ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 19, פרוטוקול מספר 384, 2014-10-06 09:30

מירי רגב: שלום לכולם, בוקר טוב.

מירי רגב: אני מודה לשר גדעון סער שהגיע היום לישיבת ועדת הפנים הדחופה שכינסנו לפני החגים ובמהלך הפגרה וזאת כדי לנסות לשמוע את כיווני הממשלה החדשים בהמשך להחלטת בג"ץ שתכף אני אגיד עליה כמה מלים, ועל מנת שהכנסת תוכל תוך תשעים ימים להביא הצעת חוק חדשה שתוכל לתת מענה למדיניות הגירה הולמת כפי שרצוי שתהיה בכל מדינה ושיש לה, וגם למדינת ישראל.

מירי רגב: אני רוצה להודות לכל החברים שבאו מדרום תל אביב, למסלאווי, יושב ראש הוועד, לסוזי שנמצאת כאן וגם היא מובילה קבוצה, לאילה, לעובד ולכל האחרים שהגיעו לכאן היום.

מירי רגב: תודה רבה לכם שהגעתם.

מירי רגב: אני רוצה להודות לחברותיי חברות הכנסת שהגיעו והגיע גם חברי נחמן, לדינה המשנה ליועץ המשפטי לממשלה, לאמנון שמלווה אותנו בדרך כלל בדיונים כאן ולכל צוות המשרד שלך, ולכל הגורמים שהגיעו לכאן.

מירי רגב: לכל מדינה יש את הזכות להגן על גבולותיה.

מירי רגב: גם למדינת ישראל יש זכות כזאת.

מירי רגב: אנחנו מתמודדים שנים רבות עם בעיית הגירה בלתי חוקית שנעצרה בעקבות בניית גדר שעלתה מיליארדי שקלים למשלם המסים ובמקביל לבניית הגדר, מאז השר גדעון סער התמנה לשר הפנים, הוא הוביל הצעת חוק שתיתן מענה מידתי.

מירי רגב: הצעת החוק הגיעה לוועדה וקיימנו עשרות דיונים על הצעת החוק, תיקנו אותה, הכנסנו את ההיבטים שהכנסת חשבה שנכון להכניס אותם כדי להביא את החוק לאיזון כזה או אחר ואכן החוק עבר.

מירי רגב: החוק עבר ובאמצעות החוק הצלחנו להחזיר מרצונם – אני מניחה שהשר יציג את זה – הרבה מאוד מסתננים לארץ מוצאם או למדינה שלישית.

מירי רגב: החוק הזה בעצם היווה תקווה לאלפי תושבי מדינת ישראל שהנה אותם מהגרי עבודה יחזרו לארץ מוצאם.

מירי רגב: שוב, אני מדברת על מהגרי עבודה ולא מדברת על פליטים.

מירי רגב: את הפליטים נקלוט בכל מקום במדינת ישראל, כולל ברחביה, כולל בכפר שמריהו ובמקום מושבם של השופטים.

מירי רגב: אני לא מדברת על הפליטים אלא אני מדברת על מהגרי עבודה, על אותם מסתננים שחוצים את גבול המדינה באופן עברייני ובאים לארץ כדי למצוא עבודה ולהעביר כסף לארץ מוצאם.

מירי רגב: לצערי החלטת בית המשפט העליון היא עצמה הייתה החלטה בלתי מידתית.

מירי רגב: בית המשפט העליון דורש מהכנסת להיות מידתית ולהביא הצעות חוק מידתיות.

מירי רגב: שמעתי את דבריו של נשיא בית המשפט העליון - שהיה בדעת מיעוט - על ההחלטה הזאת.

מירי רגב: זאת החלטה שלא הייתה צריכה לפסול את החוק כולו, אבל כך הם החליטו לעשות, והיא הותירה את ממשלת ישראל ללא כלים להתמודד עם הבעיה.

מירי רגב: ההצעה הזאת העבירה מסר לאלפי אפריקאים לבוא ולחצות את הגדר או לדלג מעל הגדר, לשהות שישים ימים במתקן שהייה ולאחר מכן להשתחרר ויוכלו להסתובב בכל מקום בשטח מדינת ישראל.

מירי רגב: כאן זאת ארץ באמת זבת חלב ודבש וכל מי שרוצה יכול לבוא מאפריקה לשטח מדינת ישראל ולמצוא כאן תעסוקה.

מירי רגב: הגדיל לכתוב השופט פוגלמן - פשוט הייתי בשוק עת קראתי את הדברים ודרך אגב, אברמוביץ' כתב את זה - וכתב:

מירי רגב: איך יהיה למסתנן חלון למלא חייו בתוכן?

מירי רגב: כיצד המסתנן יכיר בן זוג או בת זוג?

מירי רגב: עובד, לך יש בן זוג?

מירי רגב: אם לא, תפנה לשופט פוגלמן והוא יעזור לך למצוא בת זוג.

<עובד חוג'י: גם חוגים.

<עובד חוג'י: חוגים ותחביבים.

מירי רגב: שופט בבית המשפט העליון במדינת ישראל כותב כיצד הוא ימצא בן או בת זוג.

מירי רגב: חשבתי שהוא דואג לחיי אלה שנמצאים בבעיה.

מירי רגב: אז איך הוא יכיר בן או בת זוג?

מירי רגב: כל תושבי דרום תל אביב ואחרים, אם יש לכם בעיה בזיווג, תפנו לשופט שבוודאי הוא דואג היום להכיר בני ובנות זוג.

מירי רגב: זה תפקידם של שופטי בג"ץ.

מירי רגב: כיצד הוא יכיר בן או בת זוג והוא כותב אילו תחביבים הוא יוכל לאמץ לעצמו.

מירי רגב: הוא לא שאל איזה תחביבים יוכל לאמץ לעצמו אזרח המדינה שחי כאן ומשלם מסים, הולך לצבא ועושה מילואים.

מירי רגב: לא יאומן.

מירי רגב: בית המשפט העליון הפך להיות שדכן.

מירי רגב: אם מישהו רוצה שדכנים, הנה, יש לו כבר את השדכן הראשי, השופט פוגלמן.

מירי רגב: קיוויתי ששופטי בית המשפט העליון יתייחסו בצורה יותר רצינית לבעיית המסתננים ולא יעסקו בהיכרויות בין בני זוג או בתחביבים.

מירי רגב: קיוויתי שיבינו שיש במדינת ישראל מצוקה אמיתית חברתית, ביטחונית וכי אנחנו רוצים לשמור על כבוד האדם באשר הוא, גם של אותם מסתננים, אבל אנחנו רוצים להחזיר אותם לארץ מוצאם.

מירי רגב: כפי שהבטחתי לכם, תושבי דרום תל אביב, וגם השר גדעון סער הבטיח בשיחות כאלה ואחרות אתכם, אנחנו נביא חוק חדש.

מירי רגב: מושב הכנסת יתחיל בנובמבר וועדת הפנים תעסוק רק בחוק הזה ותוך תשעים ימים נביא חוק חדש ומידתי.

מירי רגב: נדאג שם גם לשדכנים.

מירי רגב: אני מבקשת שבמתקן חולות יהיו גם שדכנים כדי לתת מענה.

<קריאה: מנובמבר לא יהיו לך תשעים ימים.

מירי רגב: מנובמבר יהיו שלושים ימים ועד שלושים ימים אנחנו נסיים.

מירי רגב: פתרנו והבאנו לחקיקה חוקים הרבה יותר מורכבים ועשינו זאת במשך שלושים ימים.

מירי רגב: עד שיפוגו תשעים הימים, נביא הצעת חוק.

מירי רגב: אומר היועץ המשפטי של הוועדה שזה עד ה-22 בדצמבר.

מירי רגב: חודש וחצי זה הרבה זמן ואנחנו נביא הצעת חוק שתיתן מענה גם לסוגיית השידוכים אבל העיקר הוא שתיתן מענה לכך שאותם מסתננים יחזרו לארץ מוצאם ונמשיך עם אותה מגמה חיובית וטובה, שתכף יציג אותה השר, של החזרה מרצון של אלפי מסתננים שהגיעו לארץ רק כדי לעבוד.

מירי רגב: שוב, אני לא מדברת על פליטים אלא אני מדברת על מהגרי עבודה.

מירי רגב: אני מבקשת מכבוד השר – למרות שקראנו הבוקר ב-Ynet את עיקרי החוק – להתייחס לעיקרי הצעת החוק.

מירי רגב: אם הייתי יודעת שהחוק יתפרסם הבוקר, אולי הייתי מונעת את הישיבה הזאת.

מירי רגב: חבר הכנסת נחמן שי זוכר שכאשר היינו מגיעים לישיבת ועדת החוץ והביטחון, אחרי ששר הביטחון אמר לנו שהדברים הם דברים סודיים שיש לדבר עליהם רק בוועדת החוץ והביטחון, קראנו אותם אצל אמיר אורן ב"הארץ".

מירי רגב: בדרך כלל בוועדת הפנים זה לא קורה ואנחנו תמיד מתואמים.

מירי רגב: בכל מקרה, אני מתארת לעצמי שיש עוד מה להוסיף על הצעת החוק.

מירי רגב: בוודאי גם דינה, המשנה ליועץ המשפטי לממשלה, תפרט כאן את הכיוונים בהם מתכוונים ללכת.

מירי רגב: לאחר מכן נשמע את חברות הכנסת וחבר הכנסת נחמן שי שנרשמו לדבר וכן נציגים נוספים.

מירי רגב: אני כמובן גם ארצה לשמוע את היועץ המשפטי של הוועדה.

מירי רגב: כבוד השר, בבקשה.

גדעון סער: תודה גברתי היושבת ראש.

גדעון סער: אני אומר שעדיין לא הגענו להצעת חוק אלא אנחנו עדיין בדיונים.

גדעון סער: אתמול התקיים דיון במשרד המשפטים ועדיין יש פערים.

גדעון סער: אני אדווח על מה שאפשר לדווח בשלב הזה, אבל עדיין אין הצעת חוק של הממשלה אלא יש עבודה על הצעת חוק.

גדעון סער: מאוד חשוב לי, גברתי היושבת ראש, לתת את ההקשר של הנושא כי זה אחד הנושאים המרכזיים, אם לא הנושא המרכזי, שטיפלתי בו במסגרת תפקידי כשר הפנים.

גדעון סער: חשוב לי מאוד לומר איך צריך לראות את התמונה בגדול.

גדעון סער: למה הנושא הזה הוא כל כך חשוב.

גדעון סער: יש לי מחלוקת עם אותם אלה שאומרים שמדינת ישראל יכולה לספוג חמישים אלף או שישים אלף מסתננים.

גדעון סער: אני אסביר למה זה לא נכון אבל אני רוצה לומר משהו הרבה יותר מהותי.

גדעון סער: מי שחושב שהתופעה של הסתננות בלתי חוקית לשטח מדינת ישראל היא מאחורינו, הוא טועה.

גדעון סער: עת דנו בחוק אמרתי שזאת לא סכנה שחלפה אלא זאת סכנה שאורבת כי יש נתון אחד יסודי שהוא לא ישתנה בטווח הזמן הנראה לעין.

גדעון סער: ישראל היא מדינה מערבית מבחינת רמת החיים בה, התל"ג והתוצר לנפש גבוהים באופן יחסית בוודאי לאזור שאנחנו נמצאים בו, גם המדינות שסובבות אותנו וגם במעגל יותר רחב יש עוני ויש תנאי חיים אחרים לגמרי.

גדעון סער: אנחנו רואים שההסתננות מיבשת אפריקה למדינות מערביות – רואים מה קורה במדינות אירופאיות שונות כמו בספרד, ביוון ובמדינות אחרות שמתמודדות עם אותה בעיה – היא דבר שעדיין קיים והשאלה לאן זה יתווסת, מן הסתם למקום שיהיה יותר כדאי להסתנן אליו.

גדעון סער: יש בהחלט בעיות נוספות שיכולות להתעורר וצריך לחשוב על כל מיני מדינות מסביבנו שמייצרות היום – אגב, כאן מדובר במהגרי עבודה, אבל יש מסביבנו מדינות שגם מייצרות פליטים – ולראות מה יקרה אם החקיקה אצלנו לא תיתן את המענים.

גדעון סער: החקיקה אחרי פסיקת בג"ץ או אחרי פסילת בג"ץ את אותם סעיפים, לא נותנת את המענים ואנחנו חייבים לשנות את זה בחזרה.

גדעון סער: לכן העניין הזה הוא נושא.

גדעון סער: אם מדינת ישראל רוצה לשמור על האופי שלה כמדינה יהודית ודמוקרטית, לשלוט על הגבולות שלה, לקבוע את הצביון שלה בעתיד, היא חייבת להיות ברורה מאוד בעניין הזה.

גדעון סער: אני הצבתי יעד של הוצאת מסתננים - האחד ממרכזי הערים והשני יציאה מרצון מישראל בהתחשב בכך שיש שתי מדינות שלא ניתן להרחיק באופן כפוי ואחת מהן היא מדינת אויב והדברים ידועים.

גדעון סער: בתקופה הראשונה, בחודשים הראשונים לכהונתי היו לנו קשיים עד לניסוח אליו הגענו – או שהיועץ המשפטי לממשלה הגיע אליו – של נוהל יציאה מרצון.

גדעון סער: מיד עת התגברנו על הקושי הזה, הגיע פסק הדין של בג"ץ ערב חג הסוכות הקודם שפסל את החוק שחוקקה הכנסת הקודמת בנושא הזה.

גדעון סער: בנובמבר הבאתי לכנסת - ואחר כך לוועדה הזאת - את החוק החדש שאושר על ידי מליאת הכנסת באופן סופי ב-10 בדצמבר.

גדעון סער: אחרי ה-10 בדצמבר, במשך קצת יותר משלושה חודשים, שלושה וחצי חודשים, הייתה לנו תנופה אדירה ביציאה מרצון של מסתננים כאשר בשלושה חודשים יצאו 4,000 מסתננים.

גדעון סער: לשם השוואה, בכל שנת 2013 יצאו קצת יותר מאלפיים מסתננים.

גדעון סער: כלומר, בשלושה חודשים יצאו כמעט פי שתיים מאשר יצאו בשנה לפני כן.

גדעון סער: התחילו אותן הפגנות שאנחנו זוכרים בתל אביב ובמקומות אחרים של המסתננים וזאת מסיבה אחת בלבד והיא שהצלחנו להביא לשינוי תודעה אצל המסתננים שהמדינה רצינית, שהממשלה רצינית ושהכנסת רצינית בהתמודדות עם התופעה הזאת וכי יש נחישות להביא ליציאה ממרכזי הערים ולהגדלת היציאה מרצון ממדינת ישראל.

גדעון סער: זה הביא ליציאה גדולה ואני אומר לכם – אפשר לבדוק עובדתית את מה שאני אומר – שהמגמה נבלמה ב-1 באפריל, בדיוק במועד הדיון בבג"ץ ועוד לפני פסק הדין, אז המספרים ירדו.

גדעון סער: היו גם מי שדאגו ללחוש למסתננים שאו-טו-טו בג"ץ פוסק ולכן כדאי להישאר כי אולי הוא יפסוק כמו בפעם הקודמת ואני אומר שאם הקצב היה נמשך - עד לנקודת הזמן בה אנחנו נמצאים היום – כפי שהיה בשלושת החודשים הראשונים, היינו עם מספרים גדולים מאוד בשנת 2014.

גדעון סער: אגב, גם הקצב היום הוא יותר גדול מכפי שהיה ב-2013 אבל הוא לא מספק.

נחמן שי: מה המספרים היום?

<קריאה: 370 בחודש.

גדעון סער: אם אתה לוקח את המספרים בקצב שנתי, אתה עובר בהרבה את הקצב של שנת 2013 גם על פי החודשים האלה אבל זה לא דומה למה שהיה וזה לא דומה למספר אליו אנחנו רואים שאנחנו צריכים להגיע ואני גם אסביר למה חשובים מאוד המספרים של היציאה מרצון.

גדעון סער: היום עיקר היציאה היא יציאה לשתי המדינות השלישיות שמדינת ישראל חתמה אתן על הסכמים והנפח של היציאה לשם גדל.

גדעון סער: אני רוצה קודם כל להסביר.

גדעון סער: ידברו על מספרים.

גדעון סער: המספרים היום לכאורה הם פחות מחמישים אלף של אלה שיש רישום שהסתננו שלא כחוק.

גדעון סער: אני מראש אומר שזה לא כולל ילודה ובעיני זה לא המספר המדויק אבל מי שאומר שהחברה הישראלית יכולה "לספוג" את זה, הוא טועה פעמיים.

גדעון סער: פעם אחת כי הספיגה של עשרות האלפים הללו תביא לגלים נוספים, ופעם שנייה, היא לא יכולה לספוג.

גדעון סער: כל מי שמבין משהו בהגירה יודע שאם מדינת ישראל "תספוג" את עשרות האלפים הללו, זה ייקח מעט מאוד זמן עד שיבקשו איחודי משפחות ויבקשו להביא בני משפחה.

גדעון סער: אנחנו מכירים את התהליכים האלה.

גדעון סער: אני לא רוצה לדבר על מקרים שאני מכיר ועל דברים שקורים.

גדעון סער: בתקופה הזאת, עכשיו ובתקופה הקרובה, יש לנו חלון הזדמנויות לכווץ את התופעה, לצמצם את הממדים שלה, להביא לידי כך שגם אם בסופו של תהליך יהיו כאלה שלא נוציא, אבל המספר יהיה כזה שמדינת ישראל יכולה להתמודד אתו עם כל מכלול הבעיות שאנחנו מכירים אותן בתחומים השונים כתוצאה מהתופעה הזאת.

גדעון סער: פסק הדין של בג"ץ לא מאפשר לנו - אם הכנסת תחליט שהיא מותירה אותו על כנו ואם נקבל אותו כמילה האחרונה, אבל אני מציע חלופה אחרת - ולא מאפשר למדינה להתמודד עם התופעה של הסתננות.

גדעון סער: בעיני פסק הדין שגוי מיסודו ובכל הכבוד הראוי לדעתי הוא מייצר סולם נורמטיבי הפוך שבראשו עומדים מי שהסתננו לארץ בניגוד לחוק ובתחתיתו נמצאים אזרחי המדינה והאינטרסים הלאומיים של מדינת ישראל.

גדעון סער: אני לא מוכן לקבל את זה.

גדעון סער: אני גם רואה את העובדה שפעם שנייה תוך שנה חוקים של כנסות שונות, של ממשלות שונות, של שרי פנים שונים, יש התערבות שהנשיא גרוניס – לא אני אלא נשיא בית המשפט העליון – אומר שההתערבות הזאת היא נשק בלתי קונבנציונאלי והוא עומד על כך שהתיקון שאנחנו הבאנו בפעם הקודמת הפנים את מרבית הערות בית המשפט בפסק הדין הקודם ולכן צריכה להיות זהירות כפולה ומכופלת של בית המשפט בהתערבות השנייה, שגישת דעת הרוב לא מותירה מרחב תמרון למחוקק וכי אסור להפוך את בית המשפט למחוקק ואני חותם על כל מילה ומסכים עם הנשיא גרוניס.

גדעון סער: התוצאה של פסק הדין, אמרתי קודם, היא פסק דין עם סולם נורמטיבי הפוך ואני לא מקבל אותו כסוף פסוק.

גדעון סער: לפי דעתי לממשלה ולכנסת אסור לקבל אותו כי יש שני דברים שאי אפשר בלעדיהם ואלה בראייה שלי קווים אדומים שחייבים לעמוד עליהם בכל חקיקה.

גדעון סער: האחד, חייב להיות מאסר למי שנכנס.

גדעון סער: השופט עמית קורא לזה מגדל שמירה נורמטיבי.

גדעון סער: מה זאת אומרת?

גדעון סער: אומרים שיש גדר, למה אתה צריך לאסור מי שנכנס?

גדעון סער: גדר יש גם בין ישראל לשטחי יהודה ושומרון אבל יש הרבה מאוד שוהים בלתי חוקיים.

גדעון סער: ראינו עכשיו איך יכולים לעבור מתחת לגדר.

גדעון סער: גדר היא כמעט חסרת משמעות.

גדעון סער: השאלה היותר משמעותית היא מה קורה למי שעובר את הגדר.

גדעון סער: תבדוק את הגרפים ותראה שעונש המאסר בקצה.

גדעון סער: המסתנן שהיום יודע שהוא לא מגיע לתל אביב, הוא לא מגיע לאילת, הוא לא מגיע לעבוד ולהרוויח כסף אלא הוא מגיע לבית האסורים, הוא לא מגיע אלא מחפש יעד אחר.

גדעון סער: לכן יש מדינות מערביות רבות אחרות שנקטו בעונש של משמורת.

גדעון סער: לכן לפי דעתי הדבר הזה נחוץ להרתעה לצד כמובן החסם הפיזי שהוא הגדר כי אחרת יגיעו מסתננים לגדר ויחצו אותה, ואסור לך לאסור אותם, הרי מה קורה קודם?

גדעון סער: נתנו להם הסעות.

גדעון סער: הם הגיעו בהסעות למרכזי הערים.

גדעון סער: איך נתמודד בלי הכלי הזה?

גדעון סער: לפי דעתי הכלי הזה חייב להיוותר על כנו.

גדעון סער: זאת אומרת, תקופת מאסר מרתיעה למסתננים עתידיים.

גדעון סער: זה קיים באוסטרליה, זה קיים באיטליה, זה קיים ביוון.

<קריאה: באוסטרליה זה בלתי מוגבל.

גדעון סער: בית המשפט התייחס לזה.

גדעון סער: דווקא אחד משופטי המיעוט אמר שגם מדינות שהן לא מדינות של קו ראשון אלא בינן לבין אפריקה מפריד ים, הן נוקטות בחצי שנה, אז מדינת ישראל שהיא מדינת קו ראשון לא יכולה ללכת לעונש שהוא קצת יותר משמעותי?

מירי רגב: אתה אומר בין השורות שיש כרגע פער בינך לבין היועץ המשפטי לממשלה לגבי משך זמן המאסר?

תמר זנדברג: זה לא מה שהוא אומר.

תמר זנדברג: זה מה שהיה כתוב ב-Ynet.

גדעון סער: אני לא נכנס לזה.

גדעון סער: אני מקווה שנגשר.

גדעון סער: תרשו לי להגיד לכם שלא כל מה שכתוב בכל מקום הוא גם נכון.

תמר זנדברג: לא אמרתי שזה נכון.

גדעון סער: כבר אני אומר לכם שבכל דיווח עיתונאי שקראתי בנושא הזה, ראיתי דברים לא נכונים.

גדעון סער: אני אומר שככלל, עדיין אין לנו הבנה.

גדעון סער: לי יש קווים אדומים למה שאני אהיה מוכן להביא.

גדעון סער: בלי עונש מאסר, אני לא מביא חוק לממשלה.

גדעון סער: אני לא מחפש את החוק הנוח כי החוק הנוח הוא החוק הלא אפקטיבי אלא אני מחפש את החוק שיתמודד עם התופעה.

גדעון סער: לגבי מתקן חולות.

גדעון סער: מתקן חולות הוקם כדי להפחית את ריכוזי המסתננים במרכזי הערים ובפועל ראינו עוד דבר.

גדעון סער: ראינו שהקמת חולות, המרכיב הזה – עשינו גם דברים אחרים, נתנו גם תמריץ כספי – של חולות תרם תרומה מכרעת ליציאה מרצון של מסתננים מעבר ליציאה מהערים אלא מהמדינה בכלל.

<עובד חוג'י: וגם ירידת הפשיעה.

גדעון סער: בוודאי.

גדעון סער: מכיוון שבין הקריטריונים עליהם אני עמדתי לא מזמן היה שאנשים שהורשעו בעבריינות רצידיביסטית ושהסתובבו ברחובות, הם ילכו לחולות אחרי הרשעה שנייה כקריטריון.

גדעון סער: אם לא יהיה חולות, מה יהיה אתם?

גדעון סער: הם יהיו ברחובות.

מירי רגב: יחפשו זוגיות.

גדעון סער: אני רוצה להקפיד בכבודו של בית המשפט ולכן אני מצטט את שופטי המיעוט.

מירי רגב: אתה לא רוצה לדבר על שידוכים.

גדעון סער: את תתייחסי לשופטי הרוב ואני אתייחס לשופטי המיעוט.

גדעון סער: השופט עמית אומר שהירידה הדרמטית במספר המסתננים מראה שמטרת הגעתם הייתה כלכלית.

גדעון סער: ההסבר הוא פשוט.

גדעון סער: אם מדובר בפליטים שיש סכנה לחייהם במדינות המוצא, עם כל הצבעים הקודרים שמתארים את חולות ועושים בזה עוול, היו מעדיפים את חולות מאשר לחזור לסכנת חיים במדינות המקור.

גדעון סער: אני מדגיש כאן פעם נוספת, מאחר שהשקר הזה חוזר בהרבה מאוד דיווחים.

גדעון סער: מדברים על מבקשי מקלט.

גדעון סער: מיעוט קטן מאוד מהמסתננים הגישו בכלל בקשות למקלט.

גדעון סער: מיעוט זעיר.

גדעון סער: רובם בכלל לא הגישו בקשות למקלט.

גדעון סער: הם אפילו לא חושבים על עצמם מה שכותבים עליהם כאן בעיתונים.

גדעון סער: זאת הגירה כלכלית.

גדעון סער: לפי דעתי, ואני אומר כרגע את עמדתי, לא ניתן בשום אופן לוותר על חולות.

גדעון סער: ויתור על חולות יהווה נדבך בהתקפלות שהתוצאה הבלתי נמנעת שלה היא היטמעות של המסתננים בחברה הישראלית.

גדעון סער: לכן אנחנו בהחלט מוכנים לקחת בחשבון חלק מההערות של בית המשפט לגבי המתקן אבל לא את כולן ויש הערות שאני לא חושב שהן נכונות, אבל בשום אופן – ואני אומר את דעתי – אסור לוותר על חולות ולא רק כי המדינה השקיעה שם הרבה אלא כי זה חיוני בהתמודדות עם ההסתננות.

גדעון סער: בלי חולות, אתה לא יכול למנוע את העבודה.

גדעון סער: המסתנן שזימנת לחולות, שאתה דואג לצרכיו, מותר לך לאסור את העבודה.

גדעון סער: העבודה היא המניע הכלכלי מאחורי התופעה של ההסתננות.

גדעון סער: אנחנו לא מיצינו את מלוא ההיקף של חולות ושל ההרחבה של חולות ואני חושב שצריך להרחיב את חולות.

גדעון סער: לא לסגור את חולות ולשלוח משם את המסתננים בחזרה לתל אביב ולאילת, אלא להרחיב את חולות.

גדעון סער: ערב פסק הדין אנחנו היינו עם מנכ"ל משרד ראש הממשלה וגורמים אחרים בדיונים על הרחבה נוספת של המתקן.

גדעון סער: אני אומר כן לקחת בחשבון חלק מההערות ואנחנו עכשיו בדיונים לגבי מה שאפשר ומה אי אפשר, אבל בשום אופן לא לוותר על מתקן חולות שזאת התוצאה של פסק הדין של דעת הרוב.

גדעון סער: אני אמרתי את דעתי וכי צריך לחוקק פסקת התגברות בחוק יסוד: כבוד האדם וחירותו.

גדעון סער: אני הגעתי לכלל מסקנה בעקבות פסק הדין השני שהדבר הזה חיוני.

גדעון סער: לא ניתן להתמודד עם תופעות מהסוג הזה כשלא רק לך אין את הוודאות אלא גם המסתנן כל פעם מחכה לסיבוב הבא בבית המשפט.

גדעון סער: צריך להגיד באיזה תנאים, באיזה רוב מיוחס, אבל אני מזכיר על מה אנחנו מדברים.

גדעון סער: מי שטוען שזה לא במסגרת כללי המשחק הדמוקרטים או מסית נגד זה, אני אזכיר שהממשלה האחרונה שעשתה את זה בחוק יסוד: חופש העיסוק הייתה הממשלה בראשות יצחק רבין עליו השלום שתיקנה את חוק יסוד: חופש העיסוק אחרי פסיקת בג"ץ בסוגיה של יבוא בשר לא כשר למדינת ישראל והיא קבעה פסקת התגברות.

גדעון סער: אני כאדם – ובזה יש לי ויכוח עם חלק מחבריי במחנה הפוליטי אליו אני משתייך – שמצדד ברמה העקרונית בביקורת שיפוטית של בית המשפט על החקיקה של הכנסת, שהיא תהיה חקיקה חוקתית, טוען שבמסגרת – וזה גם עת הוצע ללכת לחוק יסוד: חקיקה, אגב, גם דבר שאני תומך בו, חקיקת חוק יסוד: חקיקה והסדרת מערכות היחסים בין הממשלה לבין הכנסת - הפינג-פונג הזה, הרי אף אחד לא יטען עכשיו שאתה לא יכול לחוקק אלא כל אחד אומר שאתה יכול לחוקק אבל השאלה היא למי המילה האחרונה.

גדעון סער: המילה האחרונה היא של הכנסת כי הכנסת מייצגת את העם.

גדעון סער: הממשלה נושאת באחריות.

גדעון סער: המילה האחרונה היא של מי שהאחריות היא עליו.

גדעון סער: האחריות היא עלי לשמור על גבולות המדינה, להתמודד עם התופעה?

גדעון סער: המילה האחרונה היא שלי.

גדעון סער: אני אומר בצורה גלויה שבנושא הזה יש חילוקי דעות ביני לבין עמדת היועץ המשפטי לממשלה ומשרד המשפטים.

גדעון סער: להם יש עמדה שונה בדבר הזה.

גדעון סער: אנחנו נגיע מחר לראש הממשלה ואני מניח שהנושא הזה יהיה אחד הנושאים.

גדעון סער: הממשלה תצטרך להכריע.

גדעון סער: בכל מקרה היא תצטרך להכריע כי אני יודע שיש חברי כנסת שמתעתדים להגיש הצעות חוק פרטיות.

גדעון סער: לפי דעתי זה דבר שצריך לעשות אותו.

גדעון סער: הכוונה שלי היא להפיץ תזכיר חוק בהקדם, עוד לפני חזרת הכנסת לכנס החורף.

גדעון סער: אני מקווה שאני אספיק לעשות זאת.

גדעון סער: יש לנו את מגבלת הזמן שהיושבת ראש ציינה ואנחנו חייבים לעבוד במהירות.

גדעון סער: בכל מקרה, לא יגידו שפסק הדין נתן לנו תשעים ימים אלא יגידו על הכנסת שהיא עשתה חוק חפוז.

גדעון סער: אז יגידו.

מירי רגב: בכל מקרה יגידו.

מירי רגב: כל הזמן יגידו.

גדעון סער: אנחנו נעשה את זה מהר אבל מי שקבע שנעשה את זה מהר, זה בית המשפט העליון.

מירי רגב: נכון.

גדעון סער: הוא לא קבע שנה אלא הוא קבע תשעים ימים.

תמר זנדברג: הוא קבע שחולות יפורק.

מירי רגב: הוא לא יכול לקבוע שחולות יפורק וחולות לא יפורק.

מירי רגב: עם כל הכבוד לבית המשפט, הוא לא בנה את חולות והוא גם לא יפרק אותו.

גדעון סער: המילה האחרונה היא של הכנסת והממשלה, לפחות כפי שאני מבין.

גדעון סער: היו לי כבר שתי שיחות עם ראש הממשלה בסוגיה הזאת ואין מחלוקת שיובא חוק נוסף לכנסת.

גדעון סער: מחר תתקיים ישיבה.

גדעון סער: אני מניח שהפערים שקיימים, ככל שהם יהיו קיימים, כי גם היום אנחנו נשב, ייסגרו בישיבה שתתקיים מחר.

גדעון סער: אני חוזר ואומר ובזה רוצה לסיים את דבריי שמי שמוטלת עליו האחריות, זאת הממשלה שאחראית על צביונה של מדינת ישראל בעתיד מול תופעה מאוד מאוד קשה שיש מדינות מערביות אחרות שגם מתמודדות אתה אבל אופיין כבר שונה כי הן לא ידעו איך להתמודד עם התופעה הזאת.

גדעון סער: לנו אסור להרים ידיים.

גדעון סער: לפחות אני, כל עוד אני נושא בתפקיד, עד הרגע האחרון, אני אפעל בהתאם לאחריות שמוטלת עלי.

תמר זנדברג: גם זאת מגבלת זמן.

גדעון סער: כל דבר בחיים הוא זמני וגם כל תפקיד שאתה נושא בו הוא זמני.

תמר זנדברג: נכון.

תמר זנדברג: אין ספק.

גדעון סער: כל עוד אתה נושא בתפקיד, אתה צריך לפעול לפי האחריות שמוטלת עליך וזה מה שאני מתכוון לעשות.

מירי רגב: תודה רבה לך כבוד השר.

מירי רגב: אני מאוד שמחה לשמוע את הדברים שאתה אומר.

מירי רגב: כמי שמכירה אותך ואת הפעילות שעשית במהלך השנתיים האחרונות, ועוד נדבר על זה בתחילת המושב, אני בטוחה שגם תצליח להביא תזכיר חוק טוב לכנסת אותו נוכל לאשר בזמן כדי באמת להביא את אותה תקווה לכל תושבי המדינה הזאת.

מירי רגב: תודה רבה לך על הפתיחה.

מירי רגב: מן הסתם אתה גם תתייחס לדברי חברי הכנסת ואחרים.

מירי רגב: דינה, בבקשה.

מירי רגב: לאחר מכן יושב ראש ועד שכונות דרום תל אביב וחבר מועצת העיר, מסלאווי.

<דינה זילבר: תודה לשר על הדברים וליושבת ראש הוועדה.

<דינה זילבר: אני רוצה להציג את עמדת היועץ המשפטי לממשלה בסוגיה הזאת שהיא סוגיה מורכבת.

<דינה זילבר: אני רוצה להתייחס לדברים שנאמרו על ידי יושבת הראש ובצורה מתונה יותר על ידי השר ביחס לפסיקת בית המשפט העליון.

<דינה זילבר: הרבה יותר נוח ונעים לבוא לבית המשפט שמאמץ בסופו של דבר את העמדה שלך.

<דינה זילבר: כמי ששימשה כפרקליטת מחלקת בג"צים וייצגה את המדינה בלמעלה מ-1,600 עתירות, זה הרבה יותר נחמד לבוא, לייצג את עמדת המדינה, לצאת עם פסק דין שמקבל את עמדת המדינה ודוחה את העתירה.

<דינה זילבר: אבל צריך לזכור שבית המשפט הוא לא חותמת גומי של עמדות המדינה אלא בית המשפט העליון במדינת ישראל הוא נכס משטרי.

<דינה זילבר: אם השר דיבר על עמדת שמירה נורמטיבי, אני חושבת שבית המשפט העליון הוא אחד הנכסים המשטריים המובהקים שהופכים את הדמוקרטיה הישראלית למה שהיא, גם כאשר הוא פוסק נגד המדינה.

<דינה זילבר: הביקורת של בית המשפט והפסיקה שלו מקובלים עלינו, גם אם לא נוח ולא נעים לנו לשמוע.

<דינה זילבר: בית המשפט הוא לא בית משפט אחיד אלא הוא בית משפט מגוון, הוא בית משפט פלורליסטי שגם בו נשמעות דעות ועמדות שונות.

<דינה זילבר: יושבת הראש נזקקה לדעת הרוב וכבוד השר נסמך על דעת המיעוט, כך שאפשר לראות, ולא מפתיע לראות, שבסוגיה כל כך מורכבת יש קולות שונים והמורכבות הזאת באה לידי ביטוי גם בפסק הדין של בית המשפט העליון.

<דינה זילבר: מי שנתן את הכוח לבית המשפט לבטל חקיקה ולפסול אותה במקרים חריגים, במקרים קשים, זאת הכנסת עצמה.

<דינה זילבר: זה חלק מחוקי המשחק ולכן לא צריכים להתרעם על כך שבית המשפט עושה שימוש בסמכות הזאת שהוקנתה לו בדין באותם מקרים שהוא מוצא לנכון לעשות את זה.

<דינה זילבר: צריך להסתכל על הטיפול בסוגיית המסתננים על רקע של רצף.

<דינה זילבר: אנחנו לא צריכים להסתכל על פסק הדין הזה במנותק אלא הוא חלק מתהליך.

<דינה זילבר: כבוד השר דיבר על פסק הדין הראשון, שם בסופו של דבר פסקו נגד המדינה ברוב של תשעה-אפס ועכשיו בפסק הדין הנוכחי חלק מהשופטים, אמנם מיעוט, אבל עדיין בחלק מהסוגיות שישה שופטים פסקו נגד המדינה ושלושה בעדה ובחלק אחר שבעה שופטים פסקו נגדה ושניים בעדה, כך שאנחנו נמצאים בתהליך.

<דינה זילבר: אנחנו מקווים ונעשה כל מאמץ להבטיח שבפעם הבאה שנבוא לבית המשפט העליון, בפעם השלישית, שזה פינג פונג לגיטימי בין הרשויות וחלק מהדיאלוג הקונסטיטוציוני החוקתי הלגיטימי, וכך מתנהלות מדינות, אנחנו מקווים שנצליח להטות לפחות חלק מהשופטים משופטי הרוב ולהגיע לתוצאה.

<דינה זילבר: שוב, אני לא מאמינה שנגיע לתוצאה של פה אחד אבל אני מקווה שבפעם הבאה שאנחנו נגיע, בית המשפט יאמץ את עמדת המדינה ויאשר את ההסדר.

<דינה זילבר: אני חושבת שחשוב מאוד לשמר את העיקרון הזה של כיבוד בית המשפט ואי השתלחות בו.

מירי רגב: לא באנו להגן עליו.

מירי רגב: אנחנו לא בוועדת החוקה.

<עובד חוג'י: אם הוא היה מגן עלינו, היינו משתלחים בו?

<עובד חוג'י: הוא לא מגן עלינו.

<עובד חוג'י: איפה בכל הפסיקה שלו פעם אחת הוא הסכים אתנו?

<עובד חוג'י: על מה אתם מקשקשים?

<דינה זילבר: בהחלט באתי להגן על בית המשפט.

<עובד חוג'י: על מה אתם מבלבלים את המוח?

<קריאה: דאע"ש בדרום תל אביב.

<עובד חוג'י: בפסיקה שלו הוא הפקיר אותנו.

מירי רגב: הדיון הזה נועד כדי לשמוע את עמדת היועץ המשפטי לממשלה בעניין חוק המסתננים ולא את עמדתו לגבי בית המשפט העליון או לגבי קריצה של אנשים כאלה ואחרים להצטרף אליהם.

מירי רגב: אנחנו כרגע מדברים רק על החוק הזה.

מירי רגב: תגידי לנו מה את חושבת ומה חושב לעשות היועץ המשפטי ואיזה עקרונות של חוק הוא אמור להביא לכנסת כדי שנאשר את הצעת החוק.

גדעון סער: את החוק מביא שר הפנים לממשלה ולכנסת.

מירי רגב: ברור.

מיכל רוזין: במקום להגן עליה, את אומרת לה מה להגיד ומה לא להגיד.

מיכל רוזין: במקום להגן עליה ולתת לה אפשרות להביע את דעתה.

מירי רגב: לא באנו לכאן להגן על בית המשפט.

מיכל רוזין: אבל את לא מגינה עליה.

מירי רגב: אני מגינה עליה.

<דינה זילבר: אני בהחלט מרגישה מוגנת ובטוחה.

<דינה זילבר: אני מודה לך.

<דינה זילבר: אני רוצה לומר עוד שני דברים שאין סתירה ביניהם.

<דינה זילבר: החלק הראשון.

<דינה זילבר: יש בהחלט בעיה בטיפול בסוגיית המסתננים.

<דינה זילבר: הסוגיה הזאת מורכבת.

<דינה זילבר: לטעמנו הממשלה מנסה לפתור אותה באחריות כפי שהוצג כאן על ידי השר.

<דינה זילבר: אנחנו כייעוץ המשפטי לממשלה נעמוד לרשותה ביצירת הסדר מאוזן, אפקטיבי, שיטמיע לתוכו גם חלק מהערות בית המשפט על מנת שהפעם בהסדר שאנחנו נביא לביקורת בית המשפט, אני מקווה שנצליח להעביר אותו.

<דינה זילבר: לכן אנחנו נדאג שהוא ישקף את האיזונים הנכונים.

<דינה זילבר: הפרטים כרגע נמצאים בהידברות בין משרד הפנים ליועץ המשפטי לממשלה.

<דינה זילבר: בתהליך היו מעורבים משרדי ממשלה נוספים שמעורבים בעניין.

<דינה זילבר: אנחנו כמובן מודעים ללוח הזמנים שפורט כאן ואנחנו נעשה כל מאמץ כדי להתכנס אליו.

<דינה זילבר: הערה שנייה.

<דינה זילבר: היועץ המשפטי לממשלה נחרץ וביקש שיינתן ביטוי מפורש לעמדתו זאת.

<דינה זילבר: הוא לא ייתן את ידו לצמצום סמכויות בג"ץ, הוא לא ייתן את ידו לצמצום הביקורת השיפוטית בשום הקשר שהוא ובכוונתו של היועץ המשפטי לממשלה לשכנע כמידת יכולתו את הממשלה, ובהמשך, אם יהיה צורך, גם את הכנסת, על מנת לא ליתן יד להפעלת אותו נשק בלתי קונבנציונלי שהוא כמובן לגיטימי וניתן להשתמש בו במקרים מסוימים אבל הוא לא נחוץ.

<דינה זילבר: ניתן בהחלט לייצר חוק שלישי, חוק שישקף איזונים שונים מאלה שנפסלו ולחזור לבית המשפט ואין שום צורך להפעיל את נשק יום הדין, ואגב, אם הוא יופעל במקרה הזה, אין שום ערובה שהוא לא יופעל במקרים אחרים קשים לא פחות.

<דינה זילבר: יש שורה שלמה של סוגיות וחוקים שמונחים על שולחנה של הכנסת ואם בסופו של דבר בכל פעם הרוב יוכל לבוא ולהגיד שהוא יכול לעשות כל דבר, אם הוא שם אותו תחת הכותרת של חוק התגברות, תוך זמן קצר מאוד אנחנו נימצא מרוקנים את חוק יסוד: כבוד האדם וחוק יסוד: חופש העיסוק מכל תוכן וברור לי שאותה כנסת שאתם נמנים עליה, שהיא זאת שחוקקה את חוקי היסוד - - -

מירי רגב: הכנסת היא זאת שנתנה לו את היכולת לעשות את זה וגם הכנסת היא זאת שתגביל אותו משום שהוא לא ידע לקבל החלטה בצורה מידתית.

<דינה זילבר: אני לא חושבת שעל סמך החלטה אחת - - -

מירי רגב: אנחנו מדברים כאן על בית המשפט ועל היועץ המשפטי לממשלה.

<דינה זילבר: אני מגיבה לדבריו של השר שאמר שבכוונתו לתמוך בפסקת ההתגברות ואני משקפת ומביאה את עמדת היועץ המשפטי לממשלה לפיה בכוונתו להתנגד לעניין הזה בצורה נחרצת ולעשות כמיטב יכולתו לשכנע את הממשלה ובהמשך את הכנסת בנקודה הזאת.

<דינה זילבר: תמו דבריי.

<דינה זילבר: תודה.

מירי רגב: מה זה תודה?

מירי רגב: לא אמרת כאן מה עקרונות החוק.

מירי רגב: קבענו את הדיון הזה רק כדי שאתם תגיעו לכאן ולא כדי שתביעי את עמדתך לטובת בית המשפט העליון.

מירי רגב: אנחנו לא ועדת חוקה.

<דינה זילבר: ועדת הפנים לא תומכת בבית המשפט העליון?

מירי רגב: בוודאי תומכת אבל לא תומכת כאשר הוא הופך להיות בלתי מידתי.

תמר זנדברג: הוא לא תומך בעמדה של מירי רגב ולכן היא לא תומכת בו.

<שלמה מסלאווי: של הכנסת.

<שלמה מסלאווי: לא של מירי רגב.

מירי רגב: שלום לראש עיריית אילת שהפעם מסתנן לא הצליח לנצח אותו בבחירות.

<שלמה מסלאווי: כשעיריית תל אביב החליטה לפתוח מרכולים בשבת, אמרתם שהמועצה החליטה.

מירי רגב: אני מבקשת לשמוע מה עקרונות החוק שאתם חושבים שיוכלו הפעם לעבור את בג"ץ.

<דינה זילבר: העקרונות פורטו על ידי השר.

<דינה זילבר: אני חושבת שמאחר שהנושא באמת נמצא בהידברות ואין מחלוקות כל כך עמוקות - - -

מירי רגב: מה המחלוקות?

<דינה זילבר: יש מחלוקות בנקודות מסוימות שנמצאות כרגע בשלבי עבודה.

גדעון סער: אנחנו לא יכולים לפרט.

גדעון סער: בסופו של דבר אנחנו נבוא לכנסת חזית אחת וכל פירוט שאנחנו עכשיו נגיד על מה אנחנו חלוקים, ישמש לעתירות הדדיות.

גדעון סער: כל אחד זכאי להסתמך על אמצעי התקשורת אבל אני לא מציע את זה.

גדעון סער: אני מציע להיות זהירים בזה.

מיכל רוזין: אם הייתם מקשיבים למחלוקות בפעם הקודמת, לא היינו מגיעים לכך היום.

מירי רגב: מזל שאתם קיימים.

מירי רגב: מה היינו עושים בלי מרצ?

מיכל רוזין: המחלוקות הן שלכם בתוך הממשלה.

מיכל רוזין: אם הייתם מקשיבים לשר לביטחון פנים, אולי הייתם משנים.

מירי רגב: יש לך זכות דיבור ואת תדברי במועד.

מירי רגב: באופן עקרוני את אומרת שאתם מבינים את הצורך להביא חקיקה חדשה, שבגדול אתם מתואמים עם העקרונות שהציג כאן השר גדעון סער ואתם תביאו את תזכיר הצעת החוק לממשלה כמה שיותר מהר, לפני שתפוג תקופת ההחלטה של בג"ץ שמדברת על תשעים ימים.

<דינה זילבר: נכון.

מירי רגב: האם הבנתי נכון את דבריך?

<דינה זילבר: לגמרי.

מירי רגב: תודה רבה.

מירי רגב: אני מבקש לעבור למסלאווי ולאחר מכן לחברת הכנסת איילת שקד.

<שלמה מסלאווי: שלום לכולם.

<שלמה מסלאווי: אני רוצה להודות לשר, ליושבת ראש הוועדה מירי רגב וכמובן לכל חברי הכנסת ובעיקר לפעילים שמשתפים פעולה ונמצאים אתנו בכל מקום.

<שלמה מסלאווי: אני מקווה שבסוף הדיון הזה נוכל לצאת עם איזו בשורה לתושבים שמרביתם טעונים, מבולבלים ולא יודעים מה קורה.

<שלמה מסלאווי: הפסיקה הזאת נחתה עלינו כמו רעם ביום בהיר.

<שלמה מסלאווי: מצד אחד היא נתנה אוויר למסתננים ולארגוני זכויות האדם, ומצד שני הוציאה לנו את האוויר.

<שלמה מסלאווי: אני יודע מקרוב שיש מאות מסתננים שהיו על המזוודות וכמעט היו בחוץ אבל הפסיקה הזאת נתנה להם איתות שהם יכולים להישאר כאן.

<שלמה מסלאווי: וזה אמור לא רק על אלה שנשארים כאן אלא יש עשרות אלפים שיגיעו גם הם לדרום תל אביב.

<שלמה מסלאווי: דיברו על כך שאפשר להיכנס גם מתחת לגדר, מעלה גדר, דרך ירדן, דרך שדה התעופה, אפשר לחפור מנהרות ולהיכנס ופסק הדין מהווה איתות, קדימה, תבואו לכאן, מדינת ישראל נתנה את האישור לכך.

<שלמה מסלאווי: לתושבים הייתה תקווה עם הקמת מתקן חולות והחוקים שחוקקו כמו איסור העברת כספים ואיסור העסקה מאחר וכל אלה גרמו למסתננים להבין שהמקום שלהם לא כאן.

<שלמה מסלאווי: הם באו לכאן בגלל הבחינה הכלכלית וכאשר הם לא יכולים לעבוד, הם יוצאים.

<שלמה מסלאווי: עצם הפסיקה משאירה אותם כאן אצלנו.

<שלמה מסלאווי: יצא לי לשבת בתכנית טלוויזיה עם נציג ארגוני זכויות האדם והמראיין אמר לו שמבחינתם זה הישג אדיר אבל אני אמרתי שזה כישלון עצום.

<שלמה מסלאווי: ארגוני זכויות האדם מגינים רק על הצד השני, על המסתננים והם לא רואים את התושבים שלנו שגרים בשכונות.

<שלמה מסלאווי: אני אתן לכם דוגמה.

<שלמה מסלאווי: אם הייתם מגיעים ורואים מה קורה ביום כיפור למשל.

<שלמה מסלאווי: בשכונת התקווה יש כתשעים בתי כנסת שבדרך כלל הם מוצפים ומגיעים אליהם מאות ואלפים, אבל הפעם אפילו להשלים מניין לא היה אפשרי.

<שלמה מסלאווי: לא ראינו תושבים אלא רק מסתננים.

<שלמה מסלאווי: אני מדבר על התקווה, על שפירא, על נווה שאנן, על מה שעובד קורא לו עוטף עזה.

<עובד חוג'י: עוטף עזה, עוטף תחנה מרכזית.

<עובד חוג'י: יש לנו משהו חדש עכשיו.

<שלמה מסלאווי: השר ציין את המספר.

<שלמה מסלאווי: הרי אף אחד לא יודע את המספר האמיתי.

<שלמה מסלאווי: מדברים על חמישים אלף אבל אנחנו מרגישים שיש הרבה יותר מהמספר הזה.

<שלמה מסלאווי: החמישים אלף האלה, הם לא חמישים אלף.

<שלמה מסלאווי: זה רבע מיליון אנשים.

<שלמה מסלאווי: כל אחד שאני לפחות רואה בשכונות, יש לו שלושה-ארבעה ילדים אתו ומה עם הילודה שתהיה בעתיד?

<שלמה מסלאווי: הילודה היא בקצב מטורף.

<שלמה מסלאווי: הם הרי מבינים שהילדים האלה, ישאירו אותם.

<שלמה מסלאווי: אני רוצה להזכיר לכם שבזמנו בנושא העובדים הזרים אמרו שהם יודעים לדבר עברית, הם שרים התקווה וצריך להשאיר אותם כאן.

<שלמה מסלאווי: הפסיקה הזאת תיתן אפשרות לעשרות אלפי מסתננים להביא לארץ את הנשים שלהן ואת הכלות שלהם, כי למה לא?

<שלמה מסלאווי: אם הם צריכים להיות כאן, צריך לעזור להם כמו שאמר אברמוביץ'.

מירי רגב: אם תוכל לסכם כי יש הרבה דוברים.

<שלמה מסלאווי: אני רוצה לפנות לארגוני זכויות האדם.

<שלמה מסלאווי: אני רואה את הילדים שלהם שנמצאים במעונות יום, בגני ילדים ובבתי ספר.

<שלמה מסלאווי: תחשבו מה קורה עם הילדים האלה אחרי שהם מסיימים את המסגרות האלה.

<שלמה מסלאווי: כולם ברחובות כי ההורים שלהם עובדים מהבוקר עד הלילה.

<שלמה מסלאווי: אני מודיע לכם שאנחנו מגדלים דור נוסף של פשע או דור אחר של פשע ואני מדבר על מאות ואלפים.

<קריאה: ממש מעניין אותם.

<שלמה מסלאווי: אין שליטה.

<שלמה מסלאווי: גם משטרת ישראל הרימה ידיים ויודעת שאי אפשר לטפל בבעיה הזאת.

<שלמה מסלאווי: דבר אחרון.

<שלמה מסלאווי: כל הזמן מדברים על הממשלה שמנסה לחוקק חוק כזה או אחר והבג"ץ בא ומשנה אותו, אבל יש כאן בסיס.

<שלמה מסלאווי: יש כאן חוק שגם הממשלה לצערי גרמה לכך שיש הגנה קבוצתית.

<שלמה מסלאווי: מ-2010, אם אני זוכר נכון, יש הגנה קבוצתית.

<שלמה מסלאווי: ההגנה הקבוצתית אומרת שאי אפשר להוציא מסתננים מחוץ למדינת ישראל.

<שלמה מסלאווי: אולי צריך לחשוב על הכיוון הזה.

<שלמה מסלאווי: למה צריכה להיות הגנה קבוצתית?

<שלמה מסלאווי: מי מקבל הגנה קבוצתית?

<שלמה מסלאווי: ביניהם יש עבריינים, אנסים ורוצחים וגם הם באופן אוטומטי, יש להם הגנה קבוצתית.

<שלמה מסלאווי: אני חושב שצריך לעשות חשיבה בעניין הזה.

מירי רגב: תודה רבה.

מירי רגב: חברת הכנסת איילת שקד ולאחר מכן עובד חוגי.

איילת שקד: אני קראתי את כל פסיקת בג"ץ, אם אני לא טועה 216 עמודים, ומי שמבין קצת את בעיית ההסתננות, מבין שדעת הרוב לוקה בעיוורון, גם עיוורון מהותי של המניעים לבעיית ההסתננות והטיפול בה וגם בסתירות פנימיות.

איילת שקד: אני אתן דוגמה אחת.

איילת שקד: כותב שם השופט פוגלמן שמדובר במסתננים שהם גברים בגילאי עשרים עד ארבעים אבל הוא לא יכול להגיד שזאת הסתננות כלכלית, שאלה מהגרי עבודה.

איילת שקד: אני מזמינה אותו לצפות בפליטים מסוריה ומעירק בירדן ובתורכיה, כאשר פליטים בורחים עם נשותיהם, ילדיהם ומטלטליהם אבל המסתננים שהגיעו לארץ הם מהגרי עבודה באופן חד משמעי.

איילת שקד: לכן אותי מעציב, באמת מעציב, שבדעת הרוב אפילו את הקביעה הזאת לא קבעו.

איילת שקד: יש שם עוד סתירות רבות שלא אכנס אליהן אלא אומר שדעת המיעוט, אם קוראים אותה, היא מאוד מאוד הגיונית.

איילת שקד: היא גם מלאה בביקורת כלפי החוק אבל בסך הכול היא הגיונית.

איילת שקד: הנשיא גרוניס אמר שבית המשפט לא יכול להפוך את עצמו למחוקק.

איילת שקד: הפסילה הזאת שנעשתה פעם שנייה היא פגיעה קשה מאוד בעיקרון הפרדת הרשויות.

איילת שקד: לקח בית המשפט לעצמו סמכות של המחוקק והוא לא נבחר על ידי העם.

איילת שקד: זאת פגיעה גם בהפרדת הרשויות וגם בדמוקרטיה.

איילת שקד: לכן אני לא רואה מנוס מלחוקק את פסקת ההתגברות.

איילת שקד: מה שהיה נכון לראש הממשלה יצחק רבין זיכרו לברכה, נכון גם לראש הממשלה בנימין נתניהו.

איילת שקד: אני רוצה שתבינו שפסקת ההתגברות תעלה לוועדת שרים לחקיקה ב-26 באוקטובר, בשבוע הראשון להתכנסותה.

איילת שקד: בסופו של דבר, כפי שאמר שר הפנים, אם הוא יתמוך בפסיקה, יהיה לזה רוב בוועדת שרים.

איילת שקד: אני מעריכה שבסופו של דבר ההחלטה תהיה בידי ראש הממשלה והוא צריך להיות מספיק אמיץ ולהאמין במה שאנחנו אומרים כאן.

איילת שקד: דרך אגב, דינה, אם אני לא טועה, זה לא כתוב בחוק, לבית המשפט אין בחקיקה את הסמכות לבטל חוקים.

<דינה זילבר: הביטול עליו דיברתם היה לפני עשרים שנים.

<דינה זילבר: זה רק מעיד עד כמה הנשק הזה הוא חריג.

איילת שקד: נכון.

איילת שקד: אם אני לא טועה, השתמשו בזה 13 פעמים עד היום אבל בזה שבית המשפט ביטל פעם שנייה חוק שעשתה כנסת אחרת, שר פנים אחר וועדת פנים אחרת, אני חושבת שאין מנוס מזה, וזה בהחלט לא נשק בלתי קונבנציונלי, אלא זה נשק קונבנציונלי במערכת דמוקרטית כמו שאנחנו נמצאים בה עכשיו.

איילת שקד: אני רוצה לציין שאני מאוד שמחה ששר הפנים אמר שיפורסם תזכיר חוק עוד לפני מושב החורף.

איילת שקד: מתקני השהייה הפתוחים בוודאי חייבים להיות חלק מהחוק הזה וגם שנת ההרתעה, שנת השהייה.

איילת שקד: לא נכנסים לכאן היום מסתננים ולא בגלל הגדר אלא בגלל הגדר והחוק.

איילת שקד: הגדר מהווה מכשול והחוק הוא מה שמעקר את המוטיבציה.

איילת שקד: אני חושבת, מירי וכבוד שר הפנים, שאנחנו לא צריכים לאפשר לרדת משנה של שהייה במתקן סגור.

איילת שקד: להזכירכם, ירדנו משלוש שנים בחוק הקודם לשנה עכשיו וזאת ירידה מאוד משמעותית.

איילת שקד: באוסטרליה יש זמן בלתי מוגבל.

איילת שקד: זאת אומרת, מסתננים יכולים להיכנס לתקופה בלתי מוגבלת.

איילת שקד: אני לא אומרת שצריך לכת לאקסטרים הזה אבל שנה היא בהחלט תקופה מידתית ואני בטוחה שמירי ואני ביחד נפעל לכך שהתקופה הזאת היא זאת שתופיע בחוק גם אם זה בניגוד לדעתם המכובדת של שופטי הרוב בבית המשפט העליון.

איילת שקד: בסופו של דבר הריבון במדינה הזאת היא הכנסת שנבחרה בצורה דמוקרטית ולא צריך לזלזל בהחלטות של כנסת אחת ואחר כך עוד פעם בהחלטות של כנסת אחרת.

איילת שקד: אני רוצה לשבח את שר הפנים גדעון סער ואת מירי רגב שביחד הובילו את החוק.

איילת שקד: שר הפנים עשה עבודה מצוינת ואני אומרת זאת כי אני הייתי שותפה עוד לפני שהייתי חברת כנסת גם לתהליכים של החוק הקודם.

איילת שקד: הוא לקח את הפסיקה הקודמת של בג"ץ, יישם אותה בצורה מאוד מאוד נכונה ומידתית ולתכלית ראויה במתקן השהייה הפתוח.

איילת שקד: שוב, אם מדובר בפליטים, הרי מדובר במלון של חמישה כוכבים יחסית לתנאים של הפליטים מהם הם בורחים, אבל כאן הרי מדובר במהגרי עבודה.

איילת שקד: בסך הכול המתקן הזה הוא מידתי ונכון.

איילת שקד: אני כן חושבת שאפשר לאמץ את דעת המיעוט להוריד את הרישום בצהרים אבל למעט זאת אני חושבת שצריך להביא את החוק כמו שהוא ולתת גיבוי מלא לשר הפנים.

איילת שקד: שר הפנים, אנחנו ניתן לך כאן גיבוי מלא בהחלטות ותדע שאנחנו חושבים שלא צריך לסגת ולהוריד את התקופה לפחות משנה.

מירי רגב: תודה רבה.

מירי רגב: עובד חוגי ולאחר מכן חברת הכנסת מרב מיכאלי.

מירי רגב: שלוש דקות.

<עובד חוג'י: סבל של שנים, עבודה של שנים ואתם רוצים את זה בשלוש דקות.

<עובד חוג'י: כל הכבוד לכם.

מירי רגב: לפחות אנחנו שומעים אתכם.

<עובד חוג'י: אני באמת רוצה להודות.

מירי רגב: למרות שאנחנו לא שדכנים.

<עובד חוג'י: אני יושב כאן ואני שומע כל מיני שטויות.

<עובד חוג'י: אני מסתכל ואומר שכנראה אנשים לא קשורים, אבל לא משנה.

<עובד חוג'י: אני קודם כל באמת רוצה להודות לך ולהודות לשר הפנים.

<עובד חוג'י: אם אפשר, אני רוצה באותה הזדמנות להגיד לך שתישאר עוד קצת עד שתשלים את העבודה ואז תפרוש.

מירי רגב: אנחנו לא ניתן לו ללכת לפני שהוא ישלים את העבודה הזאת.

<עובד חוג'י: אני שומע שכל הזמן אומרים מדינת ישראל, מדינת ישראל, מדינת ישראל אבל לפי מה שאני רואה, כנראה אני חי במדינה אחרת כי אותנו כבר כבשו.

<קריאה: אנחנו הפכנו מיעוט אתני.

<קריאה: חד משמעית.

אחמד טיבי: אגב, איך זה להרגיש תחת כיבוש?

מירי רגב: בתנאים שלכם?

מירי רגב: הלוואי עלינו.

מירי רגב: בואו נחזור לדיון.

מירי רגב: שלום אחמד טיבי ובוקר טוב.

<עובד חוג'י: התחושה של תושבי דרום תל אביב היא שאותם כבר כבשו.

<עובד חוג'י: לפעמים קוראים בעיתונים שיש את דעא"ש, את החמאס ואת איראן, אבל באו אלי אנשים ואמרו שאלה לא מעניינים אותם כי לגבינו זה נגמר.

<עובד חוג'י: אני הייתי מזמין את שופטי בג"ץ.

<עובד חוג'י: אני אעשה להם סיור בלי אנשי אבטחה.

<עובד חוג'י: סיור פרטני כדי שיבואו ויראו איך אנשים חיים.

<עובד חוג'י: אומרים שהשבע לא רואה את הרעב וזה מה שקורה כאן.

<עובד חוג'י: האנשים האלה מנותקים מהעם.

<עובד חוג'י: אם הוא דואג לתחביבים של המסתננים, למה הוא לא דואג לתחביבים שלנו?

<עובד חוג'י: איפה הוא בדיוק?

<עובד חוג'י: מי הוא?

<עובד חוג'י: מי אלה האנשים האלה?

<עובד חוג'י: איך הם מייצגים אותנו?

<עובד חוג'י: איך את רוצה שאני כאזרח אכבד את האנשים האלה?

<קריאה: שיבואו ליום אחד לנווה שאנן.

<עובד חוג'י: אחרי הפסיקה של ה-216 עמודים האלה, אנחנו הרי חלק מהעותרים נגד המדינה, היה בא אותו פוגלמן.

איילת שקד: שתי שורות הוא כתב על זה.

<עובד חוג'י: אם הוא היה כותב שעל מדינת ישראל להקצות משאבים לתושבי דרום תל אביב, לסדר להם את התשתיות, לדאוג לביטחון האישי שלהם עד שיפתרו את הבעיה.

<עובד חוג'י: לא מעניין אותי חולות או מקום אחר.

<עובד חוג'י: קחו אותם לאן שאתם רוצים, קחו אותם אליכם הביתה.

<עובד חוג'י: לו בג"ץ היה אומר באותה פסיקה שעל מדינת ישראל לטפל בבעיה הזאת.

<עובד חוג'י: אתם אומרים חמישים אלף אבל תראו את הטמטום.

<עובד חוג'י: אתם אומרים שבמדינת ישראל יש תשעה מיליון אזרחים ולכן מה זה חמישים אלף, כלום, אבל תקשיבו טוב.

<עובד חוג'י: כשאתם לוקחים חמישים אלף ושמים בתא שטח של שישים אלף תושבים, אתם משנים את המקום הזה.

<עובד חוג'י: אז אלה לא חמישים אלף שבאים אליך הביתה ואליך הביתה כי אם זה היה כך, לא הייתה לי בעיה עם החמישים אלף אבל כשלוקחים חמישים אלף ושמים אותם אצלי בבית, זה לא אותו הדבר.

<קריאה: תחזרי לרוסיה.

<קריאה: למה?

<קריאה: בגלל שאני בלונדינית?

<קריאה: הוא אומר לי: No more, this is my land.

<קריאה: אני אשתוק לזה?

<עובד חוג'י: יש עוד דבר שגורם לי לא לכבד את הבג"ץ ואני אסביר למה.

<עובד חוג'י: העיתוי שלו לשחרור הפסיקה.

<עובד חוג'י: מתי זה היה?

<עובד חוג'י: ערב חג.

<עובד חוג'י: אנחנו בדרום תל אביב – אני לא יודע אם אתם יודעים – אנשים קצת מסורתיים, מכינים את החג וקיבלנו מתנה.

<עובד חוג'י: העיתוי שלו מראה שכנראה הם לא יהודים ותתבעו אותי על זה.

<עובד חוג'י: אם היה להם טיפה רגש, היו מחכים עד אחרי ראש השנה ולא גורמים לי לשנה רעה וחמוצה.

<עובד חוג'י: זה מה שאני מאחל להם, שנה רעה וחמוצה.

<עובד חוג'י: בדרך כלל מברכים שנה טובה ומתוקה ואני מאחל להם שנה רעה וחמוצה כמו שאני הרגשתי.

<עובד חוג'י: באותו רגע שאני הרגשתי את זה, הרגשתי כאילו באותו רגע בא בן אדם ושואב ממני את כל האוויר.

<עובד חוג'י: תחושה שאני לא מאחל לאף אחד חוץ מלאותם השבעה האלה שפסקו נגדנו.

נחמן שי: אתה לא צריך להעליב את בית המשפט.

<קריאה: הוא מדבר מדם ליבו.

<עובד חוג'י: בית המשפט פגע בכם כי אתם יושבים כאן שנה וחצי, עושים חוק, מצביעים, יועצים משפטיים, עוד יועץ משפטי ועוד יועץ משפטי, הלכתם למליאת הכנסת והצבעתם אבל בא בג"ץ ואמר לכם ללכת הביתה.

<עובד חוג'י: זה מה שעשה לכם בג"ץ.

<עובד חוג'י: אני רוצה להגיד משהו בקשר לחוק.

<עובד חוג'י: אני רוצה לסבר לכולכם את האוזן וחבל שליד השולחן הזה לא יושבים נציגי המשטרה.

<עובד חוג'י: המשטרה הודתה שבתקופה שהחוק הזה היה קיים, הפשיעה ירדה בארבעים אחוזים.

<עובד חוג'י: היא הודתה בכך שהפשיעה ירדה בארבעים אחוזים.

<עובד חוג'י: לפני כן אמרו שאין פשיעה ופתאום הפשיעה ירדה בארבעים אחוזים.

<עובד חוג'י: ברגע שהחוק הזה ייפסל, כבר היום תסתכלו איך הם מסתובבים ברחובות.

<עובד חוג'י: בואו תסתכלו מה רמת הביטחון האישי שלהם.

<עובד חוג'י: איך הפשיעה ירדה בארבעים אחוזים?

<עובד חוג'י: זה נתון של המשטרה ולא שלי.

<עובד חוג'י: אתם נותנים את הדעת על זה?

<עובד חוג'י: בג"ץ נותן את הדעת על זה?

<עובד חוג'י: תבינו דבר אחד.

<עובד חוג'י: אתם רוצים כל הזמן לדאוג לאחר ולשונה אבל אתם שוכחים את האנשים האלה.

<עובד חוג'י: אל תתפלאו אם בסוף יהיה כאן ימין קיצוני כי אתם אלה שגורמים לזה.

<עובד חוג'י: תראו מה קורה באירופה וזה מה שיקרה כאן.

<עובד חוג'י: אתם צריכים לשמוע את הצעקה שלנו.

מיכל רוזין: מה הם עשו בשבילך במשך כל השנים האלה עם החוק?

מירי רגב: באמת, תעשי לי טובה.

<עובד חוג'י: החוק הוריד את הפשיעה בארבעים אחוזים והביטחון האישי שלי יותר טוב.

מירי רגב: עובד, תודה.

מירי רגב: חברת הכנסת מרב מיכאלי ולאחר מכן ראש עיריית אילת.

מירי רגב: אני מבקשת שקט.

מירי רגב: אני מבינה את הכאב שלכם ואת האכזבה אבל בכל זאת אני מבקשת שיהיה כאן שקט.

מרב מיכאלי: תודה רבה גברתי יושבת הראש.

מרב מיכאלי: עובד, אני רוצה מאוד להודות לך.

מרב מיכאלי: אתה אומר דברי אמת וברובם המכריע אמת קשה וכואבת.

מרב מיכאלי: אני יכולה להוסיף על רשימת התשתיות, הביטחון האישי, רמת החיים, ההזנחה הפושעת והמתמשכת.

<עובד חוג'י: עכברים בגודל של חתול.

מרב מיכאלי: אני משבחת אותך.

מרב מיכאלי: אני מסכימה אתך ואני אומר לך יותר מזה.

מרב מיכאלי: הנה, הממשלה הזאת עכשיו לא נותנת לכם את הכסף שמגיע לכם לדיור ציבורי אלא היא מגדילה את אחוזי האבטלה, היא קיצצה את קצבאות הילדים והיא הולכת לקצץ בקצבאות נוספות, היא מאפשרת למטוסים לטוס לכם מעל הבית הלוך ושוב בכל שעות הלילה כאילו אתם לא צריכים לישון בלילה.

מרב מיכאלי: הנתיבים של המטוסים יכולים לעבור מעל דרום תל אביב כאילו זה בכלל שטח ריק.

מרב מיכאלי: אתה לגמרי צודק.

מרב מיכאלי: אתה צודק ואתן צודקות וצודקים.

מרב מיכאלי: אתה צודק בעוד דבר והוא שכל התופעות האלה מביאות לעלייה של ימין קיצוני ואז זה מה שבא ועושה ימין קיצוני.

מרב מיכאלי: הוא בא ומספר לך שאת כל הבעיות האלה שלך יפתרו 3,000 אנשים שהגיעו לכאן ממדינות - - -

<עובד חוג'י: 1,500.

<קריאה: היא גרה ברוטשילד.

<שפי פז: בשכונות יש לפחות מאה אלף.

<שפי פז: בואי ותסתובבי.

<שפי פז: את אף פעם לא רצית להגיע לסיור.

<שפי פז: הזמנו אותך לסיורים אבל לא רצית לבוא.

מרב מיכאלי: 3,000 זה המספר שיכול להיכנס בחולות.

מרב מיכאלי: זה לא מספר האנשים שגרים אצלכם ואני מסתובבת אצלכם בשכונה.

מרב מיכאלי: 3,000 זה מספר האנשים שיכולים להיכנס למתקן חולות שעליו בונים שר הפנים, יושבת ראש הועדה, איילת שקד, כל הממשלה והחלק הזה של הכנסת שהחליט להצביע בעד החוק הזה.

מרב מיכאלי: זה המתקן שעליו הם תולים את פתרון כל הבעיות שלכם.

מרב מיכאלי: 3,000 אנשים שייכלאו בלי משפט, בלי שבדקו את הבקשות שלהם, האם באמת מגיע להם בכלל מעמד של פליט או שיש הצדקה להחזיר אותם למדינת המוצא שלהם.

מרב מיכאלי: זה מה שלפי דעת שר הפנים, איילת שקד ומירי רגב יפתור לכם את כל הבעיות המוצדקות הענקיות והגדולות שהממשלה הזאת, אגב, רק הגדילה לכם משום שכאשר התחילו להגיע כל האנשים האלה לכאן, היא לא טיפלה בבעיה הזאת אלא טמנה את הראש שלה בחול.

מרב מיכאלי: עד 2012 היא בכלל לא בדקה מי האנשים האלה, היא לא בדקה את בקשות המקלט שלהם, היא לא טרחה למצוא להם פתרונות.

מרב מיכאלי: היא יכלה למצוא להם מיליון פתרונות בדרך החל מלתת להם, אם מגיע להם, להישאר כאן ולתת להם לעבוד במקום עובדים זרים.

מרב מיכאלי: אני לא רוצה להיכנס לפתרונות האפשריים כי זה לא המקום לדבר עליהם.

מרב מיכאלי: מה שהממשלה הזאת הצליחה לעשות, זה דבר אחד בלבד וזה להסיט אתכם מכל הבעיות האמיתיות שלכם הקשות באמת שאנחנו, אגב, בדיוק הפלג הזה שיושב כאן וצעקת עליו, הפלג שמייצג אותו בכנסת באופן קבוע וכל הזמן נאבק על הזכויות שלכם.

<קריאה: זה לא מעניין אותנו.

<קריאה: זה לא ימין ולא שמאל.

<קריאה: מעניין אותי שהמסתננים יעזבו את הבית שלי ולא יגידו לי לחזור לרוסיה.

<קריאה: את מבינה את זה?

<קריאה: לא.

מרב מיכאלי: כן, אני מבינה את זה.

מרב מיכאלי: אני לגמרי מבינה את זה.

<קריאה: הבעיה היא פצצה מתקתקת שאורבת לפתחנו של השמאל והימין יחדיו.

מרב מיכאלי: אותי מאוד מאוד מעניין שהאנשים האלה יעזבו את הבית שלך.

מרב מיכאלי: מאוד מעניין אותי.

מירי רגב: מרב, במקום לענות לה, תבקרי אצלה.

מירי רגב: לא רק ברוטשילד אלא תבקרי גם אצלם.

<קריאה: אנחנו לא מעניינים אותה.

מירי רגב: שפי, אולי זה יאלץ אותה לבוא לבקר אצלכם ולא להיות רק ברוטשילד.

<קריאה: הזמנו אותה כמה פעמים.

<קריאה: אנחנו לא מעניינים אותה.

מירי רגב: מרב, תאמרי את דבריך בלי לענות כי גם כך נגמר לך הזמן.

מרב מיכאלי: חברת הכנסת רגב, אני מצטערת לאכזב אותך.

מרב מיכאלי: אני לא גרה בשדרות רוטשילד אבל אני גם לא רואה שאצלך בישוב יש כל כך הרבה אנשים.

מירי רגב: תודה לראש העיר שבינתיים עומד בזה.

מירי רגב: לכי לבקר אצלם בדרום תל אביב.

מרב מיכאלי: למה את חושבת שלא הייתי אצלם בדרום תל אביב?

מרב מיכאלי: כי אני לא באתי אליהם עם דגל?

מירי רגב: אם היית אצלם, זה מצוין.

<קריאה: הזמנו אותך ולא הגעת.

מרב מיכאלי: לא הגענו כי אתם לא הסכמתם לקבוע אתנו תאריך.

מירי רגב: היא תתאם מחדש.

מירי רגב: הם במקרה הלכו לסיור בצפון תל אביב באותו יום והם לא היו פנויים.

מירי רגב: תגידי את דבריך לוועדה.

מירי רגב: סכמי את דבריך.

מרב מיכאלי: ההצלחה היחידה של הממשלה הזאת היא שהיא מצליחה להסית אתכם ולגרום לכם לחשוב שזה יפתור את כל הבעיות, אבל אני רוצה להגיד לכם עוד דבר.

מרב מיכאלי: אנשים שדואגים לזכויות אדם, דואגים לזכויות בני ובנות אדם באשר הם בני אדם.

<קריאה: לא שלנו.

<קריאה: איפה הזכויות שלי?

<קריאה: אני תושבת מדינת ישראל.

<קריאה: איפה הזכויות שלי?

מירי רגב: חברים, כך אני לא אוכל להמשיך את הדיון.

מירי רגב: לכם אין זכויות אדם.

מירי רגב: אתם מחוץ לזכויות האדם.

מירי רגב: יש זכויות אדם ויש זכויות דרום תל אביב ואתם לא שם.

מיכל רוזין: כמה זה רדוד.

מיכל רוזין: תראי מה את מייצרת בחברה הישראלית.

מיכל רוזין: במקום לפתור ולהביא להם פתרונות, את מייצרת - - -

מירי רגב: את פותרת בעיות.

מירי רגב: את תביאי את כל האפריקאים למדינת ישראל.

מיכל רוזין: מה עשית בשבילם?

מיכל רוזין: איזה משאבים נתת לדרום תל אביב בתקופה הזאת?

מירי רגב: קריאה ראשונה למיכל.

מירי רגב: מרב, בבקשה, תסיימי.

מיכל רוזין: אתם יכולים להמשיך לצעוק, אבל תשאלו את עצמכם מי דואג לכם.

מירי רגב: קריאה שנייה למיכל.

מיכל רוזין: הם הממשלה, אם לא אכפת לכם.

מיכל רוזין: הם הממשלה.

מיכל רוזין: הם העבירו לכם שקל?

מיכל רוזין: חצי מיליארד עלה להקים את מתקן חולות, כסף שנטמן בחול.

מיכל רוזין: הוא דאג לכם לכסף?

מיכל רוזין: בתקציב האחרון, בתקציב הזה, הועבר אליכם כסף?

מיכל רוזין: תפסיקו לצעוק ולחשוב שאתם מאיימים עלינו.

מיכל רוזין: עובד, אמרתי לך לפני שנתיים שתשאל את עצמך את השאלות הקשות ותבוא אליהם בטענות.

<עובד חוג'י: כל התופעה הזאת התחילה בבג"ץ הראשון.

<עובד חוג'י: אם את מדברת, כל זה התחיל והיה שורש הרע בממשלת אולמרט.

<עובד חוג'י: אני אגלה לך.

<עובד חוג'י: זה היה בתקופת אולמרט שהיה ראש ממשלה.

<עובד חוג'י: העמותות הגישו עתירה לבג"ץ.

מירי רגב: עובד, תבינו, לכם אין זכויות אדם.

<עובד חוג'י: אנחנו מבינים.

מירי רגב: מרב, משפט אחרון.

מרב מיכאלי: עובד, האם הבעיות של דרום תל אביב התחילו בממשלת אולמרט?

מירי רגב: זה היה המשפט האחרון שהתכוונת להגיד.

מירי רגב: אני אתחיל להוציא אנשים מהדיון.

מירי רגב: עובד, אל תאלץ אותי להוציא אותך מהדיון.

מירי רגב: כשהיא תבוא אליך לדרום תל אביב, אז תנהלו ביניכם את השיחה.

מיכל רוזין: אני באה לדרום תל אביב הרבה יותר פעמים ממך.

מירי רגב: לא דיברתי אליך.

מירי רגב: מרב, בבקשה.

מרב מיכאלי: כל מה שאני אומרת לכם זה שיש הרבה מאוד פעולות שנעשות כאן בכנסת כל הזמן בניסיון לשפר את זכויות האדם של תושבי ותושבות דרום תל אביב כי אנחנו רואות ורואים אתכם כל הזמן מול העיניים כי אנחנו מבקרים אצלכם ולנו אכפת מכם הרבה יותר ממה שאכפת לנו מזרים וזרות.

מרב מיכאלי: הבעיה היא שלכלוא את אלה לא יפתור לכם את הבעיות.

מרב מיכאלי: הגיע הזמן לדרוש מהממשלה הזאת לפתור לכם את הבעיות ולא להעניש אחרים.

מירי רגב: תודה רבה על ההמלצות שלך.

מירי רגב: אנחנו נאמץ אותן.

מירי רגב: נשקול אותן בחיוב.

מירי רגב: ראש עיריית אילת, בבקשה.

מירי רגב: לאחר מכן תמר זנדברג.

מאיר יצחק הלוי: תודה רבה.

מאיר יצחק הלוי: אני מודה לשר הפנים וליושבת ראש הוועדה שהזמינו אותי לדיון.

מאיר יצחק הלוי: אני רוצה להתייחס לסוגיה הזאת מזווית של ראש עירייה שנבחר באוקטובר 2003 וכל תכלית הווייתי היא לנסות ולשפר את איכות חיי תושבי העיר אילת.

מאיר יצחק הלוי: לשם כך נבחרתי.

מאיר יצחק הלוי: בעיר שלי יש לא מעט אתגרים, עיר באשכול חמש, עיר עם מעל ל-3,000 תיקי רווחה, עיר שנכנסה להליך דרמטי של שיפור השכונות הוותיקות, גם בחינוך, גם באסתטיקה, גם בתשתיות וכולי.

מאיר יצחק הלוי: עיר שאפילו ניסתה לקלוט עלייה ואני רוצה לספר לכם שנכנסתי לתכנית של קליטה קהילתית שאומרת שאפשר לקלוט קבוצה ממדינה וללוות אותה.

מאיר יצחק הלוי: אני זוכר שהעיר אילת זכתה בקליטה של עלייה מהונגריה של 25 משפחות.

מאיר יצחק הלוי: 25 משפחות זה פחות או יותר בין חמישים לשישים אנשים.

מאיר יצחק הלוי: אני זוכר שכינסתי את כל הצוותים הרלוונטיים, כמעט עשרה חודשים לפני הקליטה, כדי לקלוט את אותם חמישים עד שישים הונגרים.

מאיר יצחק הלוי: הבאתי את המחלקה לשירותים חברתיים, את שירות התעסוקה, את גורמי החינוך, את האנשים האמונים על הבנייה וכל גורם אחר כדי שהקליטה של אותם עולים חדשים מהונגריה, שישים במספר, תהיה קליטה רכה, כדי שנוכל לקבל אותם בסבר פנים נאות.

מאיר יצחק הלוי: כמובן שגם האזורים הקולטים ערוכים ומוכנים לקראת קליטה זאת.

מאיר יצחק הלוי: מה שקרה לנו עם העלייה הבלתי לגלית של המסתננים הבלתי לגליים, דורשי העבודה, ואני מציע להיזהר בדברים משום שאני שוחחתי עם האנשים, עם הרבה מאוד אנשים, והם מספרים למה הם הגיעו.

מאיר יצחק הלוי: הם לא מסתירים.

מאיר יצחק הלוי: אין סודות.

מאיר יצחק הלוי: הם אומרים לי שבאו משום שמצאו כאן קרקע פורייה לעבודה.

מאיר יצחק הלוי: הם אומרים את זה והם לא מסתירים את זה.

מאיר יצחק הלוי: אני לקחתי את ראש הממשלה לסיור והם אמרו לו את הדברים האלה.

מאיר יצחק הלוי: ראו מה קרה.

מאיר יצחק הלוי: עיר שמונה כחמישים אלף תושבים, 52 אלף תושבים בעת ההיא, נקלטים בפרקי זמן בלתי אפשריים לא חמישים אנשים ולא שישים אנשים אלא 6,000 אנשים.

מאיר יצחק הלוי: תחשבו עכשיו איך אני כראש עירייה שרוצה לתת מענים לאותם תושבי השכונות הוותיקות, מה אני אומר לתושב שבפרק זמן כאשר הוא לא מוכן, אני לא מוכן ואף אחד לא מוכן באו 6,00 אנשים ונכנסו לו לתוך השכונה.

מאיר יצחק הלוי: איפה המרחב הציבורי?

מאיר יצחק הלוי: איפה גן הילדים?

מאיר יצחק הלוי: איפה המכולת שלי?

מאיר יצחק הלוי: איפה כל החיים האינטימיים עם השכנים?

מאיר יצחק הלוי: דרך אגב, אני בא מתחום החינוך, במקצועי אני עובד חבורות רחוב ויודע שיש איזושהי דינמיקה שהיא דינמיקה מסוכנת ואין לי שום בעיה עם אף מסתנן ברמה האישית.

מאיר יצחק הלוי: אני רק אומר שזה לא הגיוני שאני אוכל לנהל עיר באופן הזה.

מאיר יצחק הלוי: לכן אני הייתי ראשון הצועקים.

מאיר יצחק הלוי: אמרתי שמדינה ריבונית מסודרת לא יכולה לאפשר לכל דכפין להיכנס.

מאיר יצחק הלוי: לכן, כאשר הפעולה הראשונה שנעשתה, סגירת הגדר, היא פעולה מצוינת.

מאיר יצחק הלוי: מה שעיגן את הפעולה זאת הפעולה שהוביל שר הפנים בתמיכת ועדת הפנים, אותה מערכת חקיקה שמעקרת את המוטיבציה של אותם אנשים לבוא לכאן בצורה בלתי חוקית ולהתנחל באזורנו.

מאיר יצחק הלוי: אני אומר בצורה הברורה ביותר שמבחינתי עניי עירך קודמים.

מאיר יצחק הלוי: מה שקרה לי כראש עיר, יש רגרסיה מסוכנת בדרך שאנחנו מטפלים היום בתושבים שלי.

מאיר יצחק הלוי: היום שכונת יעלים, שכונת אופיר, שכונת ערבה, שכונות שהיו בתוך תכניות נפלאות, חברים, התושבים ברחו מהשכונות ואת זה צריך להבין.

מאיר יצחק הלוי: זאת תמונת המצב.

מאיר יצחק הלוי: זה לא בא על חשבון אף אחד.

מאיר יצחק הלוי: אני לא כועס על אף מסתנן אבל אני אומר שמי שרוצה לקלוט קבוצת מסתננים, יעשה את זה בצורה ראויה.

מאיר יצחק הלוי: בזמנו נדמה לי שמנחם בגין החליט שהוא קולט מאתיים וייטנאמים ואכן קיבלו אותם בצורה מסודרת.

מאיר יצחק הלוי: גם אני מוכן לעשות את זה.

מאיר יצחק הלוי: חשוב שנבין שבמצרים ממתינים לדעתי עוד בין מיליון וחצי לשני מיליון אנשים.

מאיר יצחק הלוי: הם רק מחכים להזדמנות למצוא כאן קרקע פורייה.

מאיר יצחק הלוי: אני אומר לכם כראש עיר שנבחר בקדנציה שלישית, שהציבור נתן בו אמון לשדרג את איכות חייו, אני אומר לכם שבסוגיה הזאת כתוצאה מהדברים לצערי הגדול מאוד אני לא יכול להשביע את רצון תושבי העיר אילת.

מאיר יצחק הלוי: אני אומר לך אדוני השר ואני אומר לך מירי, אני חושב שהפעולה שלכם למען תושבי העיר אילת ולמען תושבי מדינת ישראל היא פעולה נכונה.

מאיר יצחק הלוי: בכל מקום שאני צריך להביע את עמדתי בעניין כראש עיר שרוצה לקדם את איכות חיי תושביו, אני אשמח לעשות זאת מבלי להתלהם.

מאיר יצחק הלוי: שוב, אני לא כועס על אף מסתנן אלא אני רוצה לעזור לתושבי העיר אילת לשדרג את איכות חייהם.

מאיר יצחק הלוי: לצערי הפעולה הזאת משבשת לי את היכולת לעשות זאת.

מירי רגב: תודה לך ראש העיר ותודה רבה שהגעת מאילת.

מירי רגב: עדיין לא זכינו לראות כאן בוועדה הזאת את ראש עיריית תל אביב כי הוא כנראה עסוק עם צפון תל אביב אבל לא נדון כרגע בראש עיריית תל אביב שעסוק עכשיו בפתיחת החנויות בשבת ובדאגה לתושבי צפון תל אביב.

מירי רגב: על זה אתם תחשבו לקראת הבחירות אבל לא נדבר על זה עכשיו.

מירי רגב: חברת הכנסת תמר זנדברג, בבקשה.

מירי רגב: לאחר מכן אורלי.

תמר זנדברג: תודה רבה.

תמר זנדברג: חג שמח לכולם.

תמר זנדברג: אני רוצה לחזור קודם כל לתל אביב, לעיר שלי ולעיר של עובד ושלמה, עמיתי וידידי.

<קריאה: זאת לא אותה עיר.

<קריאה: יש צפון תל אביב ויש דרום תל אביב.

תמר זנדברג: נכון.

תמר זנדברג: את צודקת.

תמר זנדברג: מדינת דרום תל אביב זקוקה באופן דחוף ומידי לתכנית חירום לאומית.

תמר זנדברג: זאת בעיה לאומית.

תמר זנדברג: לבעיה הזאת יש שני גורמים ולשני הגורמים האלה שני פתרונות.

תמר זנדברג: הגורם הראשון הוא הזנחה רבה וארוכת שנים וארוכת עשורים בתחום התשתיות, הרווחה, החינוך, כל השירותים הציבוריים שקרתה בכל המדינה אבל דרום תל אביב סבלה ממנה פעמיים, מה שאנחנו קוראים הדיכוי הכפול כי אוכלוסייה מוחלשת מלכתחילה, כמובן סובלת יותר מהזנחה כזאת ומקיצוץ כזה.

תמר זנדברג: הגורם השני הוא תוספת של אוכלוסייה, כמו שציין עובד בצדק גמור, של חמישים אלף ואולי יותר, עשרות אלפים, שמתווספת לאוכלוסייה קטנה יותר שהיא מוחלשת עוד יותר, דבר שכמובן מוסיף לדרדור.

תמר זנדברג: לשני הגורמים האלה יש פתרונות מאוד פשוטים.

תמר זנדברג: לגבי הגורם הראשון אני רוצה לפנות אליכם, השר סער, מירי רגב ואיילת שקד, החברים בממשלה שמייצגים את אותה מדיניות שהולכת גם כמה ממשלות אחורה.

תמר זנדברג: זאת לא הממשלה הראשונה.

תמר זנדברג: צריך מידה רבה מאוד של ציניות ועזות מצח לדבר כאן על המצוקות האלה שהגורם שלהן הוא הזנחה ארוכת שנים ואחר כך לבוא ולהוסיף את קיצוץ פרויקט שיקום השכונות שבגין יזם אותו – ראש ממשלה שלכם – וקוצץ במשמרת שלכם, בממשלת ביבי הקודמת.

תמר זנדברג: לקחת את הכסף מהדיור הציבורי והמשנה ליועץ המשפטי לממשלה, לא ברור לי מהיכן ההחלטה הבלתי חוקית שלכם לקחת את המיליארדים שהיו צריכים להיבנות בדיור הציבורי.

מירי רגב: זה לבלבל אתכם.

תמר זנדברג: דיברנו על ביטחון אישי.

תמר זנדברג: בשנים האחרונות תחנות המשטרה השכונתיות יצאו מהשכונות במקום להיכנס אליהן.

תמר זנדברג: כל הדבר הזה הוא תוצאה של מדיניות שאתם מובילים ועכשיו כולנו יושבים כאן ומדברים על ההזנחה בדרום תל אביב.

תמר זנדברג: איפה התכנית הלאומית לדרום תל אביב בתקציב 2015 שעומד לבוא עכשיו לדיונים בכנסת?

תמר זנדברג: אנחנו רוצים לדבר על ריבונות הכנסת?

תמר זנדברג: זה התפקיד שלנו, לדאוג לכסף, למיליארדים, לתכנית חירום לאומית בתקציב 2015.

תמר זנדברג: זה הגורם הראשון.

תמר זנדברג: לגבי הגורם השני שזאת תוספת של אוכלוסייה, כפי שציינת ואתה צודק בכל מילה, אולי מדינת ישראל יכולה לספוג אולי 10,000, אולי חמישים אלף, אולי מאה אלף, אני לא יודעת אבל זה בטח לא יכול להיות בשטח כזה שהוא מוזנח מראש.

תמר זנדברג: שוב אני פונה אליכם השר סער, היועץ המשפטי לממשלה, יושבת ראש הוועדה, הדבר היחיד שיכול לפזר את אוכלוסיית מבקשי המקלט, המסתננים, מהגרי עבודה בכל ישראל, זה היתר עבודה בענפים שזקוקים להם מחוץ לדרום תל אביב.

תמר זנדברג: זה בחקלאות, זה בבניין, זה במקומות שאתם לא מאפשרים את זה.

<עובד חוג'י: הרי כולם רוצים לבוא לתל אביב ולכן מה שאת אומרת זה לא נכון.

<עובד חוג'י: שהקיבוצים ייקחו אותם.

תמר זנדברג: עוד רגע מיכל רוזין חברתי, יושבת ראש הוועדה לעובדים זרים, תספר לכם על התכניות לקלוט אותם בחקלאות בקיבוצים ומה קרה.

תמר זנדברג: אני לא אספר אלא אני אשאיר לה את התחום הזה.

תמר זנדברג: אתה צודק במאה אחוזים.

<קריאה: אם תהיה להם כאן עבודה, הם יבואו.

מירי רגב: זה ברור לחלוטין.

מירי רגב: זה מה שהם רוצים.

מירי רגב: אתה לא מבין?

מירי רגב: זה מרצ.

<קריאה: הם יבואו במאות אלפים.

תמר זנדברג: הרי לא צריך להזכיר.

תמר זנדברג: אתם אמרתם בעצמכם את צו אי ההרחקה.

תמר זנדברג: אתם יודעים את זה בעצמכם וגם זאת מדיניות של הממשלה ולא שלנו.

תמר זנדברג: לצערנו השמאל לא בשלטון.

מירי רגב: ולא יהיה בשלטון.

<קריאה: יש שתי ממשלות מכהנות, ממשלת ישראל וממשלת בג"ץ.

תמר זנדברג: ממשלת ישראל אחראית על חלוקת התקציב.

מירי רגב: את מדבר כמעט ארבע וחצי דקות.

תמר זנדברג: המשפט האחרון שלי לגבי בג"ץ וזה שוב אליכם.

תמר זנדברג: אני רוצה לשאול, מה אתם מנסים?

תמר זנדברג: הרי איילת שקד חברתי, את הצעת החוק שלך שעומדת לבוא ב-26 לאוקטובר, לא יזמת עכשיו.

איילת שקד: בוודאי, אבל לא הגשתי אותה.

איילת שקד: לא העליתי אותה לוועדת שרים לחקיקה.

מירי רגב: אל תעני לה.

מירי רגב: אנחנו הרי נצביע על זה במליאה.

תמר זנדברג: זאת האג'נדה שלכם הרבה מאוד זמן.

תמר זנדברג: אני עכשיו מתחילה להבין שיש כאן אג'נדה נסתרת.

תמר זנדברג: נביא עוד פעם ועוד פעם ועוד פעם את אותו דבר.

תמר זנדברג: אנחנו ישבנו כאן בוועדה והתרענו.

תמר זנדברג: אמרנו לכם.

תמר זנדברג: החוק הזה הוא לא שונה אלא זה אולי יותר גרוע.

תמר זנדברג: אז פעם שלישית ופעם רביעית, זה באמת נכון, כי כמה פעמים בג"ץ יוכל להציל אותנו מעצמנו?

תמר זנדברג: הרי באיזשהו שלב ייתש כוחו וזה מה שאתם מנסים לעשות.

תמר זנדברג: אמר כאן השר סער שהחוק הזה משמש להרתעה ובאמת זאת פעם ראשונה שאני שומעת דוקטרינת ההלם.

תמר זנדברג: מביאים חוק כדי להכות חזק בנבוט בראש, החוק לא חוקתי, לא עומד בשום סטנדרטים לא של משפט בינלאומי ולא של המשפט הישראלי, ואז כמו בתורכיה, כמו ברוסיה, כמו במדינות שאנחנו לא רוצים להיות כמוהן נבוא ונעשה שינויים בחוקתיות, בחוקי היסוד.

מירי רגב: כמו באוסטרליה.

<עידן אבוהב: בקנדה יש הגבלה על בית המשפט העליון.

תמר זנדברג: גם בישראל.

תמר זנדברג: גם חוק יסוד: כבוד האדם וחירותו מוגבל על ידי פסקת ההגבלה.

תמר זנדברג: יש לנו שיטה שעובדת ומתפקדת ושינויים חוקתיים לא יפתרו לכם את הבעיה.

תמר זנדברג: הבעיה שלכם צריכה להיות במדיניות.

תמר זנדברג: תביאו מדיניות הגירה סבירה ולא כליאת אנשים ללא משפט ואז תראו איך הכול מסתדר.

<עובד חוג'י: יש חוק הסתננות.

<עובד חוג'י: תפעילו אותו.

מירי רגב: אורלי, בבקשה, שלוש דקות.

מירי רגב: לאחר מכן מיכל רוזין.

<אורלי יוגיר: אני אחלק את שלוש הדקות שלי לשני דברים.

<אורלי יוגיר: אני רוצה שגם יונתן יתייחס לאיזושהי הצעה.

מירי רגב: טוב שאת רוצה, אבל הוא לא יתייחס.

מירי רגב: את מתייחסת שלוש דקות ומכל ארגון יש דובר אחד.

<אורלי יוגיר: אני שומעת כאן את רוב חברות הכנסת שנמצאות ואני מרגישה שאני חיה במדינה שונה מכן.

<אורלי יוגיר: כמישהי שמתעסקת למעלה משלוש שנים עם הביטחון האישי בדרום תל אביב, הרשו לי לבשר לכם ש-85 אחוזים זה היחס המגדרי, גברים, לבין 15 אחוזי נשים בדרום תל אביב.

<אורלי יוגיר: אני יכולה להגיד לכם שהפשיעה שם היא לא רק פשיעה מרעב אלא היא פשיעה שפוגעת בשלומן ובגופן של נשים, אגב, בלי הפרדה.

<אורלי יוגיר: זה לא משנה אם היא אריתראית או תושבת דרום תל אביב ובוועדה לעובדים זרים אתם בכלל לא דנות על ההפקרות והטרור המיני.

מירי רגב: לא לענות.

מיכל רוזין: היא מדברת אלי.

מירי רגב: את מדברת אחריה.

מירי רגב: אני מבינה שאת מאוד נרגזת.

מירי רגב: תשתי מים ותמתיני.

מיכל רוזין: שמעתי את העצות שלך.

מיכל רוזין: אם היית מנהלת את הדיון באופן דמוקרטי, זה לא היה כך.

מירי רגב: בוודאי.

מירי רגב: אני אתן לכולם לדבר.

<אורלי יוגיר: הקשבתי לכולכם בנימוס ואני אשמח אם תנהגו בהתאם.

<אורלי יוגיר: קודם כל, יש נקודת משטרה בדרום תל אביב והולכת להיפתח עוד אחת נוספת אבל גם השוטרים לא יכולים להתמודד כשאין להם כלים.

<אורלי יוגיר: לעבריינים רצידיביסטיים צריכה להיות התייחסות מדינית נורמטיבית שאפשר להתמודד אתם ולהרתיע אותם.

<אורלי יוגיר: לא יהיה שם כיבוד של נורמות חוק, אם לא יהיו כלים.

<אורלי יוגיר: החוק למניעת הסתננות הוא היה חוק מאוד מאוד מידתי וחוק מאוד הומני שצמצם דווקא את תופעת העינויים בסיני, שעל זה לא מדברים כאן, שזה היה אחד הדברים, לדעתי, היותר הומניים שמדינת ישראל הצליחה לעשות.

<אורלי יוגיר: מתקן חולות, נכון, לא נועד לאכלס את כולם אבל הוא כן אפשר וגרם למהגרי עבודה להבין שבמדינת ישראל הפסיקה החגיגה.

<אורלי יוגיר: מירי, אני סיימתי את דבריי כי אני רוצה שיונתן יתייחס למשהו שחשוב מאוד להעלות בוועדה.

<אורלי יוגיר: אם תוכלי לאפשר לו דקה וחצי כי קיצרתי את דבריי שלי.

מירי רגב: דקה.

<יונתן יעקובוביץ: אנחנו חושבים שעל מנת להתמודד עם המסה שנמצאת כאן, אנחנו צריכים כלי נוסף על מתקני השהייה.

<יונתן יעקובוביץ: לכן אנחנו מציעים הקמת איזושהי קרן בדומה למה שקיים כבר כיום לעובדים זרים בה יופקדו כארבעים אחוזים מההכנסות של המסתננים שכבר נמצאים בישראל וגם כך עובדים והם יוכלו לקבל את הכסף הזה רק כשהם יצאו מישראל או לחלופין יקבלו מעמד פליטות.

<יונתן יעקובוביץ: כך את אותו רציונל של שלילת האינטרס הכלכלי להישאר כאן ולהגר לכאן, אנחנו נמנע מהם.

<יונתן יעקובוביץ: את אותו כסף שהם שולחים הביתה אנחנו נשמור ואנחנו נגביר את התמריץ גם לצאת מישראל וגם לא להגיע לכאן.

<יונתן יעקובוביץ: בנוסף זה יחסוך למדינה הרבה כסף כי אנחנו לא נצטרך לשלם להם כדי לצאת אלא הם ירצו לצאת בעצמם ולקבל את אותו כסף.

<יונתן יעקובוביץ: אני חושב שהקרן הזאת היא הכרחית להשלים כל חקיקה שהכנסת תעביר בנושא והיא צריכה להיות משלימה למתקני שהייה.

מירי רגב: רעיון לא רע.

מירי רגב: תעביר לנו אותו כתוב.

מירי רגב: אני חושבת שזה רעיון טוב.

מירי רגב: חברת הכנסת מיכל רוזין, שלוש דקות.

מירי רגב: לאחר מכן עידן אבוהב.

מיכל רוזין: שלום לכולם.

מיכל רוזין: אני שמחה שדיברת לפני כי הרעיון הזה הוא מצוין והוא אחד הרעיונות שאני מנסה להוביל ללא הצלחה כי אני באופוזיציה.

מיכל רוזין: זה אחד הרעיונות בנוסף לרעיון נלוז נוסף שעכשיו מנסים להציע בחוק ההסדרים של תשלום גבוה יותר, היטל מס גבוה יותר למעסיקים של מבקשי מקלט, של מהגרים מאפריקה, כל אחד לפי הגדרתו אבל זה ממש לא חשוב.

מיכל רוזין: במקום לקחת את אותו מס לקרן ייעודית על מנת באמת להחזיר חובות אבודים לדוגמה בבריאות, מה שקורה בבית חולים איכילוב, למשל לדאוג לכל התנאים הסוציאליים ולדברים שממילא המדינה לוקחת עליהם אחריות וממנת אותם, לממן אותם מתוך התעסוקה שלהם מכיוון שכולם עובדים.

מיכל רוזין: אבל אתם יודעים, עוד אחד ממסכי העשן האלה הוא שיש איסור העסקה, אסור להם לעבוד ואתם יודעים בדיוק כמוני שרובם עובדים, אם לא כולם, וטוב שהם עובדים כי אנחנו לא רוצים שאנשים יסתובבו ברחובות, יישנו ברחובות ויהיו הומלסים.

מיכל רוזין: אתם יודעים למה הם נמצאים בדרום תל אביב?

מיכל רוזין: הם נמצאים בדרום תל אביב שתי סיבות, ואולי שלוש סיבות.

<קריאה: זאת עיר הבירה שלהם.

<עובד חוג'י: דרום תל אביב היא עיר הבירה שלהם.

<עובד חוג'י: כולם נמצאים שם.

<עובד חוג'י: כל הארגונים שמסייעים להם נמצאים שם.

<עובד חוג'י: לכן הם נמצאים בדרום תל אביב.

מיכל רוזין: הסיבה הראשונה היא כי הממשלה וכוחות הצבא נתנו להם כרטיס אוטובוס להגיע לתחנה המרכזית בתל אביב.

מיכל רוזין: הסיבה השנייה, מכיוון ששם משכירים להם דירות ובמקומות אחרים, מכיוון שאין להם צ'קים ואין להם ערבויות, לא משכירים להם דירות.

מיכל רוזין: הסיבה השלישית היא כי בעיקר באזורים האלה של תל אביב מעסיקים אותם.

מיכל רוזין: הקמפיינים של שר הפנים ברדיו שאומר תיזהרו מלהעסיק וזאת כאשר הוא יודע בוודאות – ואצלי בישיבה שוב ושוב מרשות ההגירה באים ומצהירים שמותר להעסיק אותם ומותר להם לעבוד – שהם מועסקים.

מיכל רוזין: הוא יוצא בקמפיינים שמפחידים, אז כן, בתל אביב אולי פחות פוחדים אבל בשאר הארץ פוחדים ולכן לא מעסיקים אותם.

מיכל רוזין: שלושת הגורמים האלה גורמים לכך שהאנשים האלה מגיעים לחיות בדרום תל אביב והם נשארים בדרום תל אביב.

מיכל רוזין: אם הייתה להם עבודה בירושלים או בחיפה או בחדרה, לא הייתה מעניינת אותם תל אביב אלא מעניין אותם לעבוד.

<עובד חוג'י: עצם העובדה שבשישי-שבת, כשכולם לא עובדים, כולם באים לדרום תל אביב, שם הכנסיות שלהם ובתי התפילה שלהם.

מירי רגב: עובד, אי אפשר כך.

<עובד חוג'י: היא אומרת לא נכון.

מירי רגב: אנחנו הרי יודעים מה היא אומרת.

מירי רגב: זה לא חדש לנו.

<עובד חוג'י: כל בתי הכנסיות שלהם בדרום תל אביב.

מיכל רוזין: חברת הכנסת רגב, כיושבת ראש הוועדה, אני מבקשת ממך בלי ההערות שלך אלא לשמור על זכות הדיבור שלי.

מירי רגב: בבקשה.

מירי רגב: כמו שאת רואה, אני משתיקה את עובד כדי שאת תוכלי להמשיך להגיד את דבריך הנאורים.

מיכל רוזין: לא מדברים אתכם על עובדות ולא אומרים לכם שגם אם יושבים שנה או שלוש שנים בכלא סהרונים, הם אחר כך משתחררים החוצה לדרום תל אביב.

מיכל רוזין: את זה לא אומרים לכם ולכן זה לא פתרון.

מיכל רוזין: כאשר שמים אלפיים אנשים או 3,000 או 4,000 במתקן חולות, כאשר זה כלא והשר לביטחון פנים התריע ואמר שזה כלא לכל דבר ולכן מנהל אותו שירות בתי הסוהר והוא התריע שוב ושוב על כך שהוא לא רוצה לנהל ואין לו יכולת לנהל אוכלוסייה אזרחית - - -

<קריאה: אנחנו לא נמצאים בכלא?

מירי רגב: בואו ניתן לה לדבר.

מיכל רוזין: כאשר בכל הזמן הזה אף אחד מהממשלה – לא שר הפנים, לא יושבת ראש ועדת הפנים ובטח לא היועץ המשפטי לממשלה שבעיני נכשלו בענק והם צריכים להיות כאן בבושת פנים, גם בפניכם כי הם נכשלו בענק והם ידעו שהם ייכשלו שוב בבית המשפט, אם הם לא הציעו במשך השנים האלה שום פתרון מעבר לפתרונות האלה לענות את הגר, ואם אתם מדברים על שורשים יהודיים, אז בואו נדבר על גר - - -

מירי רגב: את מדברת כבר ארבע דקות.

מירי רגב: בבקשה סיימי את דבריך.

מיכל רוזין: כאשר בזמן הזה, באותו זמן שכולאים אנשים בחולות, לא נותנים שום פתרונות, לא מקצים עוד תקציבים לדרום תל אביב, לא יוצרים פיזור אוכלוסייה, לא יוצרים פתרונות נוספים, מסמאים את עיניכם, אתם לא רואים, אתם לא באים בטענות וזאת הטענה שלי כלפיכם.

<קריאה: מתי היית בפעם האחרונה בדרום תל אביב?

מיכל רוזין: אני הרבה בדרום תל אביב.

מיכל רוזין: הרבה מאוד.

<עובד חוג'י: ההבדל הוא בין לבוא או לגור עם הילדים ועם המשפחה.

<עובד חוג'י: יש הבדל.

<עובד חוג'י: לעבור ולהסתכל ואחר כך לחזור לבית שלך.

מיכל רוזין: אני נלחמת.

<עובד חוג'י: אני מזמין אותך אלי ואחר כך תדברי.

מירי רגב: תודה רבה על הדברים של מיכל רוזין.

מירי רגב: עידן, בבקשה.

מירי רגב: לאחר מכן חבר הכנסת נחמן שי.

<עידן אבוהב: אני מייצג כאן את הפורום המשפטי למען ישראל.

<עידן אבוהב: אני רוצה לומר משפט אחד לגבי הסכנה האורבת לפתחנו ואחר כך אני אומר מה אפשר לעשות ולא רק נהי ובכי.

<עידן אבוהב: מדובר כאן על הגירת עמים ולא על מהגרי עבודה.

<עידן אבוהב: הגירת עמים היא תופעה היסטורית שקרתה כבר כמה פעמים בהיסטוריה ושינתה את פני העולם.

<עידן אבוהב: אנחנו ניצבים בפני תופעה כזאת מחדש.

<עידן אבוהב: רק מאריתריאה יוצאים בכל חודש, לפי נציבות האו"מ לפליטים – מידע שפורסם ביוני 2014 – 4,000 אנשים בחודש.

<עידן אבוהב: לגבי הסכנה האורבת לפתחנו.

<עידן אבוהב: כבוד השר, הייתי שמח מאוד היית שומע אותי.

<עידן אבוהב: מה יקרה אם מחר מגיעים פליטים סוריים לרמת הגולן?

<עידן אבוהב: האם מישהו מבין את המשמעות?

<עידן אבוהב: למדינת ישראל היום, לאור ביטול החוק, אין שום כלי להתמודד עם כיבוש רמת הגולן בידי עשרות אלפי פליטים סוריים שיגיעו לכאן.

מירי רגב: שופטי בג"ץ יעשו את זה.

<עידן אבוהב: חשוב להבין שהסכנה היא לא רק על דרום תל אביב אלא על כלל מדינת ישראל.

<עידן אבוהב: מה מציע הפורום המשפטי לעשות.

<עידן אבוהב: אדוני השר, אני הייתי זה שבדיון הקודם ביקש ממך להופיע בבג"ץ מתוך הבנה ומתוך ניתוח מדויק של חשיבות הופעתך שם כנציג הרשות המבצעת כי אנחנו ידענו מה יקרה.

<עידן אבוהב: ההחלטה הזאת בבג"ץ היא לא הייתה רק נגד החלטת הבית הזה ונגד ממשלת ישראל אלא היא הייתה אפילו גם נגד הנשיא היוצא גרוניס כאשר כמו בלהקת האריות, מגרשים את האריה הזקן ואומרים לו שמעכשיו אנחנו מכתיבים את הכללים.

<עידן אבוהב: מי שקורא את הדברים של גרוניס, הוא כמעט מתחנן בפניהם שלא יזרקו פצצת אטום על היחסים של הרשות המבצעת והמחוקקת עם בית המשפט העליון.

<עידן אבוהב: הוא כותב את זה במלים ברורות והם בכל זאת בחרו לעשות ולהראות לו לא, אנחנו עכשיו נכתיב.

מירי רגב: לכן הם יקבלו חקיקה על הראש.

<עידן אבוהב: יפה.

<עידן אבוהב: לעניין החקיקה.

<עידן אבוהב: הפורום המשפטי למען ישראל מאגד מאחוריו הרבה מאוד משפטנים בכירים מרמה של פרופסורים ומרצים שמאוד רוצים לפגוש אותך ומאוד רוצים לתת לך את הגב ולכל חבר כנסת בבית הזה שירצה לקדם חקיקה דמוקרטית לחלוטין שתצמצם את כוחו של בג"ץ ולא רק בנושא פסקת ההתגברות אלא שינוי חוק יסוד השפיטה על ידי יצירת דיאלוג בין הכנסת לבג"ץ.

<עידן אבוהב: אדוני, בעניין הזה יש לנו הרבה משפטנים שלא יודעים איך להגיע אליך ורוצים לתת לך את הגב המשפטי מול כל עמדה משפטית שהושמעה כאן על ידי נציגת היועץ המשפטי לממשלה.

<עידן אבוהב: דבר נוסף וחשוב מאוד.

<עידן אבוהב: הפורום המשפטי אתמול העביר פנייה דחופה למר אמנון בן-עמי, מנכ"ל רשות האוכלוסין וההגירה.

<עידן אבוהב: יש לנו מידע שממשיכים להגיע לכאן אריתריאים והם באים לכאן בטיסות, בעיקר נשים.

<עידן אבוהב: המצב הוא כזה שלמעשה הם מצליחים לעקוף בכמויות של מאות בחודש את הגדר ואת החוק על ידי כניסה לכאן ועל ידי הכנסת נשים כדי להגביר כאן נישואין וילודה.

<עידן אבוהב: זה מצב שמדינת ישראל חייבת לשים עליו את הדגש.

<עידן אבוהב: אנחנו ביקשנו נתונים מרשות ההגירה.

<עידן אבוהב: האם קיבלתם את המכתב שלנו?

מירי רגב: זה נכון?

גדעון סער: אני אתייחס לנושא הזה.

<עידן אבוהב: הצעתנו היא לעצור מיד קבלת אשרות כניסה בצורה חופשית.

גדעון סער: קודם כל צריך לבדוק שמה שאמרת הוא נכון ואחרי כן צריך לשקול אם לעשות.

<עידן אבוהב: גברתי, דבר אחד אחרון בנושא העבודה.

<עידן אבוהב: הבית הזה יכול לצמצם את תעסוקתם.

<עידן אבוהב: שלא יספרו סיפורים.

<עידן אבוהב: גם רשות האוכלוסין שינתה באתר האינטרנט שלה, בעקבות פנייה אליה של הפורום המשפטי למען ישראל, את נוסח ההודעה.

<עידן אבוהב: אסור להעסיק מסתננים מכיוון שהם לא מועסקים כאן

<עידן אבוהב: דרך חוק עובדים זרים.

<עידן אבוהב: זאת עבירת מס.

<עידן אבוהב: זאת עבירה על חוקי העבודה.

מיכל רוזין: זה לא נכון.

מיכל רוזין: אתה מטעה את הציבור.

<עידן אבוהב: תתווכחי אתי.

<עידן אבוהב: את מטעה כאן את הבית.

<עידן אבוהב: מכוח חוקי העבודה ומכוח פקודת מס הכנסה אסור גם לדווח עליהם.

<עידן אבוהב: זאת עבירת מס.

מירי רגב: תודה רבה לך.

מירי רגב: חבר הכנסת נחמן שי ואחרונת הדוברים לפני התייחסות השר והסיכון, שפי.

נחמן שי: אדוני השר וגברתי יושבת הראש.

נחמן שי: אני חושב שהמטרה להוציא מכאן את המסתננים או את מחפשי העבודה.

נחמן שי: אני מתנגד לכך שהם יישארו בתחומי מדינת ישראל.

נחמן שי: מי שרוצה לשמור על אופייה היהודי של מדינת ישראל ועל הרוב היהודי המוצק, הוא לא מוצק ויש סכנה גדולה – לצערי אפילו השר שותף ליוזמות האלה – לשינוי פניה של מדינת ישראל וזה רק מוסיף קורטוב לסכנה הרבה יותר גדולה שבסופו של דבר לא תהיה כאן מדינה יהודית ובהמשך גם לא תהיה מדינה דמוקרטית.

נחמן שי: לכן צריך למצוא דרכים ראויות לפתוח בפניהם את הגבול אבל בכיוון אחד בלבד וצריך לעשות את זה.

נחמן שי: אבל הדבר הזה – בו תמכתי גם בעבר – צריך להיעשות על פי חוקיה של מדינת ישראל והדבר נעשה שלא על פי חוקיה של מדינת ישראל וכך אמר בית המשפט.

נחמן שי: השר בא לכאן והכנסת תמכה.

נחמן שי: היועץ המשפטי לממשלה תמך והוא היה בעד החוק הזה.

נחמן שי: אנחנו אמרנו להם, חברים, זה לא יעמוד בסופו של דבר במבחן הנוסף שהוא בג"ץ ולכן תחשבו על דרכים אחרות.

נחמן שי: אולי הן לא פשוטות, אולי הן לא ראויות, אולי הן יותר ראויות, אבל תחשבו.

נחמן שי: הלכו במסלול הזה והמסלול הזה נכשל.

נחמן שי: כאן אני מתייחס לאופי הדמוקרטי של מדינת ישראל.

נחמן שי: אנחנו צריכים את בג"ץ.

נחמן שי: עובד, היום אתה נגד בג"ץ ומחר אתה תהיה בעדו.

נחמן שי: אתה צריך לשמור עליו, גם על כבודם של השופטים וגם על כבודו של בג"ץ.

נחמן שי: אם תמצא הממשלה דרך לבוא עכשיו לבג"ץ, אני לא בעד לאתגר אותו בדרך הזאת שהצעת אדוני השר, אני לא בעד זה.

נחמן שי: הם קוראים לזה נשק יום הדין, שמעתי שראש הממשלה קשוב לדברים האלה, אבל בוא ניזהר.

נחמן שי: נשמור על בג"ץ.

נחמן שי: פעם הוא אומר דברים שאנחנו אוהבים ופעם הוא אומר דברים שאנחנו לא אוהבים אבל בואו נשמור עליו כי אנחנו צריכים אותו.

נחמן שי: בבקשה תכינו הצעת חוק חדשה שתאפשר לכם לנו – אני לא אומר לכם אלא לנו, למדינת ישראל – לסיים את הפרק העגום הזה.

נחמן שי: אני לא יודע אם אתם מראיינים, אם אתם בודקים מי פליט ומי לא פליט, אבל תפרידו ומי שבא לחפש עבודה, יצטרך לעזוב את הארץ.

מירי רגב: תודה רבה.

מירי רגב: אחרונת הדוברים, שפי.

<שפי פז: אני רוצה שתסתכלו עלי.

<שפי פז: אני אדם ללא זכויות אזרח, ללא זכויות אדם ובעיקר מוסת.

<שפי פז: הם נורא אוהבים להשתמש בזה.

<שפי פז: אנחנו כל הזמן מוסתים.

<שפי פז: אין לנו שכל, אין לנו דעה עצמאית, אנחנו לא מסוגלים לחשוב כי מה?

<שפי פז: כי אנחנו תושבי השכונות?

<שפי פז: אני רוצה להגיד לכם משהו.

<שפי פז: אני הייתי חברת מרצ כמעט ארבעים שנים.

<שפי פז: אני הייתי חברת מרצ ואני שילמתי מסים ל-מרצ, האמנתי ב-מרצ, האמנתי באידיאולוגיה של מרצ אבל היום אני לא אתקרב אליכם משום שאתם יושבים כאן ומדברים על זכויות אדם, על זכויות של תושבי הדרום, אבל כשאני כתבתי פעמיים תגובות בדף של מיכל רוזין, מישהו חסם אותי.

<שפי פז: ואני לא מקללת.

<שפי פז: אני לא רואה כאן אדם אחד שיכול להיות שאני מקללת או מגדפת.

<שפי פז: אני מדברת יפה.

מיכל רוזין: את רק מגישה כתבי אישום נגד אנשים והאנשים שלך כותבים לנו דברי נאצה שפחד אלוהים לקרוא אותם.

מיכל רוזין: אני לא חוסמת כלום.

מיכל רוזין: הימין הוא זה שחוסם.

<שפי פז: תורידי לי את הזמן שהיא מדברת.

<שפי פז: אני את מיכל רוזין ראיתי בדרום תל אביב כמה פעמים אבל בכל הפעמים האלה היא עמדה בראש הפגנות של המסתננים.

<שפי פז: היא בחיים לא באה לדבר אתי.

<שפי פז: אני מייצגת די הרבה אנשים.

<שפי פז: אני מייצגת קבוצה לא של ימין קיצוני, לא של כהניסטים, אני מייצגת תושבים ובחיים היא לא באה לדבר אתי אלא רק חסמו אותי בפייסבוק כי אני אמרתי דברים קשים.

<שפי פז: חבר'ה, אנחנו לא אנשים מוסתים, אנחנו לא מטומטמים, יש לנו זכויות.

<שפי פז: הזכויות שלי לחופש תנועה, לחיים ללא פחד, לזה שאני לא אצטרך לחכות בתחנת אוטובוס לבן שלי בן ה-16 כשהוא חוזר ב-10 או ב-11 מבילוי כי אני לא מוכנה שהוא ילך לבד הביתה.

<שפי פז: הזכות הזאת היא זכות אדם בסיסית ואין מצב שיבוא שופט – ואני לא נכנסת כאן לשום מחלוקת חוקתית ויש לי הערכה לבג"ץ - ויגיד לי שזכותו של מסתנן למצוא תחביבים ולמצוא בת זוג עולה על זכותו של הילד שלי שנולד בשכונת שפירא להסתובב חופשי ברחובות.

<שפי פז: אין מצב כזה.

<שפי פז: אני רוצה להגיד משהו גם לכם, אם מותר לי.

<שפי פז: מדברים כאן המון על החוק וגם לזה לא אכנס יותר מדי.

<שפי פז: שוב, זה עניין של חקיקה ויש כאן משפטנים ומלומדים.

<שפי פז: חבר'ה, טפלו בחוק אבל תתחילו לטפל בדרום תל אביב.

<שפי פז: השכונות האלה מרוסקות, האנשים מרוסקים, האנשים שבורים, לאנשים כבר אין כוח.

<שפי פז: תתחילו למצוא פתרונות זמניים להוציא אותם מהשכונות.

<שפי פז: אנחנו רוצים לחיות ותתחילו לשקם אותם.

<שפי פז: אנחנו כמו החייגל של צונאמי.

<שפי פז: עברו עלינו שבע שנים רעות של צונאמי ואני חושבת שהגיע הזמן להתחיל את שבע השנים הטובות.

<שפי פז: דבר ראשון, תמיינו, תסווגו, תבדקו בקשת מקלט אבל תוציאו אותם החוצה.

<שפי פז: תושיבו אותם באיזשהו מקלט, תבנו להם עיר לא סוהרים.

<שפי פז: אני לא צריכה סוהרים.

<שפי פז: שימו להם עיר אוהלים, לא יודעת מה, אבל תוציאו לנו אותם מהבית.

<שפי פז: אנחנו רוצים לחיות.

<שפי פז: אנחנו חנוקים.

<שפי פז: תודה רבה.

מירי רגב: תודה רבה לך.

<פסח האוספטר: אני מבקש לשאול שאלה.

<פסח האוספטר: אני יושב ראש הוועד למאבק ברצח עם.

<פסח האוספטר: נרשמתי לדבר אבל לא נתת לי רשות דיבור.

<פסח האוספטר: שאלה לשר הפנים.

<פסח האוספטר: מדוע מדינת ישראל איננה מבטלת את ההגנה הקבוצתית שאתה אחראי לה על האריתריאים?

<פסח האוספטר: מדוע אינכם מבטלים את ההגנה הקבוצתית על האריתריאים?

מירי רגב: רשמתי את השאלה.

<עמנואל דודאי: אני לא באתי כדי שאני לא אדבר.

<עמנואל דודאי: אני איש זקן בשכונת התקווה.

מירי רגב: אני לא יכולה לתת לכולם לדבר.

<עמנואל דודאי: אני נרשמתי.

<עמנואל דודאי: לא נמצאים כאן נציגים שלי.

<עמנואל דודאי: הנציגות שלהם הסתכמה בזה שהביאו אותי באוטובוס לכאן.

<עמנואל דודאי: אני באתי לפני תשע שנים לשכונת התקווה כדי להיטיב עם הקהילה.

<עמנואל דודאי: היום אני פוחד ללכת בלילה, אני לא מביא את הנכדים שלי כי תקפו אותם כשהם היו בגן התקווה.

<עמנואל דודאי: אני הולך עם גז מדמיע בכיס – לא עכשיו.

<עמנואל דודאי: אל תהיי מודאגת, לא עכשיו, בדקו אותי.

מירי רגב: אני אף פעם לא מודאגת ממך.

<עמנואל דודאי: אני יודע שאת לא מודאגת ממני אבל אני מודאג ממך כי לא נתת לי לדבר.

<עמנואל דודאי: יש כאן משהו אבל לא אגלה לך.

<עמנואל דודאי: לא יתכן שזקני שכונת התקווה – אני זקן, מה לעשות, אני בן 76, זאת זקנה צעירה – לא יכולים ללכת בערב ברחוב.

<עמנואל דודאי: לא יכולים.

<עמנואל דודאי: את יודעת מה?

<עמנואל דודאי: תבואי פעם אחת ותראי שבשעה 2:00 בצהרים ברחוב המושיע – יופי של רחוב ומי שקבע את שם הרחוב, לא ידע שזאת הגדרה לישו, אבל לא משנה – משתחררים ילדים מבתי הספר, בית ספר הירדן וצופר גדים, וכל הרחוב שחור, לא שחור מהצבע אלא שחור מילדים קטנים בני מהגרים, בני חמש, בני שש, כולם דוברי עברית.

<עמנואל דודאי: זה הגיס החמישי של המהגרים והם הולכים למעונות אבל מעונות שממומנים על ידי כנסיות ותושבי שכונת התקווה, מתוך תאוות בצע, משכירים להם כל חדר וכל פינה.

<עמנואל דודאי: הבעיה היא שלכם כי אם יהיה מיסוי של שלושים אחוזים, של ארבעים אחוזים, על מי שמשכיר דירה למהגרים מעבר לדירת מגורים, הסיפור יהיה אחר.

<עמנואל דודאי: ההשקעה הכי טובה היום היא לקנות דירה בשכונת התקווה, לחלק אותה לעשרה חדרים ולהשכיר לשבט.

<עמנואל דודאי: פנו אותם ואני אביא לשם סטודנטים.

<עמנואל דודאי: משפחות צעירות רוצות לגור שם אבל אין היכן.

<עמנואל דודאי: יש לנו בשכונת התקווה גרעין צעיר שגר בכל מיני דירות קטנות.

<עמנואל דודאי: אפשר למלא את שכונת התקווה במאות צעירים ובזוגות צעירים, אבל אין היכן כי במקום לקחת 2,500 שקלים לדירת חדר וחצר, הם מקבלים 10,000 שקלים.

<עמנואל דודאי: המתווכים הפכו למיליונרים.

מירי רגב: תודה רבה לך.

מירי רגב: השר, בבקשה.

גדעון סער: אני מבקש להתייחס לדברים שנאמרו ולתת מענה לנקודות שלפי דעתי ראויות למענה.

גדעון סער: נשים את הדברים על דיוקם.

גדעון סער: קודם כל, המחלוקת שיש לי עם משרד המשפטים, העמדה שהציגה המשנה ליועץ המשפטי לממשלה, הביעה תקווה שבפעם הבאה התוצאה תהיה שונה.

גדעון סער: אני חושב שבנסיבות הנוכחיות לא ניתן להסתמך על תקווה.

גדעון סער: בינתיים נקבעות עובדות בשטח וככל שהזמן חולף ואותם מסתננים מעמיקים את השורשים כאן במדינת ישראל, צריך להבין את התהליך הזה.

גדעון סער: אגב, במהלך החיים הציבוריים שלי בכל התפקידים תמיד הגנתי על המערכת המשפטית וגם על המערכת השיפוטית.

גדעון סער: אני אומר שחשוב לשמור על בית המשפט אבל חשוב לשמור על המדינה.

גדעון סער: מה שעומד כאן זה עתיד המדינה וצביון המדינה וזה לפי דעתי הדבר הקובע.

גדעון סער: אני רוצה להתייחס לדברים שאמרו חברות הכנסת מיכאלי ורוזין.

גדעון סער: אמרו שחולות הוא פתרון רק ל-3,300 אנשים ומה עשתה הממשלה.

גדעון סער: קודם כל, יש לנו יכולת והשקעה מסוימת להכפיל את ההיקף של חולות.

גדעון סער: זה דבר מאוד משמעותי.

גדעון סער: גם היום אנחנו לא מכסים את כל התכולה של חולות אבל זה דבר דינמי.

גדעון סער: זה לא דבר שהוא קודם כל עומד בפני עצמו בלבד אלא יש כאן עוד סט של מענים.

גדעון סער: דבר שני, אי אפשר להתעלם מההצלחה שהייתה ליציאה ממרכזי הערים וליציאה ממדינת ישראל.

גדעון סער: הרי בסופו של דבר אמרתם שזה לא יביא לזה.

גדעון סער: אם מאיר יצחק הלוי היה נותן נתונים לגבי מה שקרה באילת, הייתם שומעים.

גדעון סער: אמרת שהיו 6,000 וכמה יש היום?

מאיר יצחק הלוי: 5,000.

גדעון סער: זאת אומרת, חל שינוי מסוים עם הבלימה שקיבלנו כתוצאה מההליך השיפוטי ובעולם שבו – לא ככלי יחידי – עם התמריץ הכספי, אני מזכיר מה הרציונל.

גדעון סער: מי שמוזמן, לא רק מי שמגיע, כבר לא יכול לעבוד והעבודה היא הדבר שהוא מהווה תמריץ להישארות במדינת ישראל.

גדעון סער: לכן בואו נשים את הדברים בצורה המדויקת.

גדעון סער: אתם נאבקים שהם לא יצאו מכאן, אתם נאבקים שהם יישארו כאן, מעולם לא הצגתם כלי שבא ואומר איך נתמודד.

מירי רגב: הם הציגו.

מירי רגב: הם אומרים שהם יעבדו בארץ.

מירי רגב: זה מה שהם הציגו.

גדעון סער: אתם אומרים, בואו נפזר אותם בצורה מסוימת, בואו נחלק אותם בין הרשויות בצורה מסוימת, אתם נאבקים, אתם הלובי הפרלמנטרי של המסתננים, ואתם עובדים כדי שהם לעולם לא יצאו מכאן.

גדעון סער: היום אתם כבר יודעים כי כבר הוכחנו שהם יכולים לצאת מרצון ובית המשפט בשופטי המיעוט עמד על כך שאם הם יוצאים מרצון, זאת העדות הטובה ביותר לכך שהם לא פליטים אלא מהגרי עבודה.

מרב מיכאלי: אבל אנחנו בעד להפריד בין פליטים למהגרי עבודה.

גדעון סער: הרוב המכריע, למעלה מתשעים אחוזים, בכלל לא הגישו בקשות מקלט.

מרב מיכאלי: משום שעד 2012 אתם לא בדקתם אותם.

גדעון סער: אנחנו בודקים כל בקשה.

גדעון סער: אתם משקרים באופן רציף ואני עומד על הביטוי הזה.

מיכל רוזין: אנחנו משקרים?

מיכל רוזין: אתה נתת להם הגנה זמנית כי לא רצית לבדוק את בקשות המקלט שלהם.

מיכל רוזין: להגיד שאנחנו משקרים כאשר אתה יושב ומרמה ושוב ושוב משקר לציבור.

מיכל רוזין: תדבר עובדות.

מיכל רוזין: כשאתה אומר עובדות, אנחנו לא יוצאים נגדך.

גדעון סער: אתם משתמשים בטרמינולוגיה שקרית, אתם קוראים להם מבקשי מקלט.

מיכל רוזין: בגלל שאסור להם לעבוד?

מירי רגב: מיכל, אני לא רוצה להוציא אותך מהדיון.

מיכל רוזין: אולי תגיד עובדות?

מיכל רוזין: אולי תגיד אמת?

מירי רגב: אף אחד לא הפריע לך כשדיברת ואמרת את הדברים.

מיכל רוזין: לא, לא הפריעו.

מירי רגב: תני בבקשה לשר לענות.

מירי רגב: לך לא הפריעו לדבר.

מירי רגב: דיברת ושמענו כולנו בהתרגשות גדולה את ההצעות הגדולות שלך.

מיכל רוזין: אם היית מקשיבה לי בעבר, אולי לא היית מגיעה למצב הזה.

מירי רגב: בוודאי.

גדעון סער: אתם משתמשים במודע בטרמינולוגיה שקרית.

גדעון סער: אתם יודעים היטב שהרוב המכריע של אותם מסתננים אפילו לא הגישו בקשות מקלט.

גדעון סער: אתם יודעים היטב שהבקשות שלהם נבדקות.

גדעון סער: יכול להיות שיש לכם טענות אבל הבקשות האלה נבדקות היטב, מראיינים אותם, והבקשות האלה מוגשות אל יכול להיות שאתם הייתם רוצים שאחוז יותר גדול מאלה שמבקשים יקבל מעמד של פליטות אבל כל בקשה נבדקת, כל בקשה תוכרע ובכלל, אצלנו הן מוגשות הרבה זמן אחרי מכפי שמדינות מערביות נותנות פרק זמן של שנה מאפשרות את זה.

גדעון סער: זה לא מפריע לכם להוציא את דיבת הארץ רעה.

גדעון סער: אתם בכל דבר מוציאים את דיבת הארץ רעה.

מירי רגב: מיכל, אני לא רוצה להוציא אותך.

מיכל רוזין: את יכולה להוציא אותי, ממילא אני מפריעה לדיון.

מיכל רוזין: את כל הזמן אומרת הלוואי שלא הייתי בכנסת.

מירי רגב: אני מבקשת לתת לשר לדבר.

תמר זנדברג: מה עם התשובה לשאלה של פסח?

גדעון סער: אני אענה לכל אחד.

גדעון סער: כרגע אני מתייחס לשקרים שלכם.

גדעון סער: עוד לא הגעתי לפסח.

גדעון סער: פסח שאל שאלה.

מיכל רוזין: נדמה לי שבוועדה בכנסת אסור למחוא כפיים.

מירי רגב: כשאתן מדברות צריך לתת מחיאות כפיים?

מיכל רוזין: לא.

מיכל רוזין: ממש לא.

מיכל רוזין: בשום ועדה לא מוחאים כפיים.

מיכל רוזין: רק כאן זה קרקס.

מיכל רוזין: תלכי לוועדות אחרות ותלמדי איך הן מתנהלות.

מירי רגב: אפילו לא קנית כרטיס לקרקס.

תמר זנדברג: השר פשוט התבלבל.

תמר זנדברג: הוא חושב שאנחנו בממשלה ולא הוא.

גדעון סער: אתם הלובי של המסתננים בכנסת.

גדעון סער: אתם השדולה למען המסתננים.

תמר זנדברג: אדוני השר, איפה הכסף לתכנית חירום לאומית לדרום תל אביב בתקציב 2015?

תמר זנדברג: בוא נדבר על הדברים החשובים.

מירי רגב: זה לא נושא הדיון.

תמר זנדברג: זה כן.

תמר זנדברג: אתה משקר להם.

מירי רגב: חברים, מרגע זה, מי שידבר – אני אוציא אותו החוצה.

גדעון סער: אתם רגילים להוציא את דיבת הארץ רעה.

גדעון סער: כשיש מלחמה עם החמאס, אתם מוציאים את דיבת הארץ רעה.

גדעון סער: כשיש התמודדות עם המסתננים, אתם מוציאים את דיבת הארץ רעה.

גדעון סער: בזה אתם עובדים.

תמר זנדברג: שר בממשלה צריך להסית נגד נציגי ציבור.

מירי רגב: כן.

מירי רגב: להגיד את האמת.

תמר זנדברג: עם כל הכוח שיש לך, זה מה שאתה עושה?

תמר זנדברג: פשוט עלוב.

מיכל רוזין: אני לא עושה כמוך פרובוקציות.

מירי רגב: את היחידה שמחפשת.

תמר זנדברג: גם אנחנו מייצגות את הציבור שיש לו דעות שלא צריך לעשות להן דה-לגיטימציה.

תמר זנדברג: הדברים שאתה אומר חמורים מאוד.

תמר זנדברג: יש כאן שר שאחראי על מדיניות וזה התפקיד שלנו, גם לבקר את המדיניות הזאת.

תמר זנדברג: להסית נגד נבחרות ציבור, זה דבר חמור מאוד.

מירי רגב: שמענו אותך.

גדעון סער: בהחלט עמדו על כך חברות הכנסת שהן חברות באופוזיציה ואין ספק שלפי עמדותיהן הן יישארו באופוזיציה במשך שנים רבות.

תמר זנדברג: זה מאוד ייתכן אבל גם ייתכן שלא.

תמר זנדברג: זה לא בידיך.

מיכל רוזין: הציבור יקבע.

מיכל רוזין: תעשו משהו למען אלה שבוחרים בכך.

מירי רגב: אל תדאגי.

מירי רגב: לא חיכינו לך שתבואי לומר לנו מה לעשות.

מיכל רוזין: אתם ממשיכים להשאיר אותם במצב בו הם נמצאים.

<קריאה: אולי הם לא עושים, אבל הם לא עושים לנו כמוכם.

מירי רגב: אין מה לעשות.

מירי רגב: כשיש סוסים טרויאנים בכנסת, זה מה שקורה.

גדעון סער: לדבריו של חבר הכנסת נחמן שי.

גדעון סער: אני אביא רק חוק שנותן למדינה כלים.

גדעון סער: אני לא אביא חוק שאין לו משמעות אפקטיבית.

גדעון סער: אני אביא רק חוק שיש לו משמעות ושיכול להביא לתוצאות.

גדעון סער: אנחנו יחד עם הדרג המקצועי ניתחנו את הדברים והגענו למסקנה מה אנחנו חייבים שיהיה בחקיקה.

גדעון סער: המחויבות שלי היא מחויבות לאזרחי המדינה ולאינטרסים של מדינת ישראל.

גדעון סער: לדברים שנטענו על ידי הדוברים שהתייחסו לכניסה של אריתריאים עם אשרת תייר.

גדעון סער: אתמול ביקשתי את הנתונים ממנכ"ל רשות האוכלוסין.

גדעון סער: הנתונים שקיבלתי ביחס לשנת 2014 הם שהגיעו 280 תיירים מאריתריאה במסגרת קבוצות תייר, צליינים, וכולם יצאו.

גדעון סער: 54 תיירים סורבו כניסה.

גדעון סער: כלומר, לפי הנתונים שנמסרו לי, אני יכול רק להתבסס על הנתונים שנמסרו לי, אין לישראל זליגה של אריתריאים דרך אשרת תייר.

גדעון סער: ביקשתי אתמול שני דברים כי גם אני שמעתי מה שנאמר כאן ושמעתי זאת ממקור שאני די סומך עליו.

גדעון סער: הדבר הראשון שביקשתי היה לבדוק גם שנים אחורה ולא רק את 2014, והדבר השני היה שהנחיתי להדק את הפיקוח כדי למנוע את זה.

גדעון סער: על כל פנים, כמו שאתם רואים, כל כניסה או כל האשרות אלה מספרים מאוד מצומצמים ואין שום בעיה לקיים פיקוח אפקטיבי ולמנוע את זה.

גדעון סער: הנתונים שנמסרו לי ל-2014 מלמדים על אפס כניסה בדרך הזאת.

<קריאה: אז אין שם רצח עם?

<קריאה: הם נוסעים, טסים וחוזרים?

גדעון סער: לשאלה של פסח.

גדעון סער: המגבלה של אי גירוש כפוי של אריתריאים היא מגבלה שיסודה בחוות דעת של היועץ המשפטי לממשלה שמקורה בסוגיית מצב זכויות האדם באריתריאה.

גדעון סער: יש מדינות מערביות נוספות שכך הן נוהגות.

גדעון סער: אני מתווה את קו ההבחנה על פי הייעוץ המשפטי והיועץ המשפטי לממשלה הוא על פי הפסיקה הפרשן המוסמך של הדין עבורנו, עבור הרשות המבצעת, בין גירוש כפוי לבין יציאה מרצון.

גדעון סער: הדרך בה אנחנו פועלים היא דרך שבהחלט מעודדת יציאה מרצון והיא עומדת בחוות הדעת של הייעוץ המשפטי.

גדעון סער: שאלת מה מקור העניין ואני אומר שמקור העניין הוא בחוות דעת משפטית.

מירי רגב: תודה רבה כבוד השר.

<פסח האוספטר: אנחנו נעתור נגד זה לבג"ץ.

מירי רגב: תעתרו לבג"ץ.

מירי רגב: בסדר גמור.

גדעון סער: אני רוצה להוסיף עוד משפט אחד שאני חושב שהוא חשוב.

<עידן אבוהב: אדוני, לא יכול להיות שבכנסת ישראל כל ארגון יאיים בבג"ץ על שר בממשלת ישראל.

מירי רגב: שהוא ילך לבג"ץ.

מירי רגב: מותר לו ללכת לבג"ץ.

<עידן אבוהב: זה בלתי נתפס מה שקורה כאן.

<עידן אבוהב: יש כאן שתי ממשלות.

גדעון סער: אני רוצה לומר דבר אחד.

גדעון סער: הביקור הראשון שלי כשר הפנים היה בשכונות הדרום.

גדעון סער: אני מכיר את המצוקה, אני מכיר את הכאב, אני יודע מה עובר על התושבים.

גדעון סער: אגב, אני רוצה להגיד לכם משהו.

גדעון סער: מי שחושב שזה רק בדרום תל אביב, זה לא נכון.

גדעון סער: היום בפרדס כץ ובבני ברק, במרכז העיר בפתח תקווה, באשקלון, בנתניה, בחדרה.

מירי רגב: ברעננה.

מירי רגב: זאת נקראת תופעה שמתרחבת.

גדעון סער: זה דבר מאוד מאוד כואב וקשה.

גדעון סער: אנחנו נפעל כדי להחזיר את אותם כלים בצורה כזאת או בצורה אחרת אבל אותן דרכים שמאפשרות לנו לתת את המענה לסוגיה הזאת.

גדעון סער: אני חושב שחשוב מאוד לעשות את זה, כמה שהדבר קשה, בהרגעת הרוחות.

גדעון סער: בהתלהמות אנחנו לא משיגים שום דבר.

גדעון סער: אנחנו חייבים לתת את המענה.

גדעון סער: הממשלה והכנסת חייבות את זה לציבור, חייבות את זה לאזרחים, אבל לתת לנו את האפשרות להתמודד עם הפסיקה.

גדעון סער: אני אעמוד על זה שחוק שיובא, יהיה חוק שנותן כלים ולא חוק שאין לו שיניים.

מירי רגב: תודה רבה כבוד השר.

מירי רגב: אני מבקשת לסכם את הדיון.

מירי רגב: קודם כל, אני רוצה להודות לך כבוד השר שהגעת ולכל הגורמים שהגיעו לכאן היום.

מירי רגב: אחרי הדברים ששמענו, אני מבינה גם מהשר וגם מנציגת היועץ המשפטי לממשלה שמתכוונים להביא לכנסת תזכיר חוק באמצעות שר הפנים, הצעת חוק שתיתן כלים לממשלת ישראל להתמודד עם הגירה.

מירי רגב: לא יתכן שבעקבות החלטת בג"ץ ממשלת ישראל נשארה ללא כלים כדי לאכוף את מדיניות ההגירה.

מירי רגב: כל מדינה זכאית ומחובתה לקבוע ולגבש מדיניות הגירה אותה נוכל לממש ונוכל לאכוף אותה.

מירי רגב: המציאות היום היא בלתי אפשרית ולכן אנחנו, הכנסת – ואני אומרת לכם את זה כיושבת ראש ועדת הפנים – נביא את הצעת החוק הזאת.

מירי רגב: שר הפנים, כמי שמכירה אותך לא מאתמול, אני מאמינה שעוד לפני שתסיים את תפקידך אתה תביא תזכיר חוק שיעבור את הממשלה, יונח על שולחן הכנסת ואנחנו נצליח לקדם אותו.

מירי רגב: תזכיר החוק גם ייתן כלים אמיתיים לממשלה, גם יכבד את אותם אריתריאים שבאו לכאן רק כדי לחפש עבודה ולא לחפש שום דבר אחר.

מירי רגב: אני אומרת כאן ביטוי – שלא תהיה בעיה – והוא שאנחנו לא נכשיר את השרץ.

מירי רגב: זה ביטוי.

מירי רגב: לא קראתי לאף אחד שרץ.

מירי רגב: זה ביטוי.

מירי רגב: להכשיר את השרץ.

מירי רגב: אנחנו לא רוצים להביא לכאן ולאפשר לאותם מסתננים לעבוד כאן כי אם הם יעבדו כאן, יגיעו נוספים ואת המצב הזה אנחנו רוצים למנוע.

מירי רגב: לכן, מי שמסתנן ובא לכאן כדי לעבוד, יוחזר לארץ מוצאו או למדינה שלישית.

מירי רגב: מי שבא לכאן כפליט, נקלוט אותו בכל מקום בארץ.

מירי רגב: אני מאמינה שהכנסת תעביר חוק נוסף במקביל לאותה פסיקת התגברות בה אני תומכת ומצטרפת לחוק הזה יחד עם חברתי איילת שקד כי גם בג"ץ צריך לדעת את מקומו.

מירי רגב: תשעה אנשים לא יכולים לקבוע מדיניות שלמה של ממשלה נבחרת.

נחמן שי: אלה לא תשעה אנשים.

נחמן שי: זה בג"ץ.

מירי רגב: בג"ץ, אלה אנשים ואלה תשעה אנשים.

מירי רגב: תשעה אנשים שקיבלו החלטה נגד אזרחי המדינה הזאת.

מירי רגב: חברים, אנחנו נביא פתרון חוקתי ומידתי.

מירי רגב: אל תאבדו את התקווה.

מירי רגב: תודה רבה לכולם.