלתיות שתלויות בהסכמים ישנים, גם רפאל קצת, גורמים לכך שאם היא לא תהיה רווחית הם יילכו בדרך תע"ש.

<יצחק גת: זו אחת הבעיות שילוו אותנו ואנחנו צריכים לדאוג שהן תהיינה רווחיות, שלא נתחיל לצלול במערכת להוצאת כוח אדם ועוד כסף ועוד כסף.

<יצחק גת: מערכות לחימה בחזית, הצורך המבצעי וקדמת הטכנולוגיה.

<יצחק גת: זה החזון של רפאל.

<יצחק גת: היה פה שינוי ארגוני שהתחיל לפני שהגעתי אבל הושלם כאן.

<יצחק גת: אני יושב ראש, נמצא כאן.

<יצחק גת: דידי יערי הוא המנכ"ל, יש מטה.

<יצחק גת: החטיבות שיש לנו, למעשה שתי חטיבות נמצאות כאן, האחת זה מערכות לעליונות אווירית, שזה טילי אוויר-אוויר וכל כיפת הברזל ושרביט קסמים.

<יצחק גת: כל מערכות הפצצות הגולשות, אנחנו משלבים את כל נושא המודיעין בחטיבה הזאת.

<יצחק גת: כל חטיבת יבשה זה כל טילי הנ"ט, כל מעילי הרוח, היא לא נמצאת כאן.

<יצחק גת: יש לה פה קבוצה, אבל היא נמצאת בעיקר למטה.

<יצחק גת: יש חטיבת חימוש שהיא חטיבה כללית שאחר כך אני קצת אפרט עליה ומנו"ר זה מנועים ורש"קים.

<יצחק גת: את כל הרש"קים והמנועים מייצרים למטה ומשלבים בתוך התאים שלנו.

<יצחק גת: אז חטיבת יבשה, בגדול אנחנו נדבר על טילי נ"ט שאתם רואים שנמצאים כאן.

<יצחק גת: כל מערכת ההגנה על הטנקים, יש מעיל רוח, אבל היא התחילה בדורות קודמים.

<יצחק גת: אני חושב שרוב המערכות של ההגנה הפסיבית, הרה-אקטיבית האמריקאית באפגניסטן ובעירק הייתה של רפאל.

<יצחק גת: הם עשו את האינטגרציה, אנחנו נתנו את המערכות.

<יצחק גת: כל נושא של תמרון ללוחמה ברשת, שאני לא כל כך אכנס לנושא של הגנת גבולות שאנחנו עושים, אבל אנחנו לא מובילים בעולם.

<יצחק גת: משפחות הטילים שאמרתי לכם.

<יצחק גת: אז אנחנו ראינו למעשה את הטיל הזה.

<יצחק גת: יש לו משפחה, שזה ל-4 קילומטרים, זה הולך ל-6-8, זה גם כן ל-6-8, חלק - - - זה הולך ל-25 קילומטר, חלק גדול ממה ששיגרו בחיל הים ואחרים נמצא כאן, והדור הבא, הוא הולך להרבה יותר קטן, לטווחים של סדר גודל של - - -

אברהם מיכאלי: יש לכם טילים מקבילים ללאו הקטנים, שאתם מפתחים אותם?

<יצחק גת: בגדול, מבחינת משקלים, אתה דיברת כשהיית בטאו, זה היה 40-50 קילוגרם, הטיל הזה, המשקל שלו מטר זה 13 והוא 21 עם כל הציוד.

<יצחק גת: זאת אומרת חייל יכול לקחת אחד, ומהטילים האלה הוא יוכל לקחת שניים.

<יצחק גת: דיברנו על מערכות ההגנה, אבל בגדול זה מעיל הרוח המפורסם.

<יצחק גת: אני אגיד מילה ואחר כך אולי יפרטו יותר, מילה אחת שאומרת שזו מערכת הגנה, אבל בגלל שהיא טובה היא מאפשרת להתקיף, אחרת אתה כל הזמן מפחד.

<יצחק גת: והבינו את זה היטב רק במלחמה הזאת.

<יצחק גת: מי שהיה לו מעיל רוח בלחימה הזאת היה חופשי להילחם ולהכריע.

<יצחק גת: בגלל זה יש עכשיו צורך מאוד חזק במערכת הזאת.

אברהם מיכאלי: יש לכם כבר תחקירים מהשטח, איך הטנקים תפקדו?

<יצחק גת: יש, אבל ניתן קודם לצה"ל לתחקר ואנחנו נגזור.

<יצחק גת: אנחנו עכשיו רגע אחד משולבים - - -

אברהם מיכאלי: לא, אבל פעם ראשונה זה נוסה בלחימה עכשיו?

<יצחק גת: התשובה היא כן.

<יצחק גת: היו שני ניסיונות מוצלחים ששיגרו והמערכת עבדה.

<יצחק גת: בלחימה הזאת ירו על 17 ו - - -

<עמית צימר: יהיה פירוט אחרי זה, מציגים להם - - -

<יצחק גת: על 17 ו-16 חסמו.

<יצחק גת: זאת אומרת היה פה ביטחון מלא.

<דנה גורדון שושני: רק תדאגו בבקשה להגיד מה לא לפרוטוקול.

אברהם מיכאלי: אדוני היושב ראש, אתה לדעתי תסנן בסוף את הפרוטוקול.

יואל רזבוזוב: אני חושב שבכלל את החלק הזה אפשר להוציא מהפרוטוקול.

<איריס בולצקו: זה כל מקרה לגופו של עניין, אבל זה מספר שנים לפחות.

<איריס בולצקו: הרבה מאוד עובדים שהם יוצאי חבר העמים או ברית המועצות לשעבר הם - - -

יואל רזבוזוב: אלה הוותיקים, דור וחצי, כמוני כאלה.

<איריס בולצקו: הרבה מאוד נוטים ללמוד את המקצועות ההנדסיים, אז מגיעים המון, אבל כאלה שהם כבר ותיקים בארץ.

<איריס בולצקו: וסיפור מעניין - - -

<יגאל סרברו: המצטיינים בפקולטה לחשמל, יש המון אנשים.

יואל רזבוזוב: כן, הייתי בטקס בטכניון, ראיתי.

<יגאל סרברו: אבל יש לנו הרבה פעמים שיש לנו בעיות ביטחון.

<איריס בולצקו: וסיפור מעניין, שזה באמת סופר הגמישות של יחידת הביטחון שלנו.

<איריס בולצקו: בחור בן 24 שהוא סטודנט מצטיין בשווייץ, הוא לא ישראלי, הוא מועסק פה במסגרת משלחת של סטודנטים במשך מספר חודשים, רק בתקופת הקיץ, כדי לנסות אותו לרפאל.

<איריס בולצקו: הוא מרוצה עד הגג ומרגיש תורם.

<איריס בולצקו: מה שכן, הוא ממודר פנימית, הוא עובד בסביבה מסוימת, הוא לא מחובר למחשב רפאל.

<איריס בולצקו: אבל הוא עובד, מקבל שכר ומועסק פה מספר חודשים.

<איריס בולצקו: גם דברים מעניינים, יש לנו מפעל מאוד מאוד ענף של אחריות חברתית ופעילות בקהילה ובחרתי להביא לכם רק שתי דוגמאות שקשורות לשילוב עולים חדשים בקהילה, אז מועדונית אופק שנותנת סיוע ליוצאי אתיופיה בארץ, עובדי רפאל מגיעים לשם אחת לשבוע, כל יום בשבוע, כל פעם זה מתנדבים אחרים, כל אחד אחת לשבוע, וחוגים, אתם רואים, וחיילי מג"ב שמשרתים אצלנו במכונים משולבים בעשייה הזו.

יואל רזבוזוב: אתם כפופים לחוק העדפה מתקנת של יוצאי אתיופיה, הדרוזים?

יואל רזבוזוב: אתם מחויבים, או שאצלכם הביטחון יכול לפסול?

<יגאל סרברו: אין בעיה, הבעיה האמיתית, למשל באתיופים, אנחנו עושים מאמצים אדירים, פונים לאגודות, הבעיה שכמות האתיופים שרלוונטיים למקצועות שלנו היא מעטה מאוד.

<יגאל סרברו: אנחנו פונים לעמותות, אומרים 'תביאו לנו מועמדים, אנחנו נותנים העדפה מתקנת', אנחנו לא נתפשר וניקח מישהו שהוא לא מתאים, אבל אנחנו נעשה את כל המאמצים להגדיל את מספר האתיופים.

<איריס בולצקו: אנחנו עובדים מאוד בממוקד עם עמותה שקוראים לה טק קריירה שפועלת - - -

יואל רזבוזוב: יש כמה עמותות.

יואל רזבוזוב: מקסימום אנחנו נסמן אותם ונעביר לכם את הפרטים.

יואל רזבוזוב: גם היינו בביקור באולפני עציון ודווקא שם יש הרבה עולים שהגיעו שלמדו ורובם מהנדסים - - -

<יגאל סרברו: אנחנו נשמח עם כל עמותה שתבוא ותציע לנו מועמדים.

רינה פרנקל: הבן שלי לא הצליח פה איכשהו בתהליכים של רפאל.

רינה פרנקל: הוא בוגר תואר שני של הנדסת מערכות, תואר ראשון הנדסת מכונות.

<יגאל סרברו: דרך אגב, זה לא אומר שמי שלא עובר אצלנו אז הוא לא טוב.

<יגאל סרברו: מה שקובע זה סטטיסטיקה, יכול להיות שהבן אדם לא מצליח בראיונות ואנחנו לא יכולים לקחת סיכון.

<יגאל סרברו: ברגע שנכנסים לפה הסיכוי שתצא הוא מאוד קטן אז אנחנו לא לוקחים סיכונים.

<יגאל סרברו: אנחנו מעבירים באמת במסרק פלדה את כל התהליך הזה ובטח יש כאלה שהציון - - - יש אנשים שיש להם ציון נמוך ו - - - זה לא אוטומטי, כל מי שיש לו ציון נמוך הוא פחות טוב.

<יגאל סרברו: יש כאלה שעבדו והתפרנסו בזמן הזה ולא היו טובים, אבל אין מה לעשות, אנחנו חייבים, כי כשאתה מגיע לרפאל הסיכויים שתלך הם מאוד קלושים.

יואל רזבוזוב: עובדים מהעדה האתיופית יש לכם, או שבכלל אין?

<יגאל סרברו: יש לנו עובדים מצוינים.

<יגאל סרברו: אנחנו עכשיו עובדים מול הנציבות שאחראית על מיעוטים והיא אמרה לנו שאם נכין תכנית איך מטפלים במוגבלים ובאתיופים ובמיעוטים אז ייתנו לנו אישור לרשום בכלל במחשב מי זה דרוזי, מי זה - - - היום אני לא יכול לרשום בכלל, אני לא יכול לזהות מי זה מוכר ומי זה זה.

<יגאל סרברו: בקליטה אתיופי קל לזהות - - -

<איריס בולצקו: אבל אנחנו לא רושמים במערכת.

<יגאל סרברו: דרך אגב, יש מנהלת כוח אדם שהיא אתיופית במערך שלי ובעלה הוא מהנדס אלקטרוניקה ברפאל גם כן.

<יגאל סרברו: שכנעה אותו להיקלט.

<איריס בולצקו: ודוגמה שנייה, כיתת לימוד עברית שפתחנו מ-2007, שפועלת כל שנה, של עובדים של חברות שמספקות שירותים לרפאל.

<איריס בולצקו: אנחנו מביאים את זה כחלק מההתנדבות שלנו בקהילה.

<איריס בולצקו: בעיקר היו שם יוצאי העדה האתיופית.

<יגאל סרברו: כן, זה חברות ניקיון.

<יגאל סרברו: זה בא לבד כאילו.

<יגאל סרברו: לשים אנשים כאלה במקצועות הגבוהים, לא במקצועות ה - - -

יואל רזבוזוב: מה שחשוב באמת זה לנסות לזהות את החבר'ה המוכשרים במיוחד, אני מתייחס לעדה האתיופית, כי שם ייקח לנו עוד דור לאינטגרציה טובה יותר.

<קריאה: שניים.

יואל רזבוזוב: אני אופטימי.

יואל רזבוזוב: לשלוח אנשים שהצליחו, לתת להם תקווה, להרצאות, אם יש לכם כאלה, לשלוח אותם לארגונים ושיספרו ש'אנחנו הצלחנו ועובדים'.

<יגאל סרברו: אנחנו מוכנים לעשות הרבה.

<יגאל סרברו: תראה, אני למדתי שבדברים האלה צריך להיות צד שני.

<יגאל סרברו: לנו יש פעילות קהילתית מכל הסוגים בהיקף אדיר, מעל 10,000 איש פה מתנדבים לפחות פעם בשבוע בקהילה על חשבון זמנם החופשי, בכל מיני פעילויות.

<יגאל סרברו: אני אומר, למשל, באים אלינו עידוד בנות למדעים.

<יגאל סרברו: אז אנחנו נותנים הרצאות.

<יגאל סרברו: אבל בעבודה בהתנדבות אתה חייב שהצד השני ירצה ויידע מה הוא רוצה.

<יגאל סרברו: אנחנו לא יודעים.

<יגאל סרברו: כלומר אם היו באים אלינו מעמותה ואומרים 'תשמע, אנחנו רוצים הרצאה של מדענים, ביקור אצלכם של אנשים מפה', אין לנו בעיה, אנחנו נשמח לעשות, אנחנו לא מצליחים לדוג את הדגים.

יואל רזבוזוב: כן, אנחנו מכירים.

יואל רזבוזוב: יש הרבה ארגונים שאוהבים לבוא ולדבר, אבל כשבאים למעשים אז אנחנו באמת פחות רואים את המעשים.

יואל רזבוזוב: אנחנו כוועדה נצטרך לתפוס את האנשים האלה.

אברהם מיכאלי: אגב, לגבי עידוד במקצועות שחסרים לכם, שוב, אני מבין שאתם משולבים בתוך עוד כמה מפעלים דומים לכם בנושא של גיוס, כשאנחנו ככנסת מפקחים על זה, גם על משרדי הממשלה שאמונים לטפל בתחום הזה, לעודד, ללמוד הנדסה, מקצועות כאלה ואחרים שאתם גם צריכים אותם, השאלה באיזה פורום יצא לכם לשבת ולדבר על זה.

<יגאל סרברו: אני לא הבנתי את השאלה.

אברהם מיכאלי: אני אגיד לך מה קורה.

אברהם מיכאלי: היום לדוגמה יש לנו ועדה בכנסת, ועדת מדע וטכנולוגיה, יש לנו קודם כל שר מדע וטכנולוגיה ואנחנו שמים להם יחד עם משרד החינוך את הבעיות שיש בתחום הזה, האוניברסיטאות כבר אומרות שאין להן סטודנטים כי הסטודנטים לא באים, זה לא שבעצם אתה לא מקבל - - -

רינה פרנקל: אז אתה מתכוון לעידוד?

אברהם מיכאלי: לעידוד המקצועות המדעיים האלה, במיוחד תחום הנדסה.

<יגאל סרברו: יש לנו במשרד החינוך פרויקט כבר כמה שנים, שהם מדברים.

<יגאל סרברו: יש קושי בין מה אתה אומר למה אתה עושה.

<יגאל סרברו: שוב, לדבר להגביר את לימודי ה-5 יחידות במתמטיקה, אנחנו עכשיו בשניים-שלושה פרויקטים שהתחלנו מכיתה ז' לשים אנשים שלנו פעם בשבוע לילדים שמובילים ולשכנע אותם כבר מכיתה ז' לקחת 5 יחידות.

<יגאל סרברו: אז אני אומר, מי שצריך להוביל את זה הוא משרד החינוך, אנחנו לאו דווקא - - -

אברהם מיכאלי: הבקשה צריכה לבוא ממפעלים כמו שלכם, כי אתם בעצם - - - זה כבר ביטחון המדינה.

<יצחק גת: נכון, אבל אנחנו לא יכולים לעשות.

<יצחק גת: אמרתי לכם שהייתי מעורב, הייתי יושב ראש ארגון בוגרי הטכניון, יזמנו פרויקט וגייסנו את בנק הפועלים, 4.5 מיליון שקל, קראנו לזה 'פועלים מ-3 ל-5', זאת אומרת בעיני רוחי לפחות לימודי המדעים, מתמטיקה, פיזיקה ושפה, הם התחומים שיובילו את האנשים למקצועות הטכנולוגיים.

<יצחק גת: בתי הספר לא משקיעים בתחומים האלה בגילאים הצעירים, לצערי.

<יצחק גת: אני התייחסתי בעיקר לכיתות ט' עד י"ב.

<יצחק גת: אני יכול להגיד לך שהיו בבת ים 58 מתנדבים בוגרי רפאל וטכניון, לימדנו אותם, קראנו לזה עיר מצוינת ויש קושי.

<יצחק גת: אני יכול להגיד שיש לי נכדה שהמורה שלה אומרת שהיא לא צריכה לדעת את לוח הכפל.

<יצחק גת: אני הייתי לפני שבועיים אורח במערכת החינוך בסינגפור.

<יצחק גת: הייתי שם אורח של מנכ"ל משרד החינוך וראיתי את ההבדלים.

<יצחק גת: שאלתי איך מלמדים לימודים בסיסיים, לקחתי ילד, שאלתי אותו את לוח הכפל, בשנייה הוא ענה לי על הכול ואני יודע שזה אירוע שצריך להיות מנוהל בשלבים הנמוכים כי אחרת הם לא יגיעו לשם.

<יצחק גת: אי אפשר לתקן ילד שלא יודע לוח הכפל, להביא אותו ל-3-5 יחידות.

<יצחק גת: אי אפשר.

יואל רזבוזוב: אני למדתי מכיתה ו' כאן, את לוח הכפל למדתי ברוסיה.

יואל רזבוזוב: בגן ידעתי את לוח הכפל בעל פה ובבית, אם לא הייתי יודע איזה מספר - - -

רינה פרנקל: זה צריך להעיר אותך בלילה ושתדע.

יואל רזבוזוב: השאלה באמת במערכת החינוך כאן, לא לומדים את לוח הכפל?

<יצחק גת: לומדים, אבל הכול יש בתוך המחשב, את הלימודים הבסיסיים.

<יצחק גת: בסינגפור אסור להחזיק טלפונים בתוך ה - - - יש בכישורים מיוחדים כן טלפונים שהם מספקים, ששם עושים תהליך של לימוד אחר.

<יצחק גת: אני חושב שצריך להסתכל בכיתות א' עד ו', להביא את הילדים שיידעו ויאהבו את החשבון וזה לא קורה.

יואל רזבוזוב: ביסודי.

יואל רזבוזוב: נעביר את זה לשר החינוך.

אברהם מיכאלי: אנחנו גילינו שכימיה בכלל הפסיקו ללמד.

אברהם מיכאלי: זה לא מקצוע חובה, ואז בעצם המפמ"ר של כימיה במשרד החינוך אומר 'טוב, אנחנו כבר לא מכריחים ללמוד כימיה'.

אברהם מיכאלי: אז כימיה לא מלמדים, פיזיקה מלמדים פחות, אז בסוף עם מה יגיעו לטכניון?

<יצחק גת: אני גייסתי פה לצפון את ביטוח לאומי.

<יצחק גת: הוא היה מוכן לתת 7 מיליון שקל, משרד החינוך לא היה מוכן לשים שום דבר.

<יצחק גת: עשיתי חשיפה אישית בטכניון, הייתי חשוף 150,000 שקל, משרד החינוך נסוג, בסוף הייתי צריך לסגור את זה איכשהו.

<יצחק גת: נו, בחייך.

<יצחק גת: משרד החינוך לא - - -

<יגאל סרברו: הבעיה היא פשוטה.

<יגאל סרברו: כמות האנשים שלומדים 5 יחידות פיזיקה ומתמטיקה, מתמטיקה עוד יש קצת, גם זה יורד, או לא עולה לפחות, הפיזיקה בכלל נעלם, אין מורים כבר לפיזיקה.

<יגאל סרברו: אז אני אומר שמי שרציני צריך לקבוע יעדים במשרד החינוך ולהגיד לו 'אתה צריך את היעדים האלה, אם לא חלק מהתקציב שלך מותנה'.

<יגאל סרברו: אני לא יודע, אצלי גת נותן לי יעדים ואומר 'חלק מהשכר שלך מותנה בזה שתגיע ליעדים האלה'.

<יגאל סרברו: אז מה הבעיה להגיד למנכ"ל משרד החינוך 'אתה רוצה את התקציב הזה?

<יגאל סרברו: בסדר, חלק מהתקציב מותנה בזה שתראה לי שאתה גדל בזה'.

<יגאל סרברו: אבל זה לא יעלה על הדעת, כנראה, אז אני מגזים.

<יגאל סרברו: אבל אנחנו עושים מה שאנחנו יכולים.

<יגאל סרברו: אבל עזוב, כל הדיבורים האלה.

<יגאל סרברו: אני הולך לפעמים לפגישות עם אינטל, עם אלביט, עם כל מיני חברות ועם משרד החינוך ומנכ"ל אינטל תמיד מוביל את זה ומדבר, אבל בפועל, אני בן אדם מאוד מעשי, אני לא רואה שבאמת מצליחים.

<יגאל סרברו: אנחנו עושים פעילות אדירה לשכנע בנות יותר ללכת, מה שתיארתי, ממש הולכים, עושים להם ביקורים.

<יגאל סרברו: יש מכון בקרית שמואל, אולפן סגולה, של דתיות, ברמה גבוהה יחסית, ואנחנו מגיעים ומנסים לשכנע אותם.

<יגאל סרברו: דרך אגב הבאנו אותן ומדעניות שלנו, לוקחים נשים, שיראו להן מה עושה מדענית, איך היא מתקדמת ואיזה שכר מקבלות.

<יגאל סרברו: לשכנע אותן שכדאי להן.

<יגאל סרברו: אז פה אני רואה באמת אחוזים גבוהים יותר שהולכים, אבל אני לא מאמין שזה רק בגללנו.

<יגאל סרברו: זה תלוי בהורים, בהרבה - - -

<יצחק גת: כשהייתי באלישרא אימצנו אולפנה של 400 תלמידים בבני ברק, אימצנו אותם, סידרנו להם מחשבים, כיתת מחשבים, סידרנו להם תקשורת, סידרנו הכול, היו שם הרבה אתיופים והיעד שלי ש'אתם בסוף תעבדו באלישרא'.

<יצחק גת: תשמע, לקחתי עשרה, חלק אני שילמתי, חלק בהתנדבות, לימדו אותם מתמטיקה ופיזיקה, זה קריעת תחת.

<יצחק גת: זה היה מאוד קשה.

<יצחק גת: אם הייתי מצליח להביא בעוד עשר שנים חמש בנות כאלה לאלישרא הייתי מרוצה.

<יצחק גת: זו עבודה סיזיפית, כל היום וכל הלילה.

<יצחק גת: ברמת השליחות אנחנו רואים את זה כשליחות, מבחינת היעד שלנו אנחנו - - -

יואל רזבוזוב: דווקא האוכלוסייה החרדית, שסך הכול הם יודעים ללמוד ואנחנו כן רוצים שילוב עכשיו, לשלב אותם כמה שיותר, השאלה אם הם באים בלי מקצועות הליבה בגילאים קטנים, אתה אומר שיהיה להם קשה.

<יגאל סרברו: יש כמה חרדים שבאו לא בגלל שהם חרדים.

<יגאל סרברו: כלומר אני אפילו לא מסתכל אם הם חרדים או לא, הם נקלטו, עמדו בדרישות ונקלטו.

<יגאל סרברו: כלומר יש לנו חרדים ברפאל.

יואל רזבוזוב: כי הם יודעים ללמוד.

<יצחק גת: לא, בלי התהליך הבסיסי הם נעצרים.

<יגאל סרברו: עשינו פעולות מיוחדות, שזה בכל הארץ, של נשים חרדיות שלומדות באולפנה והם עשו שנה באולפנה לימודים דרך חברות כמו מטריקס וזה, דרך תיאום עם רבנים ויש לנו פה היום כ-25 חרדיות דרך חברת מטריקס.

<יגאל סרברו: זה באישור הרב, סידרנו להם מקום מבודד עם חדר אוכל מיוחד, עם אוכל כשר ותנאים, אנשים שלי נפגשים איתם רק עם דלת פתוחה, כל מיני כללים שהרב קבע והן עושות בדיקות תוכנה.

<יגאל סרברו: אלה מקצועות שרפאל לא מתעסקת איתם, היא קונה שירותים כאלה, אבל ממש בנינו כזה דבר.

רינה פרנקל: זה כאן במקום, בדיקות התוכנה?

<יגאל סרברו: לא פה, ב - - -

רינה פרנקל: יש הרבה שסיימו את הקורס הזה, עד כמה שאני יודעת, באמת בנות חרדיות והן מצליחות.

<יגאל סרברו: לא, אנחנו מרוצים מהן, אם זאת השאלה.

רינה פרנקל: וגם מהמגזר הלא יהודי.

<יגאל סרברו: יש לנו דרוזים.

רינה פרנקל: יש למשל דרוזיות, 100 בנות מוכנות לבדיקות תוכנה, בכפר ירקא

<יגאל סרברו: אז אני אומר שיש לנו אותו דבר, אחרי שהצלחנו עם החרדיות עשינו גם עם דרוזיות ויש לנו היום כ-15 דרוזיות כאלה שעושות עבודה דומה.

<יגאל סרברו: דרך אגב, הדרוזיות לא רק שנה, יש כאלה שגמרו טכניון, אבל הם לא גמרו בציונים שאנחנו - - - אבל לבדיקות תוכנה הם בסדר.

<יגאל סרברו: אז יש לנו ערוצים כאלה, דרוזיות וחרדיות.

<יגאל סרברו: עכשיו אנחנו מנסים לחפש ערוץ של אתיופים.

<יגאל סרברו: איך קוראים לגוף הזה שמכשיר אתיופים?

<יגאל סרברו: טק קריירה, שלקח על עצמו לעשות קורסים לאתיופים בנושאי מחשוב, ברמה הזאת, הוא עושה את זה שנתיים או משהו כזה, הם פנו אלינו, דיברנו איתם, 'בואו תיקחו את האנשים ותנסו לשלב אותם', לא בבדיקות אלא בתמיכת חומרה של מחשבים וקלטנו, נדמה לי, 3 אנשים עכשיו בצורה כזאת, שוב, דרך חברה, שנותנת תמיכת מחשבים.

<יגאל סרברו: בהתחלה לא רצו, אמרו 'מאיפה?

<יגאל סרברו: אין לו ניסיון', צריך שנה עד שהוא יוכשר, אז אמרתי אני מוכן לממן את השנה הזאת, שנה שהוא לא מביא תועלת, בשנה הראשונה, את זה אני מוכן לעשות.

<יגאל סרברו: אמרתי, אנחנו מוכנים להשקיע, אנחנו לא מוכנים להתפשר על איכות.

רינה פרנקל: זו בעצם השקעה ותרומה של המפעל באמת לאוכלוסיות ש - - -

<יגאל סרברו: כן, רפאל הוא גוף רציני - - -

יואל רזבוזוב: טוב, חברים, תודה לכם, תודה, יגאל ואיריס.

יואל רזבוזוב: אנחנו נמשיך לחלק הבא.

<ארי סחר: שלום לכולם.

<ארי סחר: שמי ארי סחר, עולה ישן מ-1982.

<ארי סחר: עליתי מארצות הברית דרך קנדה, עובד רפאל מאז 91', עובד בפרויקט שהרבה אנשים לא שמעו עליו, כיפת ברזל.

<ארי סחר: אולי שמעתם עליו.

<ארי סחר: אוקיי.

<ארי סחר: אני מהנדס בפרויקט, אני גם איכשהו הפכתי להיות הפה של הפרויקט מול גורמים, במיוחד גורמים אמריקאיים.

<ארי סחר: אז אם תסלחו לי, את חטאיי אני מזכיר היום, המצגת כאן באנגלית אבל אני אשתדל לדבר בעברית צחה, אמנם במבטא אמריקאי, זה מה יש.

<ארי סחר: אגב, חתן שלי אתיופי והבנות שלי למדו בסגולה.

<ארי סחר: אתם מבינים שאנחנו מוקפים במדינות שכל אחת ואחת רוצה לעזור לנו לבנות את החלום הציוני, איש איש תורם את התרומה שלו.

<ארי סחר: כשרוצים להזיק למישהו נותנים לו בוקס והיה והוא רחוק מדי יורים בו, והיה והוא עוד יותר רחוק אז שולחים עליו רימון יד.

<ארי סחר: אם הוא רחוק מדי לרימון יד אז לוקחים את הרימון, עוטפים אותו בגליל אלומיניום, שמים מנוע רקטי למטה, שמים אותו על איזה משגר, it goes up, it goes down, מתפוצץ וכולם שמחים.

<ארי סחר: הכול התחיל ב-91' ששילחו עלינו 39 סקאדים, אומרים דוסים כמוני 40 חסר 1 סקאדים.

<ארי סחר: ב-91', לא יעזו לשגר עלינו טילים, התבדינו.

<ארי סחר: אחרי זה חברינו מלבנון נכנסו לאקשן בשנות ה-90, תחילת שנות האלפיים, בל נשכח את חברינו מעזה, הם לא נותנים לנו לשכוח מהם וחברינו במזרח, האירנים, שהם הבטיחו למגר את הסרטן הציוני, אני מקווה שאני מצטט אותם נכון, והסורים, שלא בחלו מלהשליך על הסורים עצמם נשק להשמדה המונית, סביר מאוד להניח שלא יהיו להם בבוא העת בעיה להשליך עלינו.

<ארי סחר: הבעיה היא שלא כראי זה כראי זה.

<ארי סחר: אי אפשר לפתח מערכת אחת שהמערכת הזאת תטפל בשלל האיומים שלנו.

<ארי סחר: זה פשוט פיזיקה.

<ארי סחר: יש לי כמה וכמה ילדים, כשאני זורק כדור לילד קטן, אני עומד קרוב מאוד לילד.

<ארי סחר: כשהילד גדל אני זורק אותו יותר רחוק, וכי למה?

<ארי סחר: ככל שאני זורק את הכדור יותר רחוק אני זורק את הכדור יותר מהר ויותר גבוה.

<ארי סחר: הווה אומר רק ילד שהוא מפותח יכול לתפוס כדור שאני זורק 50 מטר והוא עולה למעלה למעלה והוא במהירות גבוהה מאוד.

<ארי סחר: כנ"ל עם טילים.

<ארי סחר: אני לא יכול לפתח מערכת אחת שהיא טובה גם לטילים קצרי הטווח וגם לטילים שהם ארוכי טווח.

<ארי סחר: ככל שהטיל בא יותר מרחוק, מהאירנים, הוא טס יותר מהר ויותר גבוה ולכן הוא יותר קשה ליירוט.

<ארי סחר: לכן מה שאנחנו עושים בארץ הקודש, אנחנו עושים מה שנקרא modular missile defense, ואנחנו מנסים לעשות פלחים בשמים.

<ארי סחר: איך אנחנו עושים זאת?

<ארי סחר: אנחנו מתחילים ברובד הכי נמוך.

<ארי סחר: הרובד הכי נמוך זה כיפת ברזל.

<ארי סחר: כיפת ברזל נועדה להגן על אזורים אורבניים, בוא נגיד עיר בישראל, מטילים שבאים עד 70 קילומטר.

<ארי סחר: אתם יודעים מה?

<ארי סחר: קצת יותר מ-70 קילומטר.

<ארי סחר: בעצם מה ששיגרו עלינו מעזה עד נובמבר 2012.

<ארי סחר: יש טילים שמשוגרים עכשיו מעזה, אלה הטילים שבאים מעזה לחיפה, שהם ארוכי טווח, ארוכים מדי, הטווח שלהם ארוך מדי והם אינם מהווים טרף לכיפת ברזל.

<ארי סחר: אבל זה בסדר, במקום לפתח את כיפת ברזל, שהיא כן תוכל ליירט את המערכת הזאת, יש לנו עוד מערכות.

<ארי סחר: יש לנו מערכת שרביט קסמים, בפיתוח מתקדם אצלנו.

<ארי סחר: שרביט קסמים נועדה, ואני אדבר גם על כיפה וגם על שרביט, שרביט נועדה לטפל בטילים שבאים מטווח של 400 קילומטר, כל מה שטס בשמים באטמוספרה זה טרף בשביל כיפה, גם טילי שיוט.

<ארי סחר: טיל שיוט זה טיל שלא טס ככה, אלא טס ישר, ואם ישימו ראש קרב, כמו שאומרים מהנדסי הטילים, עם פיכסה, אז סביר מאוד להניח שזה יהיה טיל שיוט.

<ארי סחר: מה קורה אם משגרים אותו עוד יותר מרחוק, אז יש לנו את חץ 2 וחץ 3 של התעשייה האווירית שמטפלת.

<ארי סחר: כמובן שהרובד החמישי זה הקדוש ברוך הוא.

<ארי סחר: מה שאנחנו מנסים לעשות עכשיו זה שמרגע שיש לנו את ארבע מערכות אנחנו צריכים לחבר בין ארבע המערכות.

<ארי סחר: כיפת ברזל נמצאת מ-2011, שרביט קסמים, אם ירצה ה' תהיה מבצעית בשנה הבאה, חץ 2 בתחילת שנות האלפיים, חץ 3 2016, בהינתן תזרים נכון של כספים.

<ארי סחר: אנחנו מנסים לתפור בין המערכות, כי כשזורקים כדור ויש הרבה אנשים ויהיה 'אני תפסתי', 'אני תפסתי', 'אני תפסתי' ו-זה נופל, אז זה נופל, אבל אם הכדור מכיל ראש קרב כימי, זה לא טוב.

<ארי סחר: לכן אנחנו מנסים לתפור את כל המערכות ביחד, עם מה שנקרא מערכת שו"ב, שליטה ובקרה, ומערכת השליטה ובקרה מסתכלת על כל המכ"מים וכל הסנסורים שיש לנו, היא מסווגת את האיום, משערכת איפה האיום הולך ליפול ואז אומרת 'אוקיי, שיגור על באר שבע מעזה, 2 גרם, אז ניקח אותם עם כיפת ברזל, סוללה 11 בבאר שבע', 'שיגרו עלינו עכשיו 2 שיהאבים מאירן על חיפה, אז אנחנו נטפל בהם עם חץ 2 ונשלח עוד מיירט של שרביט קסמים' ושום דבר לא ייפול בין הכיסאות.

<ארי סחר: התקווה היא והתכנון הוא שכאשר כל המערכות יהיו מבצעיות, ב-2016, אז הכול יהיה תפור כבר.

<ארי סחר: קוראים לזה מערכת מאני שכבה תחתונה, כל זה יעבוד.

<ארי סחר: אני רוצה לעשות זום אין על כיפת ברזל.

<ארי סחר: הדבר היפה בכיפת ברזל הוא שמסתכלים על כמות היירוטים, אפשר להסתכל על זה, זה מתחלף כל הזמן, כי חברינו בעזה עוזרים לנו להפעיל את המערכת.

<ארי סחר: כיום יש לנו קרוב ל-1,700 יירוטים מוצלחים בכיפת ברזל.

<ארי סחר: הגענו כמעט ל-1,000 במלחמה הקודמת, לפני קודמת, בעמוד ענן הגענו ל-1,000 ועכשיו הגענו כמעט ל-1,700, באחוזים לא רעים בכלל.

<ארי סחר: עכשיו מול מה הכיפה?

<ארי סחר: והנה השאלה, קודם כל הכיפה נועדה ליירט טילים בליסטיים, טילים פשוטים שמשוגרים לטווח של עד 70 קילומטר.

<ארי סחר: גם פצמ"רים, פצצות מרגמה, זה גם טרף לכיפה, ובמלחמה האחרונה, וזה לא מסווג, יירטנו פצמ"רים.

<ארי סחר: מה הבעיה עם יירוט פצמ"רים עם כיפה?

<ארי סחר: בעיה מספר אחת, אין לנו מספיק סוללות.

<ארי סחר: יש לנו היום תשע סוללות, סוללה מגינה על עיר.

<ארי סחר: תשים את הסוללה בבאר שבע, הגנת על 500,000 איש, תשים את הסוללה בקיבוצים בעוטף עזה, הגנת על 50 או 500 איש.

<ארי סחר: זו שאלה של השמיכה הקצרה.

<ארי סחר: בעיה שנייה זה פשוט הזמן שהדבר הזה טס.

<ארי סחר: אם הפצמ"ר טס הרבה זמן, יש פצמ"רים ארוכי טווח, אנחנו ניירט אותם ויירטנו אותם.

<ארי סחר: אם יש פצמ"ר שהוא טס 15 קילומטר, כאשר הם פגעו בניצני עוז, הביאו את הפצמ"ר שלהם ממש עד הגבול והוא טס 10-15 שניות, אין לנו מספיק זמן, כי הטיל שלי צריך לטוס מנקודה איי לנקודה בי וזה לוקח זמן.

<ארי סחר: אז אין לנו את הזמן הזה.

<ארי סחר: אבל אנחנו כן עשינו פצמ"רים.

<ארי סחר: בניסויים גם יירטנו תותחים, יש לי סרט יפה שאני לא יכול להראות לכם היום כי זה במקום אחר, לא על המחשב הזה, שאנחנו יירטנו, שיגרו איזה שישה תותחים, כל אחד ירה באוויר ואנחנו בחרנו בשניים שרצינו ליירט ולקחנו אותם.

<ארי סחר: UAV, הלוא הוא מל"ט.

<ארי סחר: אנחנו עושים קצוץ ממל"ט.

<ארי סחר: אנחנו עשינו כבר עד היום חמישה ניסויים, אנחנו יודעים ליירט מל"טים היטב.

<ארי סחר: למה יירטנו את המל"טים האחרונים במלחמה עם פטריוט?

<ארי סחר: כי היו פטריוטים בעלי תוקף ושיגרנו את הפטריוט.

<ארי סחר: אבל באמת הטיל שלנו יודע לעשות מל"ט והוא עושה מל"ט במחיר של 80,000 דולר ליחידה ולא כמה מיליונים כמו פטריוט.

<ארי סחר: אבל הפטריוט הזה, אם לא היינו משתמשים בו, היינו צריכים לזרוק אותו לפח.

<ארי סחר: יש לנו גם נגד פצצה מונחית, guided bomb, ואנחנו יודעים איך לפגוע בה.

<ארי סחר: עשינו את זה בניסויים.

<ארי סחר: אנחנו מניחים שמטוסים ומסוקים לא יהיו בעיה.

<ארי סחר: אבל היום הטוב במדינת ישראל הוא שני אלה, אנחנו משתמשים בכיפה מול זה וזה מול זה וסה טו.

יואל רזבוזוב: היירוטים בתל אביב זה לא על ידי כיפת ברזל, זה היה השרביט?

יואל רזבוזוב: זה מעל 70 קילומטר מעזה.

<ארי סחר: תל אביב הוא 70 פלוס, בתל אביב אנחנו משתמשים בכיפה בהצלחה פנטסטית.

יואל רזבוזוב: חדרה?

<ארי סחר: אתה מדבר עכשיו על חיפה.

<ארי סחר: במלחמה הסוללה הכי צפונית הייתה בבנימינה.

<ארי סחר: זה הגבול הצפוני שאנחנו יודעים לעשות.

<ארי סחר: והיה ומשגרים על חיפה ושיגרו על חיפה ואם היינו צריכים ליירט אותו, אפילו אם היינו מציבים כיפה בחיפה לא יכולנו רשמית ליירט.

<ארי סחר: אולי יכולנו באחוזים יותר נמוכים אבל זה לא מהווה איום בתוך ההגדרה של האיומים - - -

יואל רזבוזוב: ואם הטיל מיועד לתל אביב, נגיד, אז אפשר ליירט אותו באזור אשדוד?

<ארי סחר: חיובי.

יואל רזבוזוב: אז אולי לא צריך בכלל לפרוש ליד תל אביב?

יואל רזבוזוב: או שזה במקרה ויתפספס?

<ארי סחר: הטווח שלנו, בוא נגיד ברמה של 10 קילומטרים, אז אם אתה פורש באשדוד יהיה לך קשה לפגוע בתל אביב.

<ארי סחר: זו בדיוק הבעיה.

<ארי סחר: אתה צריך לכסות את הכול והטווח שלך הוא לא מי יודע מה.

<ארי סחר: צריכים להגן על עיר, לא יותר מזה.

<ארי סחר: מה זה כיפת ברזל?

<ארי סחר: יש ארבעה רכיבים שנמצאים בכל מערכת נגד טילים או נגד מטוסים.

<ארי סחר: יש לנו את המיירט עצמו, השם של המיירט טמיר.

<ארי סחר: מה זה טמיר?

<ארי סחר: אני אשאל אתכם שאלה, האם מאייתים תמיר עם ת', מהמילה תמר, צדיק כתמר יפרח והתמיר מגן כמו עץ תמר על אלה שיושבים מתחת, או האם טמיר עם ט' וזה טמיר שמור, טמיר ונעלם בשם כל ישראל, אז מה זה, ת' או ט'?

<ארי סחר: זה לא זה ולא זה, טמיר זה ראשי תיבות טמי"ר, טיל מיירט רקטות.

<ארי סחר: אבל אל תגידו לאף אחד זה הסוד שלנו.

<ארי סחר: טמי"ר זה דבר הכי פשוט בעולם, בנינו אותו כדי שהוא יהיה זול.

<ארי סחר: אם הוא לא זול, אנחנו נמצא את עצמנו בעיה.

<ארי סחר: אגב, שיחה שהייתה לי כמה וכמה פעמים עם אנשי קונגרס אמריקאים.

<ארי סחר: אחד שואל אותי, 'תגיד לי כמה עולה קטיושה', אני אומר 'כמה עולה קטיושה?

<ארי סחר: כמה עולה מכונית?

<ארי סחר: תלוי מאיפה אתה קונה את הקטיושה'.

<ארי סחר: אם אתה קונה את הקטיושה במקום רשמי כמו ממשלת אירן, או ממשלת אלג'יריה או ממשלת לוב, זה יעלה לך 3,000 דולר, אבל אם אתה קונה אותו במקומות שאנחנו אוהבים לכנות אותם 'מוסטפה - - - קטיושות', אז זה יעלה לך 1,000 דולר, אבל אתה מקבל עבודה, תסלחו לי, עבודה ערבית.

<ארי סחר: הריתוך זה לא ריתוך והצבע זה לא צבע, אבל מה לעשות, הוא עולה והוא יורד והוא עושה בום.

<ארי סחר: אז אמרתי לו 3,000, כי ידעתי ברגע שהוא שאל את השאלה שהוא הולך לעשות השוואה, ו'כמה', הוא שאל, 'עולה המיירט שלכם?' אמרתי לו, 'אדוני, אתה יושב בוועדת ההקצבות שם בארצות הברית, אתה יודע בדיוק כמה זה, כי אתה נותן לנו כסף, זה עולה כ-100,000 דולר למיירט'.

<ארי סחר: האמת היא שזה קצת פחות, זה 80,000, זה לא 100,000, אבל לשם השוואה זה מספיק.

<ארי סחר: הוא אמר, 'אתה רוצה להגיד לי שכל פעם שהם משגרים 3,000 דולר אתם משגרים מולו 100,000 דולר?

<ארי סחר: ', אמרתי 'לא', הוא אמר 'למה?' אמרתי, 'כי בדרך כלל אנחנו משגרים שניים'.

<ארי סחר: כי בהתחלה אנחנו לא היינו בטוחים בעצמנו אז שיגרנו שניים, היום אנחנו משגרים אחד, חוץ מבאזור תל אביב וירושלים, כי מה שהם משגרים על תל אביב וירושלים, יש לו פי 10 חומר נפץ מהגראד והקטיושה הרגילים ולכן אנחנו רוצים להיות בטוחים.

<ארי סחר: אז הוא שאל אותי, 'תגיד לי, כל פעם שמשגרים עליך 3,000 דולר אתה משגר עליו 200,000?' אמרתי 'כן'.

<ארי סחר: 'וזה באמת affordable?', אמרתי, 'כן', 'אתה יכול להסביר לי?' 'כן'.

<ארי סחר: שאלתי אותו 'כמה עולה כדור אם-16?' הוא אמר לי, 'אנחנו קנינו עכשיו כדורי אם-16 לכוחותינו במזרח התיכון, זה 25 סנט'.

<ארי סחר: בדקתי באינטרנט, כתוב 25 סנט, מה שכתוב באינטרנט זה אמת, אוששתי את מה שהוא אמר.

<ארי סחר: אז שאלתי אותו 'כמה עולה שכפ"ץ קרמי?

<ארי סחר: ' שכפ"ץ קרמי שאנחנו נותנים לכל חיילינו, הוא אמר 'זה עולה 6,500 דולר', אמרתי נכון, ושאלתי 'אדוני, האם אתה רוצה להגיד לי שכדי להגן על כדור שעולה 25 סנט אתה משלם 6,500 דולר?

<ארי סחר: ואל תגיד לי שהשכפ"ץ שלך יכול להגן על יותר מכדור אחד, כי אתה יודע כמוני שברגע שהכדור הראשון פוגע בשכפ"ץ שלך אתה צריך לקחת את השכפ"ץ לתיקונים וזה יעלה לך 6,500 דולר לתקן את השכפ"ץ', ואז הוא אמר לי ואני מצטט, כי רק איש קונגרס אמריקאי יכול להגיד דבר כזה, אני אגיד באנגלית ואחר כך בעברית, 'we are going to have re-visit the word affordable', אנחנו נצטרך להסתכל שוב פעם, במבט מחדש, על המילה affordable.

<ארי סחר: למה?

<ארי סחר: תסתכלו מה היה במלחמה הנוכחית ובמלחמה הקודמת.

<ארי סחר: במלחמה הקודמת, אין ספק ששימוש בכיפת ברזל מנעה פלישה לעזה.

<ארי סחר: מי יודע כמונו כמה עולה פלישה לעזה, כמה אמר השר יעלון?

<ארי סחר: 9 מיליארד שקל, או משהו כזה.

<ארי סחר: היא פשוט מנעה את זה.

<ארי סחר: אז אסור להסתכל על העלות של מה שהוא עושה, צריכים להסתכל על מה הוא עוזר לנו.

<ארי סחר: במלחמה הנוכחית, למה נכנסנו לעזה?

<ארי סחר: אני שמעתי בחדשות, לא נכנסנו לעזה כדי לפתור את בעיית הטילים אלא לפתור את בעיית המנהרות, כי כיפת ברזל פתרה את בעיית הטילים.

<ארי סחר: אז לפחות זה מה שאמרו בחדשות וזה מה שאמרה מדינת ישראל.

<ארי סחר: כיפת ברזל אפשרה לצה"ל להיכנס לעזה בקצב שלנו, איפה שרצינו ומתי שרצינו ולא להיגרר כתוצאה מצעקות של העם היושב בציון ושל התקשורת שהאתיקה שלהם שונה מהאתיקה שלי.

<ארי סחר: יש לנו את המיירט, יש לנו את העיניים שלו, זה מכ"מ של חברת אלתא.

<ארי סחר: אלת"א ראשי תיבות 'אנחנו לא תעשייה אווירית'.

<ארי סחר: יש לנו את המשגר שלנו.

<ארי סחר: כל משגר סוחב עד 20 מיירטים, המיירטים באים במארזים, כל מארז חמישה, כמו פיתה, שמים ארבע פיתות אחת על השנייה, מחברים אותן וכולם שמחים.

<ארי סחר: יש לנו את השו"ב, השו"ב זה מה שאני קורא היידישע קופ של המערכת.

<ארי סחר: המערכת שלנו זולה כי החלטנו על ההתחלה להשקיע בתוכנה ופחות בחומרה.

<ארי סחר: תוכנה אמנם הולך הרבה יותר כסף בהשקעה, על מה שנקרא פיתוח, אבל כדי לעשות שינויים בתוכנה, ברגע שיש לך מערכת אנחנו שינינו את המערכת שלנו ארבע פעמים והמערכת היום עובדת יותר טוב, היא יכולה לתפוס פי אחד וחצי מהמטרות שיכולנו לתפוס אז והיעילות של המערכת, פשוט כל מה שאנחנו לומדים אנחנו מיישמים ומשנים את המערכת.

<ארי סחר: זאת בסופו של דבר החלטה נבונה מאוד למפרע.

<ארי סחר: בואו נסתכל על defensive edge.

<ארי סחר: קודם כל אין ספק שאנחנו הוצאנו את העוקץ של הרקטות של החמאס, אין ספק שמה שעשינו, אני חושב שפשוט לחמאס לא היה מה לעשות.

<ארי סחר: היינו שומעים בחדשות, 'אנחנו נארגן לכם משהו יפה היום בתל אביב', זרקו עלינו טילים, הורדנו את הטילים.

<ארי סחר: פחדנו יותר מאנשים שנפגעו על ידי מכוניות כדי לתפוס עמדה יותר טובה לצלם את המערכת מהטילים עצמם.

<ארי סחר: אנחנו כיסינו כ-80% ממדינת ישראל.

<ארי סחר: דירבאלאק והחבר'ה בצפון היו פותחים אז מערכה, היינו ב"סדין עמוק",deep" sheep", זה לא היה טוב מה שהיה קורה.

<ארי סחר: אין ספק שאין לנו היום מספיק מערכות.

<ארי סחר: אני זוכר שכשדיברתי בקונגרס עצמו, ישבתי שם עם הנספח הביטחוני שם ושאלו אותו אנשי הקונגרס 'כמה אתם צריכים?' ואני אמרתי 'מר יוסי יענה על השאלה', ויוסי אמר '13 סוללות'.

<ארי סחר: 13 סוללות, כל סוללה מגנה על עיר, אני אישית יכול למנות יותר מ-13 ערים בישראל, פלוס בסיסי צבא, פלוס כל מיני מקומות שאנחנו רוצים להגן עליהם כמו למשל חברת חשמל בחדרה, צריכים הרבה יותר ממה שיש לנו, לדעתי צריכים הרבה יותר ממה שנוכל מתי שהוא לקנות.

<ארי סחר: במלחמה היו לנו 9 סוללות, תוך כדי המלחמה בנינו עוד 3 סוללות, מן הבא ליד, לא היה פשוט.

<ארי סחר: המספר הזה כבר לא נכון, זה 700 יירוטים מוצלחים וכשמדברים על 90% הצלחה אז נכון, ההצלחה שלנו הייתה כ-90%, וכששואלים האם תוכלו להגיע ליותר מזה, דעתי האישית היא שלא כל כך.

<ארי סחר: כי יש מערכת עם כל כך הרבה רכיבים ומשהו נופל.

<ארי סחר: אתה פותח את האינטרנט אצלך בבית והאינטרנט נופל, זה קורה.

<ארי סחר: אצלנו אם האינטרנט נופל והאינטרנט פעם נפל תוך כדי לחימה, זה גרם למותם של שלושה אנשים.

<ארי סחר: אז דברים קונים.

<ארי סחר: דברים רעים קורים.

<ארי סחר: 90% לדעתי אנחנו נגרד את ה-90%, 1, 2, לא יותר מזה.

<ארי סחר: הווה אומר, כששומעים את האזעקה צריכים להמשיך להתנהג כמו שהתנהגו.

<ארי סחר: יש לי כמה סרטים, אני רוצה להסביר לכם מה אתם רואים.

<ארי סחר: (סרטון).

<ארי סחר: זה תל אביב.

<ארי סחר: יש שני שיגורים, כמו שאמרתי, משגרים את הראשון ומשגרים את השני רק למקרה שהראשון לא פוגע.

<ארי סחר: יש איזה זום כדי לפגוע באיום, בום בום.

<ארי סחר: מה קורה לשני?

<ארי סחר: השני, לא צריכים אותו, הראשון לקח.

<ארי סחר: במקרה הזה הראשון לקח, אז מה צריכים לעשות?

<ארי סחר: קודם כל צריכים לזהות שהראשון לקח, איך עושים זאת?

<ארי סחר: מסתכלים על המכ"ם, בודקים האם המטרה ממשיכה להתקדם במאך 2.5, במהירות כמעט 1,000 מטר לשנייה, או האם הוא התפוצץ ועכשיו נופל ככה, ואם כן, צריכים לשלוח פקודה למיירט השני לפוצץ את עצמו, כי אם הוא לא יפוצץ את עצמו אז מתי שהוא הוא יפגע בקרקע ויהיה לנו משהו נפיץ בקרקע.

<ארי סחר: כל זה קורה בפחות מחצי שנייה.

<ארי סחר: זיהינו שהמיירט הראשון פגע, נתנו פקודה למיירט השני להתפוצץ והוא התפוצץ.

יואל רזבוזוב: אי אפשר להחזיר אותו חזרה?

<ארי סחר: זה סרט שאף פעם לא ראיתי.

<ארי סחר: שואלים כמה כיפה יכולה לעשות, חשבו האויבים שלנו ש'אם נשלח הרבה הרבה רקטות אז לא תוכלו עלינו' והם רצו לתקוף ולעשות פיגועים והם ניסו את זה.

<ארי סחר: אז הנה 15 בבת אחת ששיגרו עלינו.

<ארי סחר: שימו לב.

<ארי סחר: שימו לב לספירה.

<ארי סחר: (סרטון).

אברהם מיכאלי: הם כולם לטווחים שונים, אני מבין.

<ארי סחר: כן.

יואל רזבוזוב: איך אי אפשר היה לזהות את השיגור הזה?

<יצחק גת: בטח שמזהים את השיגור, אמרתי לך, אבל אי אפשר לעשות מה שהיא ביקשה, לסובב את הטיל אחורה.

<ארי סחר: 15 בקצב וזה נמצא ביוטיוב.

<ארי סחר: זה מעל אשקלון.

<ארי סחר: אין ספק שהעם היושב בציון, לולא זה שהיו מקבלים המון כסף מהאמריקאים לא יכולנו לשים שם 9 סוללות, אין, אין לנו מספיק כסף.

<ארי סחר: האמריקאים נתנו עד היום, אם מסתכלים לסוף, 1.3 מיליארד דולר, כשני שליש מהמערכות שלנו הן מערכות במימון אמריקאי.

<ארי סחר: לימדו אותי כשהייתי ילד שצריכים הכרת הטוב ולמרות שבהתחלה לא השתתפו בפיתוח.

<ארי סחר: והפיתוח, הם צחקו עלינו, פשוט שאמרו שזה מדע בדיוני ועשינו את זה לבד.

אברהם מיכאלי: בארץ לא צחקו על זה?

<ארי סחר: בארץ לא.

אברהם מיכאלי: בארץ צחקו על זה.

אברהם מיכאלי: אם לא היה איזה אדם משוגע שקיבל מהשמים, אני חושב, את השכל, לא רצו לפתח את זה.

<ארי סחר: אנחנו לא צחקנו על זה.

אברהם מיכאלי: בסדר, אתם משהו אחר.

אברהם מיכאלי: אני מדבר על הדרג המחליט.

<ארי סחר: אמת ויציב.

<ארי סחר: אבל אנשים אמריקאים, האנשים הטכניים בארצות הברית הסתכלו על זה כעל מדע בדיוני וקרה מה שקרה וזה עבד.

<ארי סחר: ברגע זה עבד הם הזרימו המון המון כסף.

<ארי סחר: צריכים להכיר תודה.

<ארי סחר: עכשיו, כמו שאומרים בעברית, there is no free lunch וכתוצאה מהכמויות האדירות של כסף ששפכו הייתה דרישה לייצור בארצות הברית, אנחנו בתהליך עכשיו של העברה חלקית של הייצור לארצות הברית, בונים עכשיו בהנטסוויל אלבמה מפעל, ומה שכן, אם וכאשר האמריקאים יגידו 'רוצה אני' יהיה לנו הרבה יותר קל למכור להם מטילים שיוצרו בארצות הברית ולא מטילים שיוצרו, איך אומרים?

<ארי סחר: בסכנין עילית.

<ארי סחר: אז מי יודע?

<ארי סחר: בואו נעבור קצת ל-David's sling.

<ארי סחר: מה זה David's sling?

<ארי סחר: שרביט קסמים.

<ארי סחר: בסופו של יום כיפה עושה המון וככל שהכיפה מתקדמת הכיפה עושה עוד יותר, אבל יש משהו שכיפה לא יכולה לעשות.

<ארי סחר: אם משגרים עלינו רקטה וברקטה יש נשק להשמדה המונית, אני לא רוצה, אני לא יכול שהרקטה תתפוצץ בתוך גבולות מדינת ישראל.

<ארי סחר: אסור.

<ארי סחר: כי אפילו אם היא מתפוצצת באוויר, 10,000 רגל, 20,000 רגל, כל הפיכסה ייפול ארצה.

<ארי סחר: כימי, ביולוגי וגרעיני, לא רוצים ש - - - לכן תכננו שרביט קסמים שיטוס מהר לפגוע באיום לפני שהוא עובר את גבולנו.

<ארי סחר: הוא טס מהר והוא טס רחוק.

<ארי סחר: מדובר על טיל שיודע לטוס חמש פעמים ממהירות הקול, זה פי שניים ומשהו מהכיפה, הוא טס 150 קילומטר וברגע שאנחנו מגלים שיש משהו, שיש שמץ של סיכוי שהוא נשק להשמדה המונית, איך קוראים לזה, נב"ק?

<קריאה: לא, נב"ק זה נשק בלתי קונבנציונלי.

<ארי סחר: כן.

<ארי סחר: נב"ק זה אותו דבר.

<עמית צימר: נב"ק זה nuclear biological chemical.

<ארי סחר: אם אנחנו מגלים שזה נב"ק אז אנחנו מעיפים את השרביט.

<ארי סחר: זה מה שהשרביט עושה.

<ארי סחר: כל מיני דברים, מטוסים, מל"טים, טילים פיכסה כאלה ואחרים, שרביט נועד לטפל בהם.

<ארי סחר: השרביט שונה מהכיפה.

<ארי סחר: הפרויקט על ההתחלה נועד להיות פרויקט בשיתוף פעולה מלא של האמריקאים ויש בכל רובד ורובד הסכמים וסיכומים בין הצד האמריקאי לבין הצד הישראלי.

<ארי סחר: הם היו ברמת ממשלות עד לרמת משרד הביטחון, מנהלת חומה, רפאל וריית'און, ולכל אחד יש את ה subcontract משלו.

<ארי סחר: הסיבה לכך היא פשוטה, אין לנו מספיק כסף.

<ארי סחר: היינו צריכים כסף אמריקאי.

<ארי סחר: עשינו את זה ביחד.

<ארי סחר: הדבר הזה ממומן שני שליש מהעם היושב בארצות הברית וריית'און עוזרים לנו הרבה למצוא תמיכה בגבעת הקפיטול.

<ארי סחר: עכשיו שימו לב, מסתכלים על הקומפוננטות, ארבע קומפוננטות.

<ארי סחר: המיירט כאן הוא מיירט הכי שונה שאני מכיר וכי למה?

<ארי סחר: מה שונה במיירט הזה לעומת כיפת ברזל?

<ארי סחר: קודם כל יש לו מה שנקרא מנוע מאיץ.

<ארי סחר: בסדר, זה נופל וכך הוא נראה.

<ארי סחר: שימו לב, כל טיל שלימדו אותי איך לעשות טילים, אמרו לי 'לטיל יש שפיץ, אין לו שפיץ הוא לא טיל', אבל השפיץ הזה מישהו לקח, משך את השפיץ כלפי מטה.

<ארי סחר: עכשיו האף של הטיל דומה לאיזה חיה?

אברהם מיכאלי: כריש.

<ארי סחר: דולפין.

<ארי סחר: אנחנו קוראים לזה ראש דולפין, וכי למה?

<ארי סחר: כי אנחנו תוחבים לתוך הדבר הזה הרבה מאוד סנסורים וכל חיישן רוצה להסתכל קדימה.

<ארי סחר: אם יש לי שני חיישנים ואחד רוצה להסתכל קדימה, ההוא מקדימה עולה וההוא מאחורה לא רואה, אז שמים את הסנסורים אחד על יד השני, כך שלכל סנסור יש מבט.

<ארי סחר: כאן יש לנו מכ"מ וכאן יש לנו ראש ביות אלקטרו, ראש ביות טלוויזיוני, וכל אחד ואחד רואה.

<ארי סחר: הדבר הזה עושה המון.

<ארי סחר: אם מסתכלים על המתחרים שלו בעולם, המחיר שלו הוא בערך חמישית, כי יש פשוט תעוזה ישראלית.

<ארי סחר: אנחנו באנו לפתור את הבעיה בצורה אחרת לחלוטין, אין לי מספיק זמן להיכנס לזה.

<ארי סחר: יש לנו את המשגר, המשגר נבנה בריית'און, הזבילים נבנו בסן דייגו, היה חשוב מאוד למהנדסי רפאל לעקוב מקרוב על הייצור של הזבילים, כי הם נעשו בסן דייגו, אחת מהערים היפות בעולם וכולם נסעו לשם בטח, אבל אני לא מקנא, ויש לנו גם את המכ"מ, שוב, של אלתא.

<ארי סחר: את השו"ב, בכיפה לכל סוללה יש שו"ב, בשרביט קסמים יש שו"ב ארצי אחד, בעצם שניים, והם מפקחים על כל הסוללות של שרביט.

<ארי סחר: מה המצב של שרביט?

<ארי סחר: יש לנו ניסוי חשוב מאוד בנובמבר 2014, אחרי הניסוי הזה יש לנו עוד ניסוי אחד ואנחנו מכריזים על מבצע איות.

<ארי סחר: כבר בחיל אוויר התחילו את חיל החלוץ והם מתכוננים עכשיו לקלוט את המערכת ואני רוצה להציג לכם את השיגור האחרון שעשינו.

<ארי סחר: שרביט, לא כמו כיפת ברזל, לכיפת ברזל יש רש"ק, יש לאיום שלי ראש קרב, פיצוץ, ולי יש גם בכיפה, אבל הרש"ק שלו נבנה ב'מוסטפה אזהר אוף רש"קינג', והרש"ק שלי נבנה ברפאל על ידי מהנדסים עם איי קיו תלת ספרתי וארבע ספרתי, הם דואגים להגיד לי כל הזמן.

<ארי סחר: אז אני לא צריך לפגוע במטרה, בכיפה מספיק שאני חולף על יד המטרה, אני מתפוצץ ויש לי רש"ק והרש"ק שלי מכסה במה שאנחנו קוראים our special sauce והרוטב שלנו שהוא בעצם רסיסים, הרסיסים עפים באוויר וחודרים לתוך הרש"ק של האויב ופשוט חוסמים את הרש"ק שלו.

<ארי סחר: שרביט לא עובד ככה.

<ארי סחר: שרביט אומר 'אני לא צריך רש"ק', אני hit to kill, אני פוגע בו עם האף שלי.

<ארי סחר: זה לא רק כדור שפוגע בכדור, שכל כדור טס פי חמישה ממהירות הקול, אלא אנחנו פוגעים במקום הנכון בכדור.

<ארי סחר: אם אני פוגע בכדור לא ברש"ק שלו לא עשיתי כלום, אני חייב לפגוע במקום הספציפי בדבר הזה.

<ארי סחר: אנחנו עשינו ניסוי מול פג'ר 5, שנכנס במהירות מאוד גבוהה, לקחנו את הדבר הזה ועטפנו אותו במחושים כדי שנדע בדיוק איפה פגע המיירט שלנו.

<ארי סחר: מסתבר שהמיירט שלנו פגע בדבר הזה חצי סנטימטר מאיפה שהוא היה צריך לפגוע.

<ארי סחר: אני אציג לכם את הניסוי.

<ארי סחר: זה המיירט, שמים אותו עכשיו בזביל, שאגב נבנה בסן דייגו.

<ארי סחר: אנחנו שמנו כאן בניסוי שני מכ"מים כדי לבדוק את הרשת, נט וורקינג.

<ארי סחר: מכ"מ אחד גילה, העביר למכ"מ השני, זה השו"ב שלנו שנמצא בתוך איזה קונטיינר.

<ארי סחר: כאן אנחנו משגרים את האיום, עכשיו האיום לא טס ככה, אנחנו עוקבים אחריו ומי שעוקב כנראה שתה הרבה מדי.

<ארי סחר: זה המיירט שלנו, הוא משוגר, זה שיגור בהילוך איטי.

<ארי סחר: זה הבוסטר, הבוסטר בוער חמש שניות ואז אנחנו משליכים אותו ומטמיעים את הרקטה שלנו.

<ארי סחר: נסתכל עליו, זה הטיל שלנו במצלמת אינפרא אדום.

<ארי סחר: אנחנו פגענו חצי סנטימטר מאיפה שהיינו צריכים לפגוע.

<ארי סחר: מה יש לנו פה?

<ארי סחר: מה שאתם ראיתם פה, הטיל שלנו פגע במטרה כאשר שניהם הסתכלו כלפי מטה, הוא צריך לראות את המטרה, זה מה שרואה העין של הטיל, הוא צריך לראות שיש מטרה ושיש כאן רגע.

<ארי סחר: לא צריך את הרגע, צריך את המטרה ולנעול חזק מאוד על המטרה ולא לזוז וזה בערך מה שקרה.

<ארי סחר: שימו לב, שום דבר לא זז, המטרה נעולה חזק מאוד.

<ארי סחר: אני רוצה להגיע לשקף האחרון, אני רוצה להכניס קצת ציונות, כי אתם חברי כנסת פה.

<ארי סחר: זה היה בנובמבר 2012, הגיע אחד מארצות הברית, איש יקר מאוד, חבר טוב של שלדון אדלסון והוא הגיע לרפאל מאז הרבה פעמים.

<ארי סחר: הוא מביא אנשים מאוד נדבנים לכאן.

<ארי סחר: זה היה בעמוד ענן והוא הגיע עם איזה פרופסור מאוניברסיטת ברנדייס וסיפרנו להם על הכול ותבינו, הטילים נפלו והם דווקא הגיעו לרפאל מבית שישבו שבעה על שלושה אנשים שנהרגו בקרית מלאכי מגראד.

<ארי סחר: ואחרי שסיימתי להציג בא אליי הפרופסור הדגול ואומר לי 'אתם יודעים מה?

<ארי סחר: הכיפה הורגת אתכם', אמרתי 'סליחה?', הוא אומר 'כן, הכיפה הורסת את יכולת

<ארי סחר: כם לעמוד מול העולם בהסברה שלכם', אמרתי 'תסביר', הוא אומר לי 'הם יורים עליכם רקטות?

<ארי סחר: כן, אתם יורים עליהם?

<ארי סחר: ' ודאי, אנחנו כתשנו את עזה, 'אבל אתם מצליחים כאשר הם לא'.

<ארי סחר: אם מסתכלים על החדשות בלילה, אצלם תמיד יש את הנשים והלוויות ובאותם ימים שהיה קצת שקט שם אז הם הביאו וידיאו מסוריה.

<ארי סחר: 'תמיד היו הלוויות שם וצעקות ומה קורה אצלכם?

<ארי סחר: שיגור, פו פו פו בום בום בום ועוד יירוט מוצלח, זה משעמם ואף אחד לא רוצה להסתכל, זה משעמם.

<ארי סחר: תסלחו לי, יש לי איזה סרט של 20 יירוטים של כיפה, זה מתחיל, בסדר, הבנתי', 'אתה רוצה להגיד לי שכדי לעמוד מול העולם אני חייב להקריב ישראלים?' אמרתי לו שזה גרוטסקי, לולא זה שקראתי את אותם דברים שהוא אמר בשניים שלושה בלוגים ולולא זה ששמעתי אותן טענות הפעם בכל מיני ז'ורנלים מבריטניה לא הייתי עושה כלום, מה לעשות?

<ארי סחר: כך העולם מרגיש.

<ארי סחר: אז אני לקחתי על עצמי לעשות שקף שיציג את כיפת ברזל בצורה הנכונה.

<ארי סחר: לפני שעשיתי את השקף נזכרתי בשייח' נסראללה, מה שהוא אמר ב-2004, ש'אתם סוגדים לחיים ואנחנו סוגדים למוות ובגלל שכולם מתים אנחנו בבוא העת נעיף אתכם מפה' ואני גם זכרתי מה אמר לי הבן שלי בקיץ לפני המלחמה, הוא נח"לאי והוא היה בקורס מ"כים והוא הגיע הביתה ושמע והוא אומר לי, 'אבא, מה אומרים לנו?

<ארי סחר: אומרים לנו שהאויבים שלנו רוצים למות כשהידים, ומה התפקיד שלנו?

<ארי סחר: לעזור להם', כי אנחנו לא מוכנים למות בשביל העקרונות שלנו, אנחנו רוצים לחיות בשביל העקרונות שלנו.

<ארי סחר: ואז הלכתי לאילנה, מה זה אילנה?

<ארי סחר: אנחנו בכל יום במלחמה קיבלנו את הנתונים של אותו היום מחיל האוויר, בסוף היום, ארבע-חמש כזה, כל הנתונים של המכ"מ, כל הנתונים של השו"ב ואנחנו חרשנו את הנתונים, הבנו מה עשינו טוב, מה עשינו פחות טוב ואפילו בתוך המלחמה גילינו איזה באג ותיקנו את הבאג און ליין ואילנה, היא ישבה על השיבר, היא קיבלה את כל המידע.

<ארי סחר: שאלתי 'אילנה, תגידי לי, האם יש לך את האורדינאטות של כל המקומות שהיו נפגעים לולא זה שכיפת ברזל יירטה את הרקטה?', 'ודאי', 'אפשר לקבל?', 'תפאדל'.

<ארי סחר: לקחתי, שמתי בגוגל maps והסתכלתי, הנה ארבעה מקומות שהיו נופלים בהם טילים, כאן אוניברסיטת באר שבע בנגב, סטודנטים, כולם בתוך ההרצאות, רק רואים את האופניים שלהם, כאן יש מפעל באשדוד, כאן רחוב ראשי באשקלון, היה נופל פה אחד ופה אחד וכאן דירה על הגבול בין חולון לבין תל אביב.

<ארי סחר: אם הולכים היום להסתכל על המקומות האלה מה נראה?

<ארי סחר: זה מה שנראה.

<ארי סחר: אנחנו נראה את זה כי העם היושב בציון החליטו שאנחנו רוצים לחיות.

<ארי סחר: אבל זה לא מה שרצה הפרופסור הדגול, מה שרצה הפרופסור הדגול, הוא רצה לראות את התמונות האלה מ-2006, מה שקורה כשאין לך כיפת ברזל, הוא רצה לראות את העם היושב בציון צועקים,'oh they shooting on us, אנא תצילו, תצילו'.

<ארי סחר: חבר'ה, אנחנו לא שם, אנחנו היינו שם ואנחנו כבר לא שם, אנחנו עבדנו כמו מטורפים, לא ראינו את המשפחה שלנו לאור היום שלוש וחצי שנים כדי שלא תראו את זה, אלא כדי שתראו את זה.

<ארי סחר: וסיפור אחרון על אמיר.

<ארי סחר: ביום חמישי, זה היה היום השני של המלחמה, הייתי צריך לשבת עם אמיר שבוע לפני המלחמה, היה לנו ניסוי סופר מוצלח בשדמה וה-MDA האמריקאי, ה- missile defense agency האמריקאי, הם אחראים על כל ה - - - הייתי צריך לעשות להם מצגת איך הצלחנו, כי הם אחראים על הכסף שלהם והייתי צריך לשבת עם אמיר.

<ארי סחר: עשר בבוקר, 'אמיר, צריכים לשבת', 'לא, לא יכול', אומר אמיר, 'אני חייב ללכת להקים סוללה לתל אביב', אז היו כמה סוללות לאשקלון, אשדוד, נתיבות ובאר שבע, סה טו, זהו, ידענו שיש להם את היכולת לשגר לתל אביב והם שיגרו לתל אביב לילה לפני, אז ידענו שאם לא נציב בתל אביב תל אביב תחטוף.

<ארי סחר: הלך אמיר ועשה מה שעשה, אמרתי 'אתה לא תוכל, השתגעת?

<ארי סחר: אתה יודע כמה זמן לוקח להציב סוללה?

<ארי סחר: שבועיים.

<ארי סחר: עד שתציב את הסוללה המלחמה תסתיים', הוא אמר 'אמרו לי, אני עושה'.

<ארי סחר: זה היה יום חמישי, חזרתי ביום ראשון, ידעתי שאמיר הצליח, תיכף אני אגיד לכם איך, שאלתי את אמיר 'תגיד לי, מתי סיימתם?

<ארי סחר: ' הוא אמר 'אנחנו סיימנו בשבת באחת וחצי אחר הצהריים', אמרתי 'וואלה, אתם עבדתם בשבת', אבל לא עצם העבודה בשבת הפריעה לי, עבודה בשבת, פיקוח נפש, הצלת נפשות, חייבים, אני המהנדס חשבתי ככה, ברפאל, מכיוון שאנחנו נמצאים אי שם רחוק, דואגים לנו בבוקר להסעה מהבית לפה, באותם ימים שאין הסעות מארגנים לנו מונית, תבוא ביום שישי יארגנו לנו מונית, מתי?

<ארי סחר: ביום חמישי.

<ארי סחר: אבל אם אתה תבוא בשבת מי יארגן לנו את המונית?

<ארי סחר: כי המזכירה שלך לא עובדת ביום שישי.

<ארי סחר: הא, שאלה יפה.

<ארי סחר: אמיר הסתכל עליי ואמר לי 'אתה חושב שאני הלכתי הביתה?

<ארי סחר: ברגע שאתה דיברת איתי ביום חמישי עד שבת באחת וחצי, 51.5 שעות חרשנו את המדינה שלוש פעמים, אספנו את כל המכלולים, הבאנו אותם לתל אביב, חיברנו אותם ביחד והפעלנו את הסוללה.

<ארי סחר: לא הלכנו הביתה, לא אכלנו, לא שתינו, לא החלפנו בגדים, לא התקלחנו' ואתם יודעים מה?

<ארי סחר: הוא דאג להגיד לי, אף אחד שעבד איתו לא היה איש דתי אבל כשנכנסה השבת ביום שישי הם הבינו שהם עוברים קו גבול כאן והרגישו צורך לקדש, טעמו קידוש, כי הם עוברים את הגבול מחול לקודש ובשבת, באחת וחצי אחר הצהריים הוא סיים את העבודה שלו.

<ארי סחר: עד כאן הוא סיפר לי, מה שהוא לא סיפר לי, שארבע שעות לאחר מכן שיגרו טיל על הבניין הזה ומיירט שהוצב ארבע שעות לפני כן על ידי אמיר והקבוצה שלו הצליח ליירט את הטיל שכוון לדבר הזה.

<ארי סחר: אנחנו במדינת ישראל כל כך אוהבים את החיים שאנחנו מוכנים, כמו אמיר והחברים שלו, להרוג את עצמנו כדי לחיות.

<ארי סחר: אנחנו מוכנים לעשות מה שחייבים כדי לקום, להסתכל על אויבינו בפנים ולצעוק עליהם בקולי קולות 'עם ישראל חי'.

<ארי סחר: תודה.

אברהם מיכאלי: האמת היא שהם התלוננו על זה שהם התלוננו על זה שהאלוהים שלנו מזיז את הטילים ימינה ושמאל.

אברהם מיכאלי: בי"ת, היה יהודי, הוא כבר לא בחיים, קראו לו טומי לפיד, אבא של יאיר לפיד, הוא אמר באחד הטקסים ב'יד ושם' – הבניין היפה הזה יהיה אחרון שבו באים לרחם על ישראל.

אברהם מיכאלי: מי שרוצה לרחם עלינו ויבנו לנו בניינים, תודה רבה, מוותרים על זה.

אברהם מיכאלי: אנחנו את החיים צריכים לקדש.

יואל רזבוזוב: תודה, ארי, אנחנו נשלח אותך לסן דייגו להסברה.

<יצחק גת: עכשיו אנחנו הולכים לכיפת הברזל של החיילים, למעיל הברזל.

<דוד גרשון: אני עולה ישן מאנגליה אז אני קצת יותר שקט מהאמריקאי הקודם מברוקלין.

<דוד גרשון: אני מהנדס מערכת ראשי של קו ההגנה האקטיבית ואני אציג מעיל רוח וגם מוצר נוסף שהוא דומה, אבל חשבתי להתחיל עם זה.

<דוד גרשון: הסרט הזה זה ראיון של אלוף משנה סער צור, שהוא מפקד חטיבת 401, הוא נתן מיד כשהוא יצא מג'בליה באמצע הקרב שם ראיון מאוד מעניין, הוא מספר בכלל על איך הלחימה הולכת ואיך הוא מנהל את הלחימה שם והוא נשאל שאלה על מה התשובה של מעיל רוח ואיך זה עובד ואיך זה תורם לקרב.

<דוד גרשון: שאלו אותו שאלה, בעצם מה קורה, והוא אמר 'באמת יש לנו מעיל רוח', מובן שזה מציל חיים ויש לו איכות טובה, כל דבר שירו על הטנקים הצלחנו לנטרל במערכת, יום יום שעה שעה, זה עשה את העבודה כמו שצריך.

<דוד גרשון: אבל מעבר לזה, זה לא רק מערכת הגנתית אלא תקיפתית, זה מאפשר לנו לתקוף, להתקדם, להסתער קדימה בלי לחשוש בכל רגע אם אנחנו נחטוף.

<דוד גרשון: זה המסר הכי חשוב להעביר, שמעיל רוח, שאתה יכול להתייחס לזה ככיפת ברזל לטנק, הוא הרבה מעבר להגנה על הטנק, הוא נותן לך המון דברים.

<דוד גרשון: קודם כל כאשר המערכת מגלה שיש איום בדרך אליך, הכוונת של המפקד כבר מסובבת לכיוון, המפקד מקבל התראה על טילים, הוא רואה את זה גם כן והוא רואה במיירטת את הצוות של האר פי ג'י או של הטיל, של הקורנט, שיורים עליו.

<דוד גרשון: הוא ממש רואה את היום בדרך ורואה את האנשים והוא יכול להחזיר אש תוך שניות בודדות.

<דוד גרשון: אין לי כאן את הסרט, אבל יש סרטים שהחמאס לקחו, שהם מצלמים את החבר'ה מתכוננים, יורים אר פי ג'י על הכוחות שלנו וחוטפים פגז טנק בחזרה מיד והבניין נופל עליהם.

<דוד גרשון: כמובן הסרטים האלה לא הגיעו לאינטרנט בגלל שזה לא בדיוק היה המסר שהם רצו להעביר, אבל זו בדיוק התופעה שהייתה פה.

<דוד גרשון: זאת אומרת אנחנו נותנים איתור של מקור הירי וכמובן גם מגנים על הטנק והטנק יכול לעשות את העבודה.

<דוד גרשון: מה שקרה בעזה, שהשתמשו בטנקים האלה כפתיון, הם בעצם עמדו בעמדה כדי למשוך אש, כדי לגלות איפה החבר'ה נמצאים, איפה האויבים נמצאים, כדי להשמיד אותם.

<דוד גרשון: זה בעצם היה שינוי דרמטי בצורת הלחימה של החטיבה הזאת.

<דוד גרשון: פעם חשבו שהטנק מת, שאין מה לעשות, הטנק הוא גדול, כולם רואים אותו, כולם יכולים להשמיד אותו עם איזה שהוא אר פי ג'י שעולה 250 דולר וחבל על הזמן ובואו רק נשקיע בחי"ר והדבר הזה הפך את הכול.

<דוד גרשון: הטנק הפך להיות מאוד דומיננטי וזה בעצם מחזיר את התמרון לכוח.

<דוד גרשון: בואו ניכנס למצגת.

<דוד גרשון: אולי כמה שקפים על האיומים.

<דוד גרשון: יש אר פי ג'י למינהם.

<דוד גרשון: אר פי ג'י 29 זו דוגמה של אר פי ג'י - - - שיש לו רש"ק קטן בהתחלה ועוד רש"ק ראשי יותר מאוחר.

<דוד גרשון: מה שאתם רואים פה, יש רש"ק קטן ורש"ק גדול, זה אומר שהדבר הזה יודע להשמיד טנקים אפילו עם מיגון אקטיבי.

<דוד גרשון: אז טנק כמו מרכבה סימן 4, יש הרבה דוגמאות ממלחמת לבנון השנייה של טנקים שלנו שנהרסו או נפגעו בצורה משמעותית מטילים כאלה והם כמובן מאוד נפוצים וזולים.

<דוד גרשון: זו דוגמה של NTJM, טיל נגד טנקים, טילים כמו קורנט.

<דוד גרשון: VR זה עוד דוגמה, - - - זה איזה שהוא תול"ר, זה אר פי ג'י, אבל שהולך מאוד מהר, זה פי שניים וחצי יותר מהר מאר פי ג'י רגיל.

<דוד גרשון: אז המערכת שלנו מבוססת על מכ"מ חיפוש, של אלתא, מכ"מ של ארבע אנטנות, אחת פה, אחת כאן ועוד שתיים בצד השני, שנותנים גילוי איומים 360 מעלות מסביב לטנק.

<דוד גרשון: יש כאן עוד כמה אלמנטים.

<דוד גרשון: יש משגר שעליו יושב רש"ק, ראש קרבי של מעיל רוח.

<דוד גרשון: הדבר הזה מסובב על ידי המשגר בצורה מאוד מהירה לכיוון של האיום ובסוף מתפוצץ ויורה קליעים שמגיעים אל האיום ומשיעים אותם.

<דוד גרשון: יש מטען שנותן עוד ראש באופן אוטומטי, אחרי שירו את הראשון והשני מגיע על אותו משגר בצורה אוטומטית בלי בן אדם באמצע.

<דוד גרשון: ויש עוד כמה אלמנטים פה, יש מגן צוות.

<דוד גרשון: זאת אומרת למרות שהדבר הזה מתפוצץ המפקד של הטנק, שיכול להוציא את הראש שלו מהמפתח שם ליד, הוא לא נפגע, ויש הרבה דוגמאות של אנשים שהיו עם הראש בחוץ כאשר מעיל רוח ירה בטנקים.

אברהם מיכאלי: אתה יכול לפרט לי?

אברהם מיכאלי: תן לי להבין את המנגנון, איך הוא עובד.

אברהם מיכאלי: בעצם באותו רגע שמופעל - - -

<דוד גרשון: המכ"מ מחפש כל הזמן.

אברהם מיכאלי: מחפש והוא גם מאפשר באמצעים שלכם לירות ישירות לאותו יורה שם?

אברהם מיכאלי: הטנק לא משתמש בציוד שלו בשום דבר?

<דוד גרשון: נכון.

<דוד גרשון: המערכת אוטומטית לחלוטין ומה שקורה, בעצם אתה אפילו יכול לכבות את כל המערכות של הטנק, למעיל רוח יש שני כפתורים, אחד זה און-אוף והשני זה חמוש-נצור, אתה מעלה את שני הכפתורים האלה, אתה מקבל חיווי בלדים, הכול ירוק זה תקין ואתה מוגן.

<דוד גרשון: אם יש מערכות של המערכת גם פעילים, אזי אתה יכול לקבל נתונים נוספים כמו - - -

אברהם מיכאלי: לא, אני לא צריך לירות בתותח של הטנק, כי יש לי פה אמצעים שלכם שהם יורים.

<דוד גרשון: הכול אוטומט.

<דוד גרשון: מעיל רוח עומד לבד לחלוטין במובן הזה.

<דוד גרשון: הוא גם בסדר גודל הרבה יותר מהיר מכל דבר אחר.

<דוד גרשון: תרחיש אופייני של איום של נגיד 100 מטר של אר פי ג'י זה פחות מחצי שנייה.

אברהם מיכאלי: כן, עד שהמטען יפעיל, עד שהתותח יזוז, אז אתה אומר - - -

<דוד גרשון: אין זמן לזה.

<דוד גרשון: דרך אגב, עוד משהו שקשור לזמן הקצר הזה, המערכת אוטונומית, ללא בן אדם בלולאה הזאת, זאת אומרת אין החלטה של בן אדם כן או לא להפעיל אותו.

<דוד גרשון: זו המערכת הראשונה בעולם שעובדת ככה, שיש לה אישור בטיחותי לפעילות מבצעית.

<דוד גרשון: התהליך של אישור בטיחותי של המערכת הזאת לקח הרבה זמן וזה היה מאוד חדשני ומאוד פורץ דרך, בגלל שעד אז לא ידעו איך לאכול את זה וזה דבר שהוא מאוד משמעותי ולא היה פשוט ויש לו ארכיטקטורה בטיחותית בהתאם לצורך הזה, בגלל שאין זמן לבן אדם לאשר.

<דוד גרשון: בכיפת ברזל יש תמיד בן אדם שבעצם מאשר את השיגור של המיירט, יש שם הרבה שניות, פה חצי שנייה זה כל הסיפור, ואפילו פחות.

אברהם מיכאלי: הטנק חייב להיות בעמידה באותו זמן או שהוא יכול להיות בהסתערות?

<דוד גרשון: כן, בתנועה מלאה.

<דוד גרשון: יש לי סרט שאני אראה לך שהצריח, לדוגמה, מסתובב במהירות המרבית, שזה מאוד מהר, ותוך כדי זה ירינו טיל עליו והוא הצליח ליירט אותו.

<דוד גרשון: שים לב שכל המערכת שלנו על הצריח.

<דוד גרשון: שמנו פה מדידים מאוד מאוד זריזים ומדויקים, בתוך המשגר, כך שאנחנו מודדים את התנועה של הפלטפורמה ואנחנו לוקחים את זה בחשבון ועושים מדידה, שאנחנו יודעים בדיוק לייחס את כל המדידות ולדעת איפה האיום באמת נמצא, ולנטרל את התנועה של הטנק.

<דוד גרשון: יש כאן אנימציה קטנה שתעזור לכם להבין את זה קצת יותר טוב.

<דוד גרשון: מישהו ירה עלינו אר פי ג'י, המכ"מ מגלה ועוקב אחרי האיום ועכשיו מה שתראו, שאנחנו מפעילים את המשגר, הוא מסתובב, הוא מצודד.

<דוד גרשון: כאן האנימציה לא ממש מדויקות, זה הקליע או הקליעים שיורים מהמשגר באופן פירוטכני והם מגיעים עד ליורה ומיירטים את האיום.

<דוד גרשון: זה איזה שהיא אנימציה פשטנית.

<דוד גרשון: כאן זה אמיתי.

<דוד גרשון: כאן אתה רואה אר פי ג'י והמצלמה משועבדת לאיום.

<דוד גרשון: זו דוגמה קלאסית של פירוק האיום.

<דוד גרשון: האיום לא מתפוצץ, הוא רק מתפרק.

<דוד גרשון: הצלחנו לפרק אותו בלי ל - - -אותו, ולכן אין נזק סביבתי, אין חדירה שיורית, האיום הפך להיות סתם חתיכת ברזל שמשלים את המעוף שלו ולא עושה שום דבר.

<דוד גרשון: זה היה ניסוי שעשינו ב-2006 בארצות הברית.

<דוד גרשון: היו הרבה ניסויים בארצות הברית.

<דוד גרשון: מה שאתה רואה פה שהמערכת בתנועה.

<דוד גרשון: אולי קשה לראות את זה בגלל שזה סרט בקצב גבוה, אבל לרכב במשהו כמו 30-40 קמ"ש וזה לא מפריע ליירוט המוצלח של המערכת.

אברהם מיכאלי: אני הבנתי שהטיל פוצץ אבל למה יש עשן מסביב לנגמ"ש או טנק?

<דוד גרשון: מה שקורה, שכאשר אנחנו מפעילים את הרש"ק שלנו אז יש את כל התוצרים של הראש.

<דוד גרשון: בעצם זה הפיצוץ היחידי שיש.

<דוד גרשון: מה שקורה באיום, האיום מתפרק מהקליעים, שם אין פיצוץ ויש פיצוץ ליד המשגר שלנו.

אברהם מיכאלי: אם יורים כמה טילים על הטנק, יש אפשרות אחד אחרי השני ליירט אותם?

<דוד גרשון: כן.

<דוד גרשון: אז סיפרתי שיש מטען, המטען הזה טוען אוטומטית עוד אחד על המשגר.

יואל רזבוזוב: באותו זמן?

יואל רזבוזוב: אם במקביל יורים שלושה טילים?

<דוד גרשון: המערכת הנוכחית מוגבלת לשניים, אחד אחרי השני.

<יצחק גת: הסיכוי שיירו יותר משניים על אותו טנק הוא מאוד נמוך.

<דוד גרשון: יש לנו תכנית לשפר את זה, אבל כרגע זה המצב.

אברהם מיכאלי: אנחנו היינו בהסתערויות וקיבלנו כמה אר פי ג'י מכמה חוליות ששכבו בשטח.

<יצחק גת: על אותו טנק?

אברהם מיכאלי: כן, על אותו טנק.

אברהם מיכאלי: אבל, שוב, זה היה בעבר.

<יצחק גת: אני לא זוכר, גם ממלחמת לבנון השנייה, שהיו שני טילים על אותו טנק.

<יצחק גת: פה יש לנו שני טילים, טעינה נוספת לעוד שניים, כעבור כמה שניות.

<יצחק גת: זאת אומרת אתה יכול בכמה שניות להכין ארבעה.

<דוד גרשון: אני רוצה להוסיף עוד משהו.

<דוד גרשון: קודם כל האויבים שלנו תמיד מנסים להתמודד ולהתגבר על מערכות ההגנה שלנו ואתה צודק שזו טכניקה ברורה, אבל מצד שני המערכת שלנו נותנת את האפשרות להחזיר אש כמה שיותר מהר ומגלים מאיפה יורים, זה הכי חשוב.

<דוד גרשון: זאת אומרת אתה לא נותן לו אפשרות לשגר עוד פעם וזה הכוח הכי חשוב.

אברהם מיכאלי: אין ספק, גם לטנק עצמו יש את כוח האש משלו.

<עמית צימר: אבל הוא צריך לדעת מאיפה יורים.

אברהם מיכאלי: אבל, אני אומר, המערכת מזהה מאיפה יורים, אבל אם הטנק מתאושש באותו זמן הוא - - -

<עמית צימר: המערכת אומרת לטנק מאיפה ירו.

אברהם מיכאלי: יפה, אז הוא יכול גם להפעיל את הכלים שלו.

<יצחק גת: כן, זה מה שהוא אמר לך.

<דוד גרשון: מה שיש, יש טווח, המפקד לוחץ על כפתור ואז התותח הראשי באופן אוטומטי מצטודד לכיוון ואז הוא רק צריך לעשות את האישור הסופי ולהסתכל, נגיד זה מה שאני רוצה לעשות והוא מחזיר את האש תוך ממש שניות בודדות.

<דוד גרשון: עוד משהו זה הנושא של שו"ב.

<דוד גרשון: המערכת שלנו מחוברת לשו"ב בין הטנקים ובין כל הכוחות.

<דוד גרשון: יש מה שנקרא היום מטרת מעיל רוח.

<דוד גרשון: מה זה מטרת מעיל רוח?

<דוד גרשון: זו מטרה שמעיל רוח זיהה שירו משם, זאת אומרת יש שם חוליה עם נ"ט ואנחנו צריכים להשמיד אותה.

<דוד גרשון: לא רק שהטנק יודע על זה, אלא גם כל הכוחות שלנו יודעים שירו שם ושם יש מטרה שצריכים לחתור ולהשמיד.

<דוד גרשון: זו עוד דוגמה של טנק בתנועה.

<דוד גרשון: יש שני אר פי ג'י, אר פי ג'י מצד ימין, שאנחנו מתעלמים ממנו ואתה רואה עכשיו שזה פגע בחול, ועוד אחד, שזה האר פי ג'י השני, שהחלטנו להוריד אותו.

<דוד גרשון: מה ההבדל?

<דוד גרשון: הראשון היה מחוץ למעטפת הביטחון של הטנק.

<דוד גרשון: אנחנו מגדירים איזה שהוא חצי כדור, כשחצי הכדור הזה עוטף את הטנק וכל דבר שחודר אותו שאנחנו מחליטים שזה איום אמיתי, ולידי, שצריכים להוריד אותו, אז אנחנו מיירטים אותו.

<דוד גרשון: אם הוא הולך לפספס, אנחנו יודעים המון על האיום הזה, אנחנו יודעים מאיפה ירו, איזה סוג של איום, אנחנו מדווחים את הכול אבל אנחנו לא מבזבזים חימוש עליו.

<דוד גרשון: הנושא השני זה כמובן חדירה שיורית.

<דוד גרשון: גם כאשר אנחנו יוזמים את האיום, בגלל שעושים את זה במרחקים גדולים מהטנק, השאריות של האיום הן כאלה שזה לא נותן חדירה לטנק.

<דוד גרשון: הטנק נשאר שלם.

<דוד גרשון: מערכת אחרת שאנחנו פיתחנו, כרגע זה במצב של מדגים שעובד ואנחנו נראה את הסרטים שלו, זה מערכת צמוד דופן.

<דוד גרשון: זו מערכת הרבה יותר זולה, מתאים יותר לרכבים קלים כמו ג'יפים ונגמ"שים קלים.

<דוד גרשון: היא נותנת הגנה נגד כל סוגי האר פי ג'י וזה נקרא צמוד דופן.

<דוד גרשון: זאת אומרת צמוד לדופן של הרכב אנחנו מתקינים על הגגון ערכות מגן, יש בקצוות וילון אופטי שמגלה את האיום כאשר הוא מתקרב לדופן ויש מכ"מ שנותן התראה קודמת, אלה שתי מערכות גילוי ומעקב, ומה שקורה שאנחנו קודם כל מגלים על ידי מכ"מ ואחר כך הווילון האופטי נותן את החותם מתי ואיזה ערכה להפעיל והערכה הזאת נותנת מכה לאיום והיא יודעת לפוצץ אותו בצורה כזו שאין פיצוץ בכלל של האיום.

<דוד גרשון: הפיצוץ היחידי זה רק מן הערכה עצמה, על הגגון, הוא זורק משהו שיודע לעשות את הקסם הזה של להעלים את האיום למרות שהוא כל כך צמוד לדופן.

אברהם מיכאלי: זה כבר מבצעי?

<דוד גרשון: הוא לא מבצעי, אנחנו מחכים להזמנה.

אברהם מיכאלי: אבל הג'יפים שמסתובבים בשטחים היום, הם בסכנה.

<דוד גרשון: עוד מעט אתם תראו את הצילום של מה שנשאר מהדופן.

<דוד גרשון: הדופן קיבלה מכה אבל לא הייתה חדירה והאנשים בפנים שרדו את האירוע הזה.

<דוד גרשון: זה הדוגמה של אנשים בפנים, יש בובות בפנים כשבדקנו את האפקטים בפנים ואין כאן שום נזק או פגיעה לאנשים בפנים וגם לא הייתה חדירה, אפילו לחלונות לא הייתה חדירה.

<דוד גרשון: עוד סרט.

<דוד גרשון: מה שאתם רואים פה, זה עוד הדגמה של הרכב בתנועה ויורים אר פי ג'י.

<דוד גרשון: אתם תראו שאחת מהערכות התפוצצה ונעלמה וזה לא הפריע לערכות האחרות ליד.

<דוד גרשון: נראה את זה עוד פעם בהילוך איתי.

<דוד גרשון: זה נותן תחושה של מה המערכת יודעת לעשות.

<דוד גרשון: זה דיגום יותר עדכני של המערכת על המיגון.

<דוד גרשון: יש עוד שאלות?

אברהם מיכאלי: המערכת של הטנקים, שאלתי את עמית ככה באוזן, העלות גדולה, אני מבין.

אברהם מיכאלי: גדוד טנקים נכנס היום לשטח, מציידים את כל הגדוד במערכת?

<דוד גרשון: יש כבר גדוד אחד שיש את כל המערכת, יש לנו הזמנה למנה נוספת.

<דוד גרשון: אני מבין שיש החלטה כבר לשים חלק מהם על נמר ואנחנו עושים את העבודה שגם נמר וגם למרכבה סימן 4 יהיה את המערכת ויש משא ומתן עכשיו על מנה ד'.

<יצחק גת: יש כל כך הרבה צרכים ואילוצים ולא כל כך הרבה כסף, אז מערכת הביטחון מתלבטת מה היא פקודת העבודה האופטימלית.

<יצחק גת: פתרון טכני יש לנו.

אברהם מיכאלי: להרכיב על טנק, אתה אומר שזו פרוצדורה לא מסובכת - - -

<יצחק גת: מסובכת, אבל יודעים לעשות אותה.

אברהם מיכאלי: לא, במובן שזה לא שבועיים ולא חודש.

אברהם מיכאלי: נניח גדוד מתחיל להצטייד והוא צריך מערכות כאלה?

<יצחק גת: בזמן סביר יהיה לו.

רינה פרנקל: רק תקציבים.

<יצחק גת: הבעיה במקרה הזה זה רק כסף וזהו.

יואל רזבוזוב: סדר עדיפויות.

יואל רזבוזוב: יש לך בסוף תקציב אחד, צריך לעשות סדר עדיפויות.

אברהם מיכאלי: לפי המחירים שהבנתי פה מדובר על סכום נכבד ועל כל טנק צריך לצייד.

<יצחק גת: המצב הוא שבמספרים שעומדים מול מערכת הביטחון ומול הצרכים של צה"ל, אני חושב שזה לפחות להכפיל את הכמות הקיימת.

<יצחק גת: אני חושב שלממשק הצבא הסדיר והחיכוך המקובל זה סביר.

<יצחק גת: אם רוצים יותר, כולל הגנה על חיילים, יצטרכו עוד קצת ואני חושב שהממד הכי חשוב כרגע זה קבוצת החיילים שבאים בנגמ"

<יצחק גת: שים לתוך נקודת החיכוך, כי באירוע אחד מתים הרבה.

אברהם מיכאלי: הנה, חטפנו באירוע אחד כל כך הרבה, האירוע הכי כבד שהיה לנו.

יואל רזבוזוב: תודה רבה.

אברהם מיכאלי: תודה רבה, בהצלחה.

יואל רזבוזוב: אז קודם כל באמת תודה על האירוח.

יואל רזבוזוב: נהנינו, אני מדבר בשמי, אבל אני בטוח שכולם יסכימו, התמלאנו בפטריוטיות, כי פתאום רואים את הדברים שאנחנו שומעים עליהם הרבה בתקשורת ואז כשאנחנו מגיעים ורואים את הבית שמייצרים את כל זה, את כל מה שמגן עלינו והאנשים שעושים את זה ומה שאותי כבש זה שאנשים צנועים, בשקט, עושים, לא רוצים תמונות, לא לרוץ, לעשות את העבודה.

יואל רזבוזוב: זה מאוד מחמיא ואני חושב שזה סוד ההצלחה שלכם.

יואל רזבוזוב: עוד פעם, לפי מה שהראיתם אתם באמת מצליחים ועדיין קשה לקבל את ההבדל, כי הם מחזירים למדינה בגדול, חלק למדינה, אבל באמת הלוואי שהרבה גופים היו מתנהלים כמו שאתם מתנהלים, באמת החבר'ה הכי איכותיים שיש לנו בחברה.

יואל רזבוזוב: מבחינת העבודה עם אוכלוסיות שונות, גם עולים, גם מיעוטים, בוא נגיד אוכלוסיות שונות שזקוקות לעזרה בפן החברתי, אתם עושים את העבודה, ראינו.

יואל רזבוזוב: קשה גם לבוא עם איזה שהיא ביקורת, כי אנחנו מבינים עד כמה רגיש כל העניין כאן, אז באמת אתם בוחרים את האנשים על פי שיקול ועל פי הצרכים שלכם, אבל אני כן רואה נכונות לעזור ולשלב.

יואל רזבוזוב: אנחנו כוועדת העלייה והקליטה נשמח גם לסייע לכם בכל החיבור לאותם הגופים שעוסקים ולמצוא את האנשים המתאימים.

יואל רזבוזוב: המטרה שלנו היא לעשות אינטגרציה טובה לחברה בישראל והאינטגרציה הזאת בסופו של דבר גם עולה כסף, כמו שכל דבר עולה כסף, אז ככל שאנחנו נשלב אנשים שמתקשים בגלל שהם עלו לכאן למצוא תעסוקה הולמת במקומות הנכונים, שהם כן מוכשרים וכן יכולים לעבוד שם, ואתם תעזרו לנו בזה, אז אני מאמין שכולנו נרוויח וגם המדינה תרוויח וסך הכול ראינו כאן ארי שהוא אמריקאי ואחרי זה אנגלי, אז אנחנו מדינת עלייה ואנחנו רואים עד כמה החבר'ה האלה הם ציוניים.

<קריאה: לא ראינו מרוסיה, אבל יש.

יואל רזבוזוב: אני שמעתי, עברתי במסדרון ושמעתי פה רק רוסית.

<יצחק גת: שאלתי אם להגיד את המשפט הבא ואמרו לי אל תגיד, שהעלייה הרוסית הצילה אותנו.

<יצחק גת: שתדע לפחות את דעתי.

<יצחק גת: ולגבי רפאל, זה באמת לקח זמן ו - - -

אברהם מיכאלי: והמגבלה הביטחונית, שאסור היה לקלוט אותם מיידית.

רינה פרנקל: רק אחרי שלוש שנים אפשר.

<יצחק גת: אבל הדור השני, בכל המקומות שהייתי, בוגרי העלייה הרוסית במרחב הטכנולוגי בהרבה מקומות זה פשוט חוויה.

<יצחק גת: אז באמת זה לא עלה כאן ולא צוין כי אנחנו דווקא דואגים לחלק התחתון של החברה ולא לחלק העליון.

אברהם מיכאלי: לא, בזה אנחנו גאים, כי אנחנו באנו משם.

יואל רזבוזוב: החבר'ה באמת, אנחנו קוראים להם דור אחד וחצי, אלה החברה שבאו כמוני בגילאים של ילדים ואנחנו רואים לאט לאט שתקרת הזכוכית נשברת, הם מצליחים, הם הופכים באמת לאזרחים הטובים ביותר, גם משרתים, גם לומדים לימודים אקדמאיים, גם משתלבים בחברות.

יואל רזבוזוב: לאט לאט.

יואל רזבוזוב: עדיין קשה להם להגיע למשרות ניהול, הם מתקשים.

יואל רזבוזוב: סתם דוגמה, מישהו האיר לי את הבעיה ואז התחלתי לחפש בעוד מקומות, באחד הבנקים יש כ-12,000 עובדים, מתוכם כ-2,500 דוברי השפה הרוסית, בתוך הדירקטוריון אין אחד אפילו.

יואל רזבוזוב: אז זה החלק הזה, אבל אני די רגוע עם זה, אני חושב שהכול עניין של זמן והכול זה עוד דור, עוד שני דורות.

יואל רזבוזוב: אני חושב שגם בעליות הקודמות כך זה היה.

<יצחק גת: כשתהיה מבוגר ותהיה בגילי נהיה ברוב הדירקטוריונים.

אברהם מיכאלי: השבוע ישבתי עם בחורצ'יק שהוא כבר תואר שני, אבא שלו פרופסור בטכניון, הוא בא מגיאורגיה, הבן עובד פה ברפאל, איפה שהוא רמזתי לו משהו, אם הוא צריך עזרה, 'אני צריך עזרה?' הוא אומר לי 'אני בזכות עצמי מסתדר'.

אברהם מיכאלי: זאת אומרת זה כבר מתקדם.

יואל רזבוזוב: אז אתה יכול להמשיך לסכם ואז רינה.

אברהם מיכאלי: אני באמת מודה לכם על האירוח.

אברהם מיכאלי: לא הייתי ברפאל, אני כבר הרבה שנים בכל מיני מערכות ולא הייתי פה, לכן מאוד התרשמתי ממה שראיתי פה.

אברהם מיכאלי: אנחנו הספקנו להיות בכמה וכמה מקומות, גם בתחום של הביטחון, תעשייה אווירית היינו ובאלתא ספציפית ותמיד אני משווה איפה כל אחד תורם את חלקו במדינה.

אברהם מיכאלי: אין ספק שאתם - - - ידעתי, אבל מה שראיתי היום, זה משנה לי את התמונה, גם בעשייה, גם בכמות העובדים שאתם מעסיקים פה.

אברהם מיכאלי: אין ספק שאתם מעסיקים גדולים פה באזור.

<יצחק גת: הכי גדולים בצפון.

אברהם מיכאלי: אז אני משבח אתכם על כך.

אברהם מיכאלי: אני חושב שאנחנו באנו לבדוק את הפן של קליטת עלייה, איך אנחנו יכולים להתרשם, אבל ראינו שהעולים פה מנהלים את משרד החוץ שלכם, ההוא נוסע לקונגרס, ההוא נוסע לאנגליה.

אברהם מיכאלי: בסדר.

יואל רזבוזוב: אנחנו יוצאים עם עוד תובנות, גם בעניין שר האוצר, תובנות בנושא התקציב.

יואל רזבוזוב: כשמדברים על תקציב הביטחון ישר עולה לי המשכורות של אנשים שנדרסו כשהיו בצבא, רכבו על אופניים לחוף הים, אז זה התחלה, אני יודע, כמו שאמרתי, עפר שלח מטפל בזה, אבל אם אנחנו יודעים שהכסף המיועד למשרד הביטחון הולך לדברים האלה, כמו שאנחנו רואים, אלה הדברים האמיתיים שמגנים עלינו.

אברהם מיכאלי: אני חושב שזו בדיוק הבעיה, שבסוף עושים ערבוביה.

אברהם מיכאלי: יש אווירת נגד לתת כסף היום למערכת הביטחון, אבל צריכים לעשות - - -

<יצחק גת: מה שאתם צריכים להבין, לדעתי, שדבר ראשון משלמים לנכים לפני שקונים מערכת, כי זה בחוק, אז מה שנשאר עושים מה שנשאר, אבל הדבר הזה הולך ועולה ולדעתי בלי שינוי חוק, בכל מה שקשור לשכר, לפנסיה תקציבית, להוריד את הפנסיה התקציבית, להעלות את גיל הפרישה, להיות פנסיה צוברת, וכשאומרים פנסיה צוברת זה חצי רמאות, ולמה זה חצי רמאות?

<יצחק גת: כי באמת צוברים קצת כסף, אתה מפריש לך, וכשהוא פורש מגיל 45 עד גיל 67 משלמים לו את כל הפנסיה כמו פנסיה תקציבית, לכן זה לא בדיוק ככה.

<יצחק גת: אני בהחלט מסכים ואני תוצר של המערכת, אז אני כבר אומר לכם בגאווה גדולה, אני חשבתי כבר לפני זה שהיה צריך להוריד.

<יצחק גת: אני לא יכול לעמוד בראש חוצות לזה, זה לא תפקידנו, אבל ככלל מישהו צריך בכנסת לשנות את החוק, זה חוק עובדי מדינה (גמלאות), צריך להתאים אותו.

אברהם מיכאלי: אם אתה תשתתף איתנו בדיונים שכבר קיימנו - - -

<יצחק גת: אני לא.

אברהם מיכאלי: עם ארגוני הגמלאות שלכם - - -

<יצחק גת: אני לא, אתה לא תמצא אותי שם.

אברהם מיכאלי: בסדר, אז אני אומר, רק תבין כמה אמוציה יש בדיונים האלה.

<יצחק גת: מה, אני לא מכיר?

<יצחק גת: אני חייתי גם בתוך - - -

אברהם מיכאלי: אחד החברים, אתה יודע מי זה, אח של משה לוי.

אברהם מיכאלי: הוא אחד מהראשים שלכם.

<יצחק גת: כן.

<יצחק גת: אני עם קוצ'יק כשהיה מנהל השכר ניסיתי ולא הצלחתי.

<יצחק גת: אני חשבתי שאי אפשר להפוך את כל העולם בבת אחת, אפשר להפוך לאט לאט.

<יצחק גת: אם לא תשנו את החוק ולפי דעתי אתם צריכים לשנות את החוק, גם אם תעשו את זה באופן הדרגתי, אחרת זה יוביל אותנו לנקודות בלתי אפשריות.

רינה פרנקל: אני רוצה לומר שאני כתושבת הצפון וגם בתוקף העבודה האקדמית שלי אני מכירה היטב את רפאל ובסיור באמת אני פעם ראשונה, כי בדרך כלל עבדתי עם רפאל, כמו שאומרים, מבחוץ, השתתפתי בירידים ובגיוס עובדים ובמציאת עובדים לרפאל, כך שמאוד מאוד נהניתי מהסיור ותודה רבה באמת על ארגון ממש מוצלח ופורה שהיה לנו פה היום.

רינה פרנקל: למדתי די הרבה, גם לעצמי, הבנתי קצת יותר טוב מה אנחנו באמת מרוויחים פה ממעסיק כל כך גדול ובאמת, כמו שציינת, זה המעסיק הכי גדול בצפון.

רינה פרנקל: כשבאתי לבית חולים רמב"ם ודיברתי עם המנכ"ל אז הוא אומר 'אנחנו בית החולים הכי גדול בצפון, אולי אפילו אחד מהגדולים בארץ, כי יש לנו 4,000 עובדים', אז אצלכם זה עוד יותר, זה 7,000 עובדים.

רינה פרנקל: כך שאתם באמת מעסיקים, אני כבר לא מדברת על מעסיקים ישירות, אבל יש לכם עוד מסביב, אני מתארת לעצמי, כמה?

<יצחק גת: אחד לאחד, 14,000 איש.

רינה פרנקל: כמעט תמיד זה אחד לאחד.

<יצחק גת: כרגע זה אחד לאחד.

רינה פרנקל: אז באמת אתם מפרנסים פה, אפשר להגיד, חצי מהצפון ואנשים מתפרנסים בכבוד והעבודה ברפאל מאוד נחשבת וכל אחד מעוניין לעבוד כאן, כנראה שיש סיבה.

רינה פרנקל: הכי חשוב שהתעסוקה כאן היא מאוד יציבה, זה לא תחנת רכבת שאנשים נכנסים ויוצאים, אלא תעסוקה לטווח ארוך וזה מאוד חשוב לצפון, כי בצפון, כמו שאתם יודעים, העניין של תעסוקה ותעשייה לא במצב הכי טוב בארץ.

רינה פרנקל: אז אני מאחלת לרפאל עוד הרבה הצלחות וגם ביצירה שלכם וביצירת טילים שבאמת יגנו על מדינת ישראל ועל התושבים וגם יכול להיות דברים חדשניים שאנחנו יכולים רק לפנטז עליהם נכון להיום, הם יכולים להיות מוגשמים בעתיד.

אברהם מיכאלי: - - - יחזרו להנייה.

רינה פרנקל: כן, זה מה שאני אומרת.

רינה פרנקל: אני חושבת שטיל שבא ממקום, הוא צריך לחזור לאותו מקום, להתפוצץ שם.

יואל רזבוזוב: אני אשכנע את שר האוצר.

<יצחק גת: להחזיר אותו הביתה.

רינה פרנקל: להחזיר אותו הביתה ושיתפוצץ שם בבית.

יואל רזבוזוב: תודה.

יואל רזבוזוב: גם תודה מיוחדת לעמית צימר שעזר בארגון ותודה לצוות הוועדה, מנהלת הוועדה דנה גורדון.

<דנה גורדון שושני: תודה לגלית שלכם.