הוועדה המיוחדת לפניות הציבור, כנסת 19, פרוטוקול מספר 85, 2014-09-30 12:00

עדי קול: אני פותחת את הוועדה לפניות הציבור.

עדי קול: יש לי אורח, כדורגלן מקצועי.

עדי קול: אני אפתח ואציג את הוועדה, למי שלא מכיר.

עדי קול: הוועדה לפניות הציבור היא ועדה מיוחדת בכנסת, היא ועדה קטנה ונשכנית, כמו שתראו מיד.

עדי קול: יש לנו את כל הזכויות של ועדות אחרות בכנסת כמו ועדת חוקה, ועדת העבודה והרווחה.

עדי קול: אנחנו ועדה לכל הדעות.

עדי קול: ההבדל בינינו לבין ועדות אחרות שאנחנו מתכנסים בעקבות פנייה, פניות של ציבור צרכנים, ציבור של אזרחים, ציבור שמרגיש שנעשה לו עוול.

עדי קול: גם היום אנחנו מתכנסים בעקבות פנייה של עמותת "כרטיס ללא כיס" וקבוצות נוספות, וגם אנשים בודדים שפנו אלינו באופן אישי וביקשו שהוועדה תתכנס כדי לדון במחירי הכרטיסים.

עדי קול: אני אפתח את הדיון ואני רק רוצה להגיד מספר דברים.

עדי קול: קודם כל אני רוצה לברך על פתיחת הליגה.

עדי קול: אני רוצה לברך על העובדה שהצעת החוק שלי שעברה, על איסור עישון במגרשי הספורט מיושמת ואפילו נאכפת בחלק מהמגרשים.

עדי קול: אני מקווה שלקראת סוף הליגה היא תיאכף בצורה יותר משמעותית.

עדי קול: אני רוצה להציע שנסתכל על הישיבה הזאת כישיבת הזדמנות לקיים דיאלוג מלא, דיאלוג פתוח בין המינהלת, בין בעלי הקבוצות, בין נציגי הקבוצות לבין האוהדים.

עדי קול: המטרה של כולנו היא זהה: אנחנו רוצים שכמה שיותר אנשים יבואו לראות כדורגל.

עדי קול: אנשים שנמצאים כאן, כולם, אני ביניהם, אוהבים כדורגל וחשוב לנו שהכדורגל ימשיך וישגשג, אבל במחיר שפוי.

עדי קול: אני מבינה שהיו תהליכים ונעשו הסכמות והתקבלו הסכמות ויש מחירים שמוסכמים על המינהלת, אבל יש בעיה – הם לא מוסכמים על ידי האוהדים וגם לא על ידי.

עדי קול: אם אנחנו מדברים על מחירים של 90 שקלים או 80 שקלים לכרטיס למשחק, אם מוסיפים לזה את העמלות, אנחנו יכולים להגיע למעל 100 שקלים לכרטיס.

עדי קול: כשמדובר על משפחה שמגיעה לצפות בכדורגל – זה יוצא 300-400 שקלים לשבת.

עדי קול: זה לא הגיוני, זה לא מקובל, זה לא שפוי, וזה גם לא עומד בתנאים בהשוואה בינלאומית.

עדי קול: אנחנו צריכים למצוא איך אנחנו מוצאים את האיזון הנכון.

עדי קול: מטבעה של הוועדה לפניות הציבור, היא נפתחת כאשר הפונה או הפונים הם הראשונים שדוברים ואני רוצה דווקא לבחור את הפונה הצעיר ביותר באולם ואני אשמח אם תציג את הפנייה שלך, את הבעיה שלך – אלון.

<אלון בלאס: אוקיי.

עדי קול: כל מי שמדבר שיציג את עצמו בשביל הפרוטוקול.

<אלון בלאס: קוראים לי אלון בלאס, אני בן 15, אני אוהד מכבי חיפה.

<אלון בלאס: ובאמת, מה שמפריע לי זה המחירים.

<אלון בלאס: המחירים נורא-נורא גבוהים, בעיקר ביחס למקומות בילוי אחרים, כמו נגיד ללכת לסרט או לבאולינג, או לכל מיני דברים כאלה.

<אלון בלאס: זה פשוט לא הגיוני.

<אלון בלאס: אם נגיד גם שאני לא יכול להביא שתייה לאצטדיון או כל מיני דברים כאלה, אז זה רק מעלה את המחיר – כי צריך לקנות שתייה או אוכל, ובנוסף יש את ההסעות.

<אלון בלאס: אני גר בכפר סבא, אז אני צריך להגיע לחיפה.

<אלון בלאס: זה יוצא איזה 60 שקלים לרכבת, ופשוט זה לא מאפשר לי להגיע למשחק כל שבוע או כל שבועיים.

<אלון בלאס: ההגעה למשחק הופכת ממש לנדירה, כי אני פשוט לא יכול להרשות לעצמי להוציא כל כך הרבה כסף בכל פעם.

<אלון בלאס: אז אני חושב שצריך להוריד את המחירים באופן משמעותי.

<אלון בלאס: 90 שקלים נראה לי בדיחה וזהו.

עדי קול: בסדר גמור.

עדי קול: נציגי "כרטיס לכל כיס", בבקשה.

עדי קול: עוד לא הגיעו?

עדי קול: אז בבקשה.

<רפאל קבסה: שמי רפאל קבסה.

<רפאל קבסה: אני מייסד מועדון אוהדי מכבי חיפה.

<רפאל קבסה: אנחנו עשינו את החרם שהיה בטדי ולא הגענו למשחק החוץ נגד בית"ר ירושלים, לפחות רובנו, ומתוך קהל צפוי של 6,500 איש הגיעו לשם בסך הכל 1,000 ומשהו.

<רפאל קבסה: אני רוצה להמשיך את דבריו.

<רפאל קבסה: הוא אוהד מכבי חיפה, אז זה מתחבר לי טוב.

<רפאל קבסה: קודם כל אנחנו מדברים על משחקי החוץ.

<רפאל קבסה: אחרי ההחלטה של המינהלת, כביכול, לשמוע ולהגיע לקראת האוהדים, מה שקרא שאוהדי הקבוצות הגדולות, דהיינו – מכבי תל אביב, מכבי חיפה, הפועל תל אביב, בית"ר ירושלים – פשוט נדפקו לאורך שאר העונה בעקבות המחירים הגבוהים.

<רפאל קבסה: 90 שקלים זה באמת סכום שהוא לא נורמאלי.

<רפאל קבסה: כולנו מדברים על המחירים הגבוהים, ואני רק רוצה להעלות עוד משהו שהוא נורא נורא חשוב וזה אלמנט שני, וזה שוב מתחבר אליו.

<רפאל קבסה: כיום יש הגבלה למחירי כרטיסי נוער-חייל-סטודנט, וזה משהו שהוא פשוט בלתי אפשרי.

<רפאל קבסה: כי קודם כל אני לא יודע כמה כרטיסים כאלה מקצים ואיך שמקצים אותם – באורח פלא הם מיד נעלמים.

<רפאל קבסה: אני חושב שצריך להיות דבר נורא-נורא פשוט: מי שמגיע למגרש – ילד או חייל או סטודנט – ומציג תעודת חוגר, תעודת זהות או תעודת סטודנט – יקבל את המחיר שצריך לקבל לחייל.

<רפאל קבסה: כי בסופו של דבר החלק הגדול שמגיע למשחקי החוץ אלה חיילים, סטודנטים ונערים, והם פשוט משלמים, ואנחנו לא מדברים בכלל על מוזמנים, אבל הם משלמים מחירים מופקעים ולא צריך להיות לזה הגבלה.

<רפאל קבסה: בן אדם יגיע לקופה, יקבל את המחיר הנקוב, שזה היום בין 30 ל-40 שקלים.

עדי קול: אבל זה הכלל, אז מה קורה היום?

<רפאל קבסה: כיום יש הקצאה ויגידו תיכף בעלי הקבוצות, אלי או החברה של המינהלת, יש הקצאה של אחוזים בודדים ממש, אני חושב 8% ו 10% מכלל הכרטיסים.

<קריאה: 50%.

<רפאל קבסה: בוא נגיד 50%.

<קריאה: למה בוא נגיד?

<קריאה: זה 50%.

עדי קול: אז השאלה היא אם אתם מקצים 50% - איך נוצר מצב שאין מספיק כרטיסים?

<תומר שמואל: יש קבוצות שלא מכבדות את מה שאומר הפרוטוקול, את מה שאומר התקנון, אז אולי יש מחסור.

<רפאל קבסה: יש מחסור אדיר.

<רפאל קבסה: אפשר לעשות בדיקה.

<רפאל קבסה: רוב האנשים שקונים כרטיסים, רוב החיילים-סטודנטים ונוער – קונים פשוט כרטיסי מבוגר.

<רפאל קבסה: אסור שתהיה על זה הגבלה.

<רפאל קבסה: בן אדם מגיע, מציג לקופאית תעודה מזהה ובה גילו או מקצוע – אם הוא סטודנט או שהוא חייל – והוא צריך לקבל את המחיר הנקוב.

<רפאל קבסה: זה הכל.

<רפאל קבסה: אם מבוגר, ועל זה אנחנו נדון בהמשך, על המחירים למבוגר, אבל זה מה שיש לי להגיד כרגע.

עדי קול: כן, תודה.

<יקיר פארי: שמי יקיר פארי.

<יקיר פארי: רק בהקשר הזה, בהמשך לדבריו של רפאל, אם אפשר להגיד קודם כל ההקצאה של כרטיסי הנוער-חייל, ויושב כאן אלי טביב, אני שמעתי לפני המשחק נגד מכבי חיפה את הדובר של בית"ר ברדיו, שאמר שמתוך 8,500 כרטיסים שהוקצו לאוהדי חיפה – 850 בלבד היו כרטיסי נוער, שזה 10% וזה מגוחך.

<יקיר פארי: חוץ מזה, בנוסף, כרטיסי נוער, וכל האוהדים שיושבים פה בטח יסכימו איתי, נגמרים תוך שעה באינטרנט, וגם באצטדיון עצמו אין אכיפה לדברים האלה.

<יקיר פארי: כלומר, יכול אני לרכוש כרטיס נוער, להגיע, וזה גם מאד מאד פוגע.

<יקיר פארי: וכמו שרפאל אמר, גם זה נושא בפני עצמו, אבל 10% מסך כמות הכרטיסים זה מגוחך.

<יקיר פארי: אני יכול להגיד לך שיש לי אח בן 16, אחות שהשתחררה זה מכבר, ואני חושב שאולי פעם אחת בחיים הם הגיעו למשחקים עם כרטיס נוער באמת.

<רפאל קבסה: אני חייב להמשיך את דבריו.

<רפאל קבסה: בתפקידי בעבר כאיש תקשורת עשיתי פעם כתבה על מחירי הכרטיסים כשמכבי חיפה שיחקה נגד הפועל תל אביב ועמדתי בחוץ, איך שנפתחו הקופות אנשים ביקשו כרטיסים - עבדתי אז בערוץ 1 - נגמרו הכרטיסים.

<רפאל קבסה: רק נפתחו הקופות.

<רפאל קבסה: נכנסתי עם הצלם שלי לתוך קופת הכרטיסים עצמה – הפלא ופלא – חבילות של כרטיסי נוער-חייל-סטודנט חיכו שם, אלוהים יודע למי.

<רפאל קבסה: אבל לא משנה.

<רפאל קבסה: אני לא אומר את זה באופן גורף, אבל עדיין אסור שתהיה לזה מגבלה.

עדי קול: לפני שאנחנו ממשיכים אני רק רוצה להגיד – אני מעריכה את זה שהגעת, אלי טביב.

עדי קול: היו אמורים להגיע בעלים נוספים של קבוצות – ג'קי בן זקן ואחרים – ולא הגיעו ואני מעריכה את זה שהגעת לכאן להשתתף.

עדי קול: אנחנו נשמע את האוהדים ואחר כך ניתן לכם את ההזדמנות להשיב.

עדי קול: הבנתי שיש לכם הצעה.

עדי קול: מתווה.

עדי קול: יש כזה דבר?

<שי גולוב: כן.

<שי גולוב: שי גולוב מארגון האוהדים הארצי.

<שי גולוב: התכנסנו לפני שבועיים - כל נציגי העמותות וארגוני האוהדים – והכנו מתווה על סמך הניסיון, גם שהיו כבר שלושה ניסיונות בעבר להסדיר את הנושא מול ההתאחדות לכדורגל, לפני שהמינהלת קמה.

<שי גולוב: כלומר, היו שתי החלטות של ההתאחדות לכדורגל, שהם קבעו מתווה של מחיר כרטיס של 50 שקלים, מפי יושב הראש הקודם – אבי לוזון, בשנת 2008 ובשנת 2012, תכנית שלא מומשה בפועל.

<שי גולוב: לכן המתווה שלנו הוא כן לקבוע לכל המשחקים, לא באופן גורף, אבל לכל המשחקים – מחיר של עד 50 שקלים, למעט משחקים בין הקבוצות הגדולות, ששם תהיה תקרה של 70 שקלים.

<שי גולוב: בנוסף לזאת יש את הסיפור של העמלות, שגם היה ניסיון של חקיקה בנושא הזה, שלא התקדם בכנסת ואולי יהיה שווה לחדש אותו בהקשר של מחירי הכרטיסים בקולנוע, אבל הוא קשור: לבטל את הנושא של העמלות, כי בשונה באירופה, פה בארץ, כשיש מחיר על כרטיס כאמור – זה לא המחיר הסופי כמו שצוין פה ומוסיפים לנו עוד שלל עמלות בדרך.

<שי גולוב: נקודה נוספת היא ביטול של המגבלה, כמו שרפאל הציג, של כרטיסי נוער, חיילים וכדומה.

<שי גולוב: נקודה אחרונה, הנושא של מנויי חוץ, שזה משהו שיש פיילוט בארץ, היו פיילוטים בעבר, וגם השנה יש פיילוטים.

<רפאל קבסה: במכבי חיפה זה עובד.

<שי גולוב: במכבי חיפה.

<שי גולוב: וזה יתרון ענק לכל הליגה, לבעלי הקבוצות, לכולם, למכור עוד כרטיסים, עוד מנויים, ולמכור הכנסות מראש.

<שי גולוב: אנחנו חושבים שצריך לעשות פיילוט גם בנושא הזה של מנויי חוץ.

<שי גולוב: זה בסיס ההצעה שלנו.

עדי קול: חבר הכנסת פריג', אתה רוצה כעת את זכות הדיבור?

עיסאווי פריג': אני אגיד כמה מילים.

עיסאווי פריג': אני חבר הכנסת עיסאווי פריג', למי שלא מכיר אותי.

עיסאווי פריג': תחום הספורט הוא בדמי.

עיסאווי פריג': אני חי את זה 20 שנה, אז ראיתי שבאופן טבעי אני חייב להיות כאן.

עיסאווי פריג': לפני שאלי ידבר, אני רק אעלה כמה שאלות כדי לכוון את הדיון.

עיסאווי פריג': חברים, אני רוצה לקחת את זה למערכת העיתונות.

עיסאווי פריג': היום עיתון חי על פרסומות, אם אני לא טועה, לא על מכירת גיליונות.

עיסאווי פריג': והמפרסם רואה את עוצמת החלוקה וההפצה ומחיר הפרסום עולה בהתאם.

עיסאווי פריג': כדורגל רגל זו חוויה שבאה להיות כחלק שהציבור לוקח בה חלק, אחרת היא לא חוויה.

עיסאווי פריג': ועובדה שאני צריך לציין אותה, אלי, אצלנו הכדורגל לא הגיע לרמות שאנחנו נראה אצטדיונים ברמות אירופאיות, איפה שאנחנו אמורים להיות.

עיסאווי פריג': אז אני חושב שצריכים לשקול את זה ברצינות ואפילו לקבל את ההחלטה עם תעוזה.

עיסאווי פריג': כדורגל ללא קהל – הוא לא כדורגל.

עיסאווי פריג': הוא לא כדורגל.

עיסאווי פריג': איך אנחנו מגדלים דור שיאהב את הכדורגל ותהיה לנו חברה שלוקחת חלק.

עיסאווי פריג': אנחנו צריכים לפתוח את האופציות, שיהיו לנו כמה שיותר קהלים במגרשים.

עיסאווי פריג': ולצורך כך, המתווים שאנחנו שומעים עליהם ומוצעים על ידי העמותות – צריכים לשקול אותם ברצינות, אפילו ליישם אותם.

עיסאווי פריג': כי זה מביא לך הכנסה מפרסום – כי יש לך יותר חשיפה ויותר עניין אצל הקהלים במשחק.

עיסאווי פריג': אז תסתכל על העוגה כמושלמת, ואל תסתכל על הגרושים יחסית לתקציב.

עיסאווי פריג': יש לך תקציב של 20-30 מיליון שקלים, שמרכיב ההכנסה של הקהל הוא – כמה?

עיסאווי פריג': 10%? 5%?

עיסאווי פריג': הוא מרכיב נמוך.

עיסאווי פריג': אבל ברגע שאתה נותן יותר עניין לציבור במשחק – אתה נותן למפרסם עניין לבוא אליך.

עיסאווי פריג': בוא נחשוב אסטרטגית ולא טקטית.

עיסאווי פריג': אל תחשוב רק על התקופה של אלי בשלוש-ארבע שנים.

עיסאווי פריג': תחשוב שאחרי אלי יבוא משה ויבוא אלכס ויבואו אחרים, ובוא נבנה להם את העניין.

עדי קול: ועיסוואי גם.

עדי קול: רשות הדיבור לאלי טביב, ולפני זה אני רק רוצה להגיד שפנינו בשאלות לקבוצות וקיבלנו מהן תשובות לגבי מחיר הכרטיס – מה מחיר הכרטיס בכל אחת מהקבוצות, ממה מורכב המחיר, איך הוא נקבע, כמה העלויות של כל קבוצה לכל משחק.

עדי קול: כמעט רוב הקבוצות אמרו – אנחנו לא מרוויחים.

עדי קול: אנחנו לא מרוויחים כסף על משחק, אנחנו מפסידים כסף על משחק.

עדי קול: אז קודם כל אני רוצה להגיד שאני יודעת שלא קנית את בית"ר ירושלים בשביל להיות עשיר.

עדי קול: היית עשיר עוד קודם.

עדי קול: אני לא חושבת שאנשים קונים קבוצת כדורגל כדי להתעשר.

עדי קול: הם קונים קבוצת כדורגל מסיבות אחרות, אני אשמח לשמוע מה הן.

<אלי טביב: אבל עדיין זה לא אומר שאנחנו צריכים להפסיד יותר כסף.

<אלי טביב: נשתדל להפסיד מה שפחות.

עדי קול: זה נכון.

<אבי מזרחי: אם אפשר גם להרוויח זה גם בסדר, זה מותר.

עדי קול: אין לי בעיה, אבל שוב, לא על הגב של הקהל השבוי .

<אלי טביב: אם היינו מרוויחים, אז באמת, אתה יודע מה, הייתי מכבד את מה שאתם אומרים, אבל יש לי מה להגיד בנושא.

עדי קול: מיד אתן את זכות הדיבור.

עדי קול: אני רק רוצה להגיד שיש פה קהל שבוי, קהל שילך אחרי הקבוצה שלו.

עדי קול: יהיה קשה לעשות כאן מרד צרכנים, כי אנשים לא מוכנים להפסיד את משחק הכדורגל של הקבוצה שהם אוהדים.

עדי קול: הם שרופים בצורה כזאת שזה מה שהם.

עדי קול: אתה לא יכול.

עדי קול: מרד צרכנים שאנחנו ננסה לעשות פה, עובדה אמרנו אל תגיעו למשחקים, עדיין הגיעו אוהדים.

עדי קול: זה לא שלא מגיעים בכלל.

עדי קול: לכן אני אומרת, אנחנו יודעים שאתם משלמים סכומי עתק לשחקנים, מיליונים.

<אלי טביב: לא רק לשחקנים, כל ההוצאות מסביב – אבטחה ושיטור, שזה הרבה כסף.

עדי קול: נכון, אבל זה אומר שאם יש כסף לשלם מיליונים לשחקנים, זה אומר שאפשר גם להגיד אנחנו עכשיו נותנים משחקים במחיר הפסד ואנחנו נותנים לאוהדים לבוא ולראות את המשחק.

<אבי מזרחי: אבל לא לכולם יש מיליונים לשלם.

<אבי מזרחי: יש בעלי קבוצות שאין להם את הכסף הזה, והם משתדלים כמה שהם יכולים במסגרת האפשרות שלהם לשלם.

עדי קול: אבל דווקא המחירים הגבוהים של הכרטיסים, לפי מה שנקבע, זה בקבוצות שיש להן כסף – הן מקבלות את המחיר הגבוה על הכרטיסים, אז זאת השאלה.

עדי קול: ועוד שאלה אחת שאני רוצה שתתייחס אליה.

עדי קול: בתשובה שקיבלתי מג'קי בן זקן הוא אמר שמה שיכול לפתור בעיניו את הבעיה זה אם לא יחייבו את הקבוצות לקחת את אותו סכום מהאורחים ומקבוצת הבית.

עדי קול: לאוהדים מקבוצת הבית אפשר להוריד את המחירים, לא לחייב ל-90 שקלים אלא ל-40 שקלים.

עדי קול: זה יכול לפתור את הבעיה, כי יש לכם היום חובה שגם הקבוצה האורחת וגם הקבוצה המארחת משלמים אותו מחיר.

עדי קול: אז הייתה הצעה שלו – פשוט להוריד את ההגבלה הזאת, שאני לא יודעת אם היא הגבלה של המינהלת או של ההתאחדות - - -

<קריאה: זו הגבלה תקנונית של ההתאחדות.

<אבי מזרחי: ההגבלה הזאת תוקנה בשנה שעברה וניתן לתת לקבוצות חוץ מחיר יותר זול מאשר קבוצת הבית.

עדי קול: הוא דיבר על מצב הפוך: לתת לקבוצות הבית לקחת מחיר נמוך יותר.

<אבי מזרחי: וזה בטח נשמע הגיוני?

עדי קול: זה נשמע לא הגיוני.

עדי קול: אני אומרת, הוא רצה להגיד – כשאנחנו משחקים בבית, באשדוד, אני רוצ שהאוהדים שלי ישלמו רק 40 שקלים.

<קריאה: יש לי תגובה, אם אפשר, לנושא הזה.

עדי קול: רשות הדיבור של אלי טביב.

עיסאווי פריג': התענוג להיות יושב ראש קבוצה עולה כסף, מה לעשות.

עיסאווי פריג': במאזן הרווח וההפסד זה שונה.

<אלי טביב: כן, אז האוהדים צריכים להתחשב בזה.

עדי קול: לא, לא, לא.

עדי קול: זה משהו שאני רוצה להגיד – אתם צריכים להתחשב באוהדים.

<אלי טביב: כמה אפשר להתחשב?

<אלי טביב: גם להוציא כסף וגם להתחשב?

<אלי טביב: זה לא עובד ביחד.

<אלי טביב: טוב, שלום לכולם.

<אלי טביב: אני הבעלים של אלי טביב, הבעלים של בית"ר ירושלים.

<אלי טביב: אני הקשבתי פה לדברים שאמרו כמה אוהדי מכבי חיפה.

<אלי טביב: אף אחד מכם לא ניהל קבוצת כדורגל.

<אלי טביב: אז אתם יודעים לדבר.

<אלי טביב: מבחוץ זה הכי קל.

<אבי מזרחי: אני ניהלתי.

<אלי טביב: טוב, כנראה שלא השקעת.

<אבי מזרחי: השקעתי.

<אלי טביב: סליחה, יש הבדל בין יושב ראש קבוצה לבעלים שמכניס את היד לכיס או מינוי של איזה ראש עיר שממנה יושב ראש כמו שיש את זה במקומות אחרים, זה היה ברמת השרון, שהם יושבי ראש ומי ששם את הכסף בקבוצה זה ראש העיר ולא שום גוף אחר.

<אלי טביב: לעצם העניין, אתם מדברים פה על מחיר של 90 שקלים.

<אלי טביב: אני רוצה להבהיר לכם שקודם כל המחיר הוא 50 שקלים לבני נוער.

<אלי טביב: אתה בחור בן 15 אמרת, 50 שקלים לבוא לראות משחק כדורגל – אני חושב שזה מחיר סביר.

<אלי טביב: זה שאתה מדבר על ההוצאות שלך, שאתה גר בכפר סבא, זו לא בעיה של אף אחד אחר.

<אלי טביב: זה שאתה צריך ללכת לקיוסק ולקנות נקניקיה וקולה זה לא בעיה - - -

עדי קול: אבל אין מספיק כרטיסי נוער – זה מה שהם אומרים.

עדי קול: הם אומרים אנחנו מגיעים ואין כרטיסי נוער.

<אלי טביב: אני אגיע לנקודה הזאת.

<קריאה: זו בעיה אחרת.

<אלי טביב: אז אני יכול להגיד לך, אני מסכים איתך - - -

עדי קול: אז אין פתרון לבעיה הראשונה.

<קריאה: דרך אגב, יש כרטיסי נוער, אבל המחירים זה משהו אחר.

<אלי טביב: סליחה, תנו לי לסיים.

עדי קול: לי מותר.

עדי קול: יש חוקים.

עדי קול: לחברי כנסת מותר להתפרץ, לאחרים לא.

עדי קול: זה הדבר היחידי שמותר לנו.

<אלי טביב: אני לא יודע אם את מודעת לזה, שקודם כל אצלנו, בבית"ר ירושלים, אנחנו מנפיקים, כשאנחנו שולחים כרטיסים, אם זה 2,000 כרטיסים אנחנו נותנים 1,000 כרטיסים ב-50 שקלים ו-1,000 כרטיסים ב-90 שקלים.

<אלי טביב: אז היה לי את המקרה מה שאתם דיברתם עכשיו, כששיחקנו מול הפועל עכו, שהגיעו איזה 3,500 אוהדי בית"ר ירושלים ורק הנפיקו אולי 20% כרטיסי נוער.

<קריאה: מי אחראי על ההנפקה?

<אלי טביב: אני יכול להמשיך?

עדי קול: אתה יכול להקשיב, יש לי חלוקת קשב.

עדי קול: יש פה רק בנים, אבל לבנות יש.

עדי קול: אתם לא יודעים.

<אלי טביב: היה לנו מקרה שאני מסכים עם החברים פה, שישנן קבוצות שפשוט לא מנפיקות את ה-50%.

<אלי טביב: אני מסכים איתך, זה קרה לי בשבת האחרונה עם הפועל עכו, שאוהדי בית"ר ירושלים באו בתלונה שלא הנפיקו כרטיסי נוער.

<אלי טביב: אולי 20%.

<אלי טביב: מתוך ה-4,000 כרטיסים אולי הנפיקו איזה 200-300 כרטיסי נוער, ואולי אפילו פחות.

<אלי טביב: כשאני באתי בתלונה ליושב הראש שלהם, אמרתי לו שזה לא בסדר ואני אגיש תלונה על זה - - -

עדי קול: מי הגוף שאחראי לפקח שאכן מוקצים כרטיסים?

<אלי טביב: מי שאמור לפקח על זה זה ההתאחדות לכדורגל.

<אבי מזרחי: יש תקנון של ההתאחדות.

<אבי מזרחי: המועדונים צריכים לפעול לפי התקנון של ההתאחדות.

עדי קול: ואם הם לא? איזו אכיפה יש?

<קריאה: בתי הדין המשמעתיים - - -

<אלי טביב: זה עדיין בהתאחדות לכדורגל.

עיסאווי פריג': אני רואה את אמיר כאן, נציג ההתאחדות.

<אמיר נבון: אני מצביע יפה, אני לא מתפרץ.

עדי קול: אני רושמת, כולם ידברו.

<אלי טביב: ואני מסכים עם חלק מהאוהדים שהם באמת באים ומה שעושים בעלי קבוצות אחרות או יושבי ראש, שהם פשוט לא מנפיקים את הכמות כמו שכתוב בתקנון של ההתאחדות לכדורגל.

<אלי טביב: לגבי מכירת הכרטיסים, ששמעתי פה את החברים פה, אוהדי חיפה, 50 שקלים לבני נוער אני חושב שזה מחיר סביר, ו-90 שקלים לבוגר – זה גם מחיר סביר.

עדי קול: אתה לא יכול להגיד את זה.

עדי קול: יושבים פה קבוצת אוהדים שמייצגים - - -

<אלי טביב: זכותם להגיד, כי הם לא יודעים מה אנחנו מוציאים.

עדי קול: לא, אבל אתה לא יכול לקבוע עבורם ש-90 שקלים זה מחיר סביר, כשהם באים ואומרים לך שזה לא - - -

<אלי טביב: אני יכול לקבוע.

<אלי טביב: אני יכול.

<אלי טביב: כמו שאני קובע בכמה כסף להשקיע בקבוצה, אני יכול לקבוע גם כן לגבי הסכום.

עדי קול: אתה יכול לקבוע את הסכום, אני מסכימה, אתה רק לא יכול להגיד שזה מחיר סביר בעיניך ושהם טועים, כי זה - - -

<אלי טביב: זכותם להגיד את זה, אבל זכותי גם כן להגיד שזה - - -

עדי קול: נכון, ואני דרך אגב מצטרפת לעמדתם ש-90 שקלים פלוס - - -

<אלי טביב: סליחה, חברת הכנסת,סליחה - - -

עדי קול: זה יותר מדי.

<אלי טביב: זכותך לחשוב כך, אבל אף פעם לא ניהלת קבוצת כדורגל.

<אלי טביב: אם היית מנהלת קבוצת כדורגל, אז היית מבינה שכל ההוצאות מסביב – שיטור, אבטחה – עולות לנו המון כסף.

<אלי טביב: את יודעת שישנם משחקים שאנחנו מפסידים כסף?

עדי קול: אתה רוצה קהל?

עדי קול: אתה רוצה שהקהל יגיע?

<אלי טביב: סליחה, סליחה רגע.

עדי קול: אני שואלת שאלה פשוטה – אתה רוצה קהל?

<אלי טביב: ברור שאני רוצה קהל, אז מה זה אומר?

עדי קול: אז אתה צריך להקשיב לקהל.

<אלי טביב: אז איך אני אבנה קבוצת כדורגל?

<אלי טביב: אני לא אוכל להביא שחקנים.

עדי קול: שוב, כמו שאמרת, הכנסת את היד לכיס, אבל לא - - -

<אלי טביב: לא, אבל מי שרוצה לראות הצגה – משלם.

<אלי טביב: כמו שהולכים לראות אומן שהוא החליט שמחיר הכרטיס יהיה 200 שקלים ובאים לראות אותו, אם זה בקיסריה או בכל מקום אחר – ככה זה כדורגל.

<אלי טביב: סליחה, ואף אחד לא יכול לקבוע לנו באיזה סכום, אם אנחנו נרצה למכור כרטיס גם ב-150 שקלים – זאת זכותנו.

עדי קול: אז אתם מתעלמים לחלוטין - - -

<אלי טביב: העניין שאם האוהד רוצה לבוא לראות משחק כדורגל – זכותו גם לא לבוא.

עדי קול: מה עם לשלם פחות?

עדי קול: אתה יכול גם לשלם פחות לשחקנים ולהגיד רגע, אני לוקח מהכסף הזה שעכשיו הוצאתי אותו על שחקנים, אני משקיע בקבוצה ומשקיע באוהדים.

עדי קול: לדעתי, תסלח לי, אני מרגישה שיש בעיה של סדר עדיפויות.

עדי קול: קודם כל אתם חושבים איך אתם מרוויחים ורק אחר כך מה זה אומר לגבי האוהדים.

עדי קול: יתכן שיש פה בעיה.

<אלי טביב: אף פעם לא תוכלי לפתור את זה.

<אלי טביב: אף פעם לא תוכלי לפתור את זה, כי את לא יכולה להגיד אז אוקיי, אז תשקיע פחות בשחקנים, אז תשלם פחות לשחקנים.

<אלי טביב: זה לא יעבוד.

עדי קול: למה?

<אלי טביב: זה תחרותיות וכל קבוצה רוצה להיות למעלה, כל קבוצה רוצה להיות באירופה.

<אלי טביב: אז זה חלק מהמשחק.

<אלי טביב: אני באמת פעם ראשונה ששומע.

<אלי טביב: עובדה שאוהדי בית"ר ירושלים הגיעו לעכו.

<אלי טביב: הגיעו 4,000.

<אלי טביב: אם היו מקומות ישיבה של 5,000 למשל – גם היו מגיעים ומשלמים.

עדי קול: זה בדיוק העניין.

עדי קול: זה ניצול של קהל שיבוא בכל מקרה.

<אלי טביב: אבל מה שקרה בעכו, בזה צריך לטפל.

<אלי טביב: בזה אני מסכים עם האוהדים.

<יקיר פארי: אבל אתם הקצתם 850 כרטיסים בלבד לאוהדי חיפה, למה אתה כל הזמן מדבר על עכו?

<אלי טביב: לא נכון.

<אלי טביב: זה שקר.

<יקיר פארי: הדובר שלו אמר ברדיו.

עדי קול: סליחה חברים, שוק זה לא פה.

עדי קול: אני מבקשת, מי שרוצה לדבר ירים יד ויקבל רשות דיבור.

<אלי טביב: הוא יגיד לכם שזה לא נכון ואתם יכולים להתקשר לחברה שמנפיקה את הכרטיסים.

<אלי טביב: תמיד אנחנו עושים.

<אלי טביב: אם אנחנו שולחים 2,000 כרטיסים, אתה יכול לשאול את המנכ"ל של הקבוצה שלכם, שאם אנחנו מנפיקים 2,000 כרטיסים אנחנו שולחים – 1,000 נוער, 1,000 בוגר.

<אלי טביב: אז אין דבר כזה.

<אלי טביב: לגבי דמי העמלה, אני יכול להגיד לכם שאני רכשתי את הקבוצה כשכבר היה לבית"ר ירושלים הסכם עם בימות לשלוש שנים, אז זה כבר דבר שלא תלוי בי, אבל אני מסכים עם הדרך של מכבי חיפה, שמה שהיא עושה זה צעד נבון, כך שהאוהדים לא יצטרכו לשלם גם דמי עמלה על הכרטיסים.

<אלי טביב: זה 90 שקלים, זה 90 שקלים, ואני בעדכם בעניין הזה.

<אלי טביב: אבל במקרה שלי יש לי חוזה ואני חייב, אם לא החברה שמנפיקה את הכרטיסים תתבע אותי על כך.

<אלי טביב: אתם צריכים להבין, 50 שקלים - - -

<רפאל קבסה: אבל הדובר שלך אומר ברדיו - - -

עדי קול: רפאל, די.

<אלי טביב: הוא יכול לשאול, אין לי בעיה.

עדי קול: אבל שוב, זה לא הדרך שבה מתנהל כאן דיון.

<אלי טביב: וכמו שאמרתי קודם, הרבה פה לא מבינים ולא יודעים מה שקורה בקבוצות עצמן.

<אלי טביב: ההוצאות שלנו הן גדולות מאד.

<אלי טביב: זה כמו שאמרתי לכם – זה אבטחה, זה שיטור וכל מה שמסביב לזה.

<אלי טביב: אז אתם צריכים להבין - - -

עדי קול: עדיין אתה מרוויח.

עדי קול: אתה עשית בחירה.

עדי קול: כמו שאמרת, את לא מנהלת קבוצת כדורגל – נכון.

עדי קול: אני כנראה גם לא אנהל קבוצת כדורגל, אבל אתה בחרת לעשות את זה.

עדי קול: בחרת לקנות קבוצת כדורגל - - -

<אלי טביב: ואני בחרתי גם לקבוע את המחיר.

עדי קול: בידיעה ברורה לגבי עלויות האבטחה, עלויות השחקנים.

עדי קול: עכשיו יש פה משתנה חדש שלא היה ידוע לך קודם – קבוצת אוהדים שאומרת – אנחנו לא רוצים לשלם יותר את המחיר הזה.

<אלי טביב: שלא יבואו.

עדי קול: זו התשובה שלך?

עדי קול: שלא יבואו?

<אלי טביב: פשוט כן.

<אלי טביב: כי הם לא יבינו שיש הוצאות גדולות מאד לקבוצת כדורגל ואנחנו מתחשבים, אני חושב ש-50 שקלים לנוער, שזה גם לחיילים - - -

עדי קול: 50 שקלים צריך להיות המחיר למבוגר.

עדי קול: זה המחיר לפי ההצעה שלהם, במתווה.

עדי קול: 70 שקלים.

עדי קול: 50 שקלים.

עדי קול: 90 שקלים – הרי זה לא מסתיים ב-90 שקלים.

עדי קול: זה עוד העמלות שמוספות על זה - - -

<אלי טביב: זה משהו אחר.

<אלי טביב: אם אני הולך לראות איזה קונצרט, אז כמובן שיש הוצאות נלוות לזה.

<אלי טביב: אם אני שותה קפה ו - - -

עדי קול: אתה צודק מאד, אבל אף אחד מהנגנים בקונצרט לא מקבל 4 מיליון שקלים לשנה.

עדי קול: אף אחד מהנגנים לא מקבל ואני יכולה להגיד לך שהם היו מאד שמחים לקבל את הסכום הזה.

<יורם באומן: ליאונרד כהן לא מקבל 4 מיליון דולר בשנה?

<יורם באומן: הוא לוקח בשביל להיכנס לקונצרט שלו – 2,000 שקלים ומעלה.

<רועי דניאל: עורך דין רועי דניאל, מנכ"ל מכבי נתניה.

<רועי דניאל: אני חייב להגיד כמה דברים.

עדי קול: קיבלת רשות דיבור?

<אלי טביב: אני לא סיימתי.

עדי קול: הוא יסיים ואחרי זה אתה תדבר.

עדי קול: יש סדר.

עדי קול: כל אחד יקבל בזמנו.

<אלי טביב: זה כמו שאמרתי קודם, לכם קל לדבר ואני מבין שיש פה איזה משהו פופוליסטי.

<אלי טביב: אז אתם יודעים לבוא ולהגיד את הטענות מבלי לבדוק לעומק מה קורה בקבוצת כדורגל.

<אלי טביב: אז אני אתן לכם דוגמא, רק בקבוצת בית"ר ירושלים – שיטור ואבטחה עולים לנו 4 מיליון שקלים בשנה.

<אלי טביב: ואם תסתכלי מבחינת הרווחים במכירת כרטיסים ושיטור ואבטחה, בקושי 20% נשארים לנו בקופה.

עדי קול: לכן במילא זה מחירי הפסד, הבנתי את זה.

עדי קול: זה מחירי הפסד ואתם לא מרוויחים.

עדי קול: השאלה היא למה במסגרת - - -

<אלי טביב: למה את אומרת שלא מרוויחים?

<אלי טביב: כן מרוויחים.

<אלי טביב: מרוויחים על הכרטיסים, אבל יש לנו הוצאות.

<אלי טביב: יש לנו לשלם לשחקנים, יש לנו לשלם למנכ"ל, יש לנו לשלם לאפסנאי, יש לנו לשלם על כל ההוצאות האלה.

<אלי טביב: כשאתם לא נכנסים לעומק, קל לכם לשבת פה.

עדי קול: אנחנו נכנסים לעומק.

עדי קול: אנחנו מבקשים איזו שהיא נכונות מצידך לבוא לקראת האוהדים ולהגיד אני מוכן שנשב ביחד ונמצא פתרון.

עדי קול: הפתרון שלך אתה אומר זהו, אני קובע את המחיר ואף אחד אחר לא מתערב?

<אלי טביב: אני קובע את המחיר.

<אלי טביב: אף אחד לא יכול להתערב לנו במחיר, בשום פנים ואופן לא.

עדי קול: זו בעיה בעיני.

עדי קול: טוב, אז אני - - -

<אלי טביב: כמו שאם יש לי בעיה כלכלית – האוהדים באים לעזור לי?

<אלי טביב: לא.

עדי קול: אנחנו באנו לפה לקיים דיאלוג.

<אלי טביב: נכון, אני אומר לך - - -

עדי קול: זה לא דיאלוג להגיד אני קובע.

<אלי טביב: לא, לא רק אני קובע.

<אלי טביב: סליחה רגע, אני יכול לתת לך דוגמא?

עדי קול: לא, סיימנו.

<תומר שמואל: אני תומר שמואל, סמנכ"ל כספים מכבי תל אביב.

<תומר שמואל: קודם כל אני רוצה לומר שמבחינת מכבי תל אביב, ואני מסכים עם מה שנאמר פה, שהאוהדים זה נשמת אפו של הכדורגל.

<תומר שמואל: חשוב לנו מאד שיגיעו אוהדים למשחקים.

<תומר שמואל: בלי האוהדים אין טעם למשחק, אבל הנה, חבר הכנסת המכובד אמר מקודם, יש כמה דרכים להביא, לדעתנו יש כמה דרכים להביא אוהדים למגרש כדורגל.

<תומר שמואל: להוריד את המחיר זו דרך אחת, ודרכים אחרות לעשות את זה, זה לדוגמא לתת להם לשפר את חווית המשחק.

עדי קול: לשפר את הכדורגל הישראלי, אנחנו מאד נשמח אם זה יקרה.

<תומר שמואל: גם את זה אנחנו עושים, כולנו עושים, משתדלים, אבל גם לשפר את החוויה כשמגיע אוהד למשחק ומה הוא מקבל תמורת הכרטיס שהוא משלם.

<תומר שמואל: אנחנו עושים את זה בכמה דרכים, אם זה לשפר את רמת האבטחה.

<תומר שמואל: אוהד של מכבי שמגיע לבלומפילד מקבל רמת אבטחה ברמה אחרת ממה שהוא רגיל במגרשים אחרים.

<תומר שמואל: אם זה בשיטור, שאנחנו מביאים שוטרים נוספים על חשבוננו, בהכוונה של התנועה כשאתה יוצא וכשאתה מגיע לאצטדיון.

<תומר שמואל: אם זה פעילויות שאנחנו עושים - - -

עדי קול: אנחנו מכירים את זה.

עדי קול: מכירים את האבטחה, מכירים את הפעילויות - - -

<תומר שמואל: לא, זה שונה.

<תומר שמואל: מה שאני אומר שהמוצר משחק כדורגל, אם אתה משחק בבלומפילד או בטדי או בסמי עופר החדש, הוא שונה ממשחק שנערך במקומות אחרים.

<תומר שמואל: זה לא אותו מוצר.

<תומר שמואל: הקבוצה שמשחקת היא לא אותה קבוצה.

<תומר שמואל: החוויה שאתה מקבל היא לא אותה חוויה – בין אם זה המשחק עצמו, בין אם זה בדרך שאתה מגיע לאצטדיון, לאיפה שאתה - - -

עדי קול: אבל בזה אתה מצדיק את הפער בין המשחקים של קבוצות גדולות לקבוצות קטנות, את זה אני מבינה.

עדי קול: אבל השאלה היא, אנחנו מדברים כרגע על הורדת המחיר של 90 שקלים ו-80 שקלים.

<תומר שמואל: לא, אבל המטרה בסופו של דבר היא להביא את האוהדים למגרש.

עדי קול: והאוהדים אומרים לך – אנחנו לא נבוא ככה.

<תומר שמואל: חלק מהאוהדים אומרים אנחנו לא נבוא ככה, וחבל לנו.

<תומר שמואל: מצד שני - - -

עיסאווי פריג': אל תנצל את היתרון היחסי שיש למכבי תל אביב.

עיסאווי פריג': אל תנצל.

עיסאווי פריג': יש יתרון יחסי של האהבה, אבל למה שלא תפסיד בירקות ותרוויח בבשר?

עדי קול: אני שאלתי את השאלה הזאת.

עיסאווי פריג': תענה, למה?

<תומר שמואל: אתה מדבר על הפרסום?

עיסאווי פריג': פרסום.

<תומר שמואל: אנחנו משתדלים ומנסים ומתאמצים להביא ספונסרים לענף הכדורגל.

עיסאווי פריג': אז כך יש יותר קהל.

עיסאווי פריג': תפסיד בירקות.

<תומר שמואל: המשחקים של מכבי תל אביב - - -

עדי קול: למה לא לשלם פחות לשחקנים?

עדי קול: האוהדים, באמת, זה האבן הכי חשובה בפאזל.

עדי קול: אם אין אוהדים – אין קבוצה.

עדי קול: אין משחק.

<תומר שמואל: אם אין שחקנים אין משחק וגם בלי אצטדיון אין משחק.

<תומר שמואל: ובלי אבטחה גם לא יהיה משחק.

<אלי טביב: למה?

<אלי טביב: הגיעו לחיפה 20,000 צופים.

<אלי טביב: הגיעו לבית"ר לפני שבוע 20,000 צופים.

<אלי טביב: מאיפה אתה מביא - - -

עיסאווי פריג': אבל הליגה היא לא רק בית"ר ומכבי.

עיסאווי פריג': הליגה זה רעננה, הליגה זה מכבי פתח תקווה, בליגה יש גם קבוצות אחרות.

<אלי טביב: אז אם אותן קבוצות רוצות להביא קהל, אז שיחליטו שהן מוכנות - - -

<תומר שמואל: המשחקים של מכבי תל אביב הם ...

עיסאווי פריג': אז אתה מנצל את היתרון היחסי שיש לך.

עדי קול: אתה מנצל את הקהל השבוי.

<תומר שמואל: אז זה ממש לא נכון.

<תומר שמואל: הקהל שלנו מגיע לאצטדיון ומקבל תמורה מלאה עבור הכסף שהוא משלם.

<קריאה: אנחנו מדברים על משחקי חוץ, חברים.

<קריאה: כן, פוקוס, אתם הולכים לאיבוד.

<תומר שמואל: אוקיי, משחקי חוץ.

<תומר שמואל: הקהל של מכבי תל אביב או של מכבי חיפה או של בית"ר – מגיע למשחקים של הקבוצות הקטנות, ואני אומר קטנות בכבוד הראוי, אבל הקבוצות היותר קטנות, והקבוצות הקטנות האלה רוצות להרוויח כסף ואני מבין גם אותן.

<תומר שמואל: כשמגיע הקהל של מכבי תל אביב לאצטדיון של רעננה ונתניה, זה הזמן שלהם להרוויח את הכסף, ואני מבחינתי - - -

<קריאה: להרוויח את הכסף על הגב שלנו?

<תומר שמואל: לא.

<תומר שמואל: אני מבין את הקהל, אני מבין גם את הקבוצה.

<אלי טביב: היא אמורה להרוויח כסף, מה שאמרת, אבל אני יכול להגיד שזה כדי לכסות הוצאות, יותר מאשר להרוויח.

עדי קול: אני שואלת אותך את אותה שאלה ששאלתי את אלי טביב בסוף.

עדי קול: האם אתה מוכן לקיים דיאלוג עם קבוצת האוהדים ולעשות שינוי במחירי הכרטיסים?

<אבי מזרחי: אני מצטער, אני גם ממכבי תל אביב, אני חייב לענות על השאלה.

<אבי מזרחי: שמי אבי מזרחי.

<אבי מזרחי: אנחנו מנהלים דיאלוג, יגידו גם חלק מהחברים פה.

<אבי מזרחי: אנחנו כל הזמן מדברים איתם, אנחנו כל הזמן בקשר.

<אבי מזרחי: אנחנו קשובים, אנחנו גם הזמנו אותם למשרדים לבוא, לראות את ההוצאות שלנו, לראות בכלל איך המערכת עובדת.

עדי קול: אוקיי, שנייה.

<רפאל קבסה: ...

עדי קול: רפאל, אם תוציא עוד מילה אחת מהפה אתה לא תקבל יותר רשות דיבור.

<אבי מזרחי: מכבי תל אביב גם הודיעה למנהלת השבוע והודיעה לכולם שאנחנו מוכנים לקבוצות חוץ, מלבד הקבוצות הגדולות, כי ההבדל מבחינת ההוצאות שלנו במשחקים גדולים הוא כפול שניים.

<אבי מזרחי: אנחנו מוכנים לתת לקבוצות היריבות ב-50 שקלים, במכירה מוקדמת ואני חושב שזה מחיר ראוי.

<תומר שמואל: מה שאני אומר – לעשות הסכמים.

<תומר שמואל: אנחנו רוצים לעשות התקשרויות עם הקבוצות הקטנות, להגיד חברה, הקהל שלכם יבוא ב-50 שקלים, וכשהקהל שלנו מגיע אליכם למשחקי חוץ, אתם מוכרים לנו ב-50 שקלים.

<תומר שמואל: נעשה, עושים הסכמים כאלה מוקדמים עם הקבוצות והם לא יכולים להפקיע מחירים.

<תומר שמואל: חלק לא הסכימו וחלק הסכימו.

<תומר שמואל: אני מבין שיש פה בעייתיות - - -

<רועי דניאל: אני גם מסכים, ממכבי נתניה.

<רועי דניאל: אנחנו גם מסכימים לזה.

עדי קול: אוקיי, 50 שקלים במשחקי חוץ.

עדי קול: אז קודם כל זו התקדמות.

עדי קול: אלי, מה איתך?

<אלי טביב: הוא אמר קודם כל לגבי משחקים - - -

עדי קול: לא, הוא אמר - - -

<אלי טביב: לא, לא, אולי לא הבנת אותו נכון.

<אלי טביב: הוא התכוון לזה שמשחקים נגד בית"ר ירושלים, שזה לא יהיה 50 שקלים אלא יהיה 90 שקלים.

<אלי טביב: את לא הבנת אותו נכון.

<אלי טביב: הוא התכוון שאם יהיו קבוצות כמו רעננה, כמו עכו, לא כל הקבוצות.

<אלי טביב: אני בעד ההצעה שלו.

<אלי טביב: אני בעד 50 שקלים לגבי משחקים שם קבוצות קטנות.

עדי קול: רגע, אז קודם כל זה משהו שאנחנו צריכים להגיד שהסכמנו עליו.

עדי קול: משחקי חוץ של קבוצות קטנות - - -

<אבי מזרחי: הסכמנו בפורום הזה, זה לא פורום מחייב.

עדי קול: בסדר, זה פורום - - -

<אלי טביב: אנחנו גם צריכים לקבוע מה זה קבוצה קטנה, מה זה קבוצה גדולה.

<אבי מזרחי: ואני חייב מילה אחרונה, שה-50 שקלים, אנחנו עשינו את החישובים האלה, אנחנו בדקנו, אנחנו עדיין מפסידים, אבל המהלך הזה הוא לא בשביל משחקי הבית שלנו, זה בשביל האוהדים שלנו, של מכבי תל אביב, שהם נוסעים באמת בכמויות, כמו בית"ר ירושלים, כמו מכבי חיפה, נוסעים בכמויות לכל אצטדיון – זה 2,000 ו-3,000 – שהם ישלמו את ה-50 שקלים.

<אבי מזרחי: אנחנו נספוג את הכסף הזה שאנחנו מפסידים כל משחק בשער של קבוצת חוץ.

עיסאווי פריג': מה זה מפסידים?

<אבי מזרחי: מפסידים.

עיסאווי פריג': מה זה מפסידים?

<אבי מזרחי: מפסידים.

עיסאווי פריג': למה אתה מסתכל על הקהל מפסיד או מרוויח?

עיסאווי פריג': עצם הימצאות הקהל במגרש – אתה מרוויח המון.

עיסאווי פריג': מה זה מפסיד?

עיסאווי פריג': איך אתה מסתכל על זה?

עיסאווי פריג': אתה מסתכל על זה רווח כלכלי, מאזן רווח והפסד.

עיסאווי פריג': אנחנו כאן מעלים את זה לדיון כשינוי והוויה חברתית אחרת.

<אבי מזרחי: מכבי תל אביב - - -

עדי קול: מכבי תל אביב סיימה לדבר.

עדי קול: הבנו.

<תומר שמואל: רק הערה קטנה נוספת.

עדי קול: משפט.

<תומר שמואל: הקטע הזה שאתם מדברים עליו שהקבוצה והבעלים לא צריכים להרוויח, זה לחלוטין לא - - -

עדי קול: אף אחד לא אמר את זה.

<אבי מזרחי: לא, אמרתם לא צריך להרוויח, תפסיד עוד קצת.

עדי קול: לא אמרנו שלא צריך להרוויח.

עדי קול: אמרנו שלא קנו את קבוצת הכדורגל בשביל להתעשר.

עדי קול: זה מה שאמרתי.

עדי קול: כל מי שקנה קבוצת כדורגל היה עשיר גם קודם ועשה את זה וקיבל הרבה פרסום.

<תומר שמואל: אני יכול להגיד בשם הבעלים של מכבי תל אביב, שהוא קנה את קבוצת הכדורגל כדי גם להוכיח שאפשר גם להרוויח כסף מכדורגל, ולא על חשבון האוהדים, דרך אגב.

<תומר שמואל: יש דרכים - - -

עדי קול: אני עוצרת אותך.

עיסאווי פריג': הוא הרוויח את הכספים בדרכים אחרות.

עדי קול: כן, בבקשה, נתניה.

<רועי דניאל: עורך דין רועי דניאל, מנכ"ל מכבי נתניה.

<רועי דניאל: לפני שאני אתייחס לגופם של הדברים, נכתב היום טור באחד העיתונים, שאת חתומה עליו, שקורא קריאה חסרת אחריות להדיר את הרגליים מהמגרש של מכבי נתניה, מהאצטדיון בנתניה.

עדי קול: אני עומדת מאחורי זה.

<רועי דניאל: אני חושב שלא עשית בדיקה עד הסוף.

<רועי דניאל: מכבי נתניה כבר בחודש מאי, עוד לפני תום העונה שעברה, הודיעה שכל המשחקים שלה, ללא יוצא מן הכלל, נגד קבוצה גדולה, קטנה – הכרטיס יהיה 50 שקלים מחיר אחיד, גם לילד, גם למבוגר.

<רועי דניאל: אז לפני שאת כותבת שיש להדיר את הרגליים – תעשי בדיקה.

עדי קול: זו הייתה דוגמא, לא התכוונתי ל - - -

<רועי דניאל: את קראת לאוהדים להדיר את הרגליים מנתניה.

<רועי דניאל: הכרטיסים מהמחזור הראשון עד המחזור האחרון בנתניה היו 50 שקלים, עוד לפני שהתארגן איזה שהוא חרם, עוד לפני שקראו לאיזו שהיא הורדת מחירים, הודענו שזה יהיה 50 שקלים.

עדי קול: אז קודם כל אני מתנצלת אם פגעתי.

עדי קול: המטרה הייתה להשתמש ב - - -

<קריאה: כל הכבוד, היא התנצלה.

עדי קול: זו רק הייתה דוגמא ולא התכוונתי.

עדי קול: אמרתי – תדירו את הרגליים מהכדורגל, והדוגמא היא - - -

<רועי דניאל: ואמרת באצטדיון בנתניה.

<רועי דניאל: זה מה שכתוב.

עדי קול: נכון.

עיסאווי פריג': זה אצטדיון יפה, מה לעשות?

עיסאווי פריג': הוא מקבל גם התייחסות.

עדי קול: לא התכוונתי להגיד להדיר את הרגליים מנתניה, התכוונתי להדיר את הרגליים מהכדורגל בכלל, עד שלא תקבלו מענה.

<רועי דניאל: עכשיו, הבחינה של מחירי הכרטיסים, כמו השאלה ששלחת למועדונים, הראייה היא ראייה שטחית, כי לפני שקוראים להוריד את המחירים, צריך כמו שאמר אלי טביב, צריך לראות מה המועדונים משקיעים כדי לתת חוויה לאוהד.

עיסאווי פריג': אמרת שהורדת, לא?

<רועי דניאל: אני מדבר עכשיו בשם - - -

עדי קול: לא, לא, שנייה - - -

<רועי דניאל: כי אני סופג את זה.

<רועי דניאל: אני מפסיד הרבה כסף על זה שהורדתי מחירים.

עדי קול: נכון, זה בדיוק העניין.

עדי קול: ולמה עשית את זה?

<רועי דניאל: כדי להרוויח את הקהל הזה לעוד כמה שנים קדימה.

עיסאווי פריג': יפה.

עדי קול: זה בדיוק מה שאנחנו רצינו.

<רועי דניאל: שנייה, אבל אני בחרתי לעשות את זה.

<רועי דניאל: אני מדבר עכשיו גם בשם מועדונים אחרים.

<רועי דניאל: אני חושב שאת, כמחוקק, צריך להיכנס לעובי הקורה ולראות איך הוא מוריד את כמויות האבטחה, שאין קורלציה בין ההוראות של המטה הארצי לקביעת כמויות השיטור, לבין מה שקורה בפועל.

<רועי דניאל: בפועל אני במשחק נגד מכבי פתח תקווה, שאין שום סכנה, אין איזה שהם תרחישים, יש למעלה מ-120 כוחות שיטור ואבטחה שזה לא הגיוני ל-4,000 צופים.

<רועי דניאל: זה לא הגיוני.

<רועי דניאל: עכשיו, העלויות הן עלויות מטורפות.

<רועי דניאל: אי אפשר לבוא לבעלי המועדונים ולהגיד להם – תמשיכו להפסיד, תכניסו אוהדים בחינם.

<רועי דניאל: צריך להסתכל על זה בראייה הרבה יותר עמוקה ולא בראייה שטחית, כי המועדונים קורסים תחת נטל העלויות של האבטחה והשיטור.

<רועי דניאל: עכשיו, מבחינת רכיב ההוצאות של המועדון, זה הרכיב העיקרי והמשמעותי, ואם המדינה תגיד אנחנו מסבסדים, אנחנו קובעים באמת מה הם הקריטריונים לכמויות השיטור והאבטחה, אז אני מבטיח פה בשם כל המועדונים, שגם מחירי הכרטיסים ירדו.

<רועי דניאל: כאן קבור הכלב, בעלויות השיטור והאבטחה, שאני יכול להציג לך את העלויות פר משחק, ואני מדבר על משחק קטן, לא על משחק גדול.

עדי קול: אני עוצרת אותך כאן.

עדי קול: קודם כל הבנו את זה.

עדי קול: אני חושבת שאנחנו נצטרך לקיים דיון נוסף בנושא האבטחה, ואנחנו לא מדברים עליה כאן עכשיו.

עדי קול: אני מבינה שזה הרכיב המשמעותי ביותר בעלות הכרטיס, ועדיין, אם אתה, מכבי נתניה, עם האצטדיון החדש והיפה שלך, יכולת להגיד אני נותן מחיר של 50 שקלים, זה אומר שאין שום ספק שגם בית"ר ירושלים וגם מכבי תל אביב וגם מכבי חיפה, יכולים לעשות את זה.

<רועי דניאל: לא בטוח.

<רועי דניאל: זה לא נכון.

<רועי דניאל: אני מדבר עכשיו בשמם, אני מרשה לעצמי לדבר בשמם – זה לא נכון.

<רועי דניאל: אני בחרתי להפסיד יותר ממה שאני מפסיד בדרך כלל.

<רועי דניאל: אני בחרתי.

<רועי דניאל: הם לא חייבים לבחור להפסיד יותר.

<רועי דניאל: הרי בסופו של דבר זה לא פשע לבחור לא להפסיד הרבה.

<רועי דניאל: אתם מסתכלים עלי ואומרים – אז תפסיד יותר, מה יש?

<רועי דניאל: תפסיד.

<רועי דניאל: זה לא נכון.

עדי קול: קודם כל, ברגע שאני רואה שזה אפשרי, אני בטוחה שאתה עשית את שיקולי הרווח וההפסד שלך כשהחלטת את ההחלטה הזאת והבנת שאתה הולך להפסיד במקום אחד ולהרוויח במקום אחר.

עדי קול: אני בטוחה.

עדי קול: מדובר בבעלי עסקים, אתם יודעים לעשות את החישוב הזה.

עדי קול: אני בטוחה שאתה לא נשכבת פה על הגדר והתאבדת על המחיר של ה-50 שקלים, ואם אתה יכול, זה אומר שגם אחרים יכולים, וזה אומר שיש פה עוד שתי קבוצות לפחות, שמיוצגות כאן, שלא מעוניינות.

<רועי דניאל: אז רגע, אם את רוצה באמת שהמחירים ירדו - - -

עדי קול: אז תדאגי לאבטחה.

<רועי דניאל: אבטחה ושיטור ואני אומר לך שהמחירים ירדו.

עיסאווי פריג': יש כאן נציגות של הטוטו?

<שלומית אבינח: לא, הם אמרו שהם לא הוזמנו לדיון.

עדי קול: שנייה, לפני שאני פונה להתאחדות, נושא התקנון והבטחה לגבי מספר הכרטיסים שנמכרים לחיילים, נוער וסטודנטים – למה אתם לא אוכפים את זה?

<אמיר נבון: רגע, אני קודם כל אתן סקירה מה אומר התקנון, לפני שאני אומר למה לא אוכפים.

<אמיר נבון: שמי אמיר נבון, מנהל האגף המשפטי בהתאחדות.

עדי קול: אני הבנתי מה אומר התקנון.

<אמיר נבון: אז כנראה שלא הבנת, כי אמרו פה כל מיני מספרים של אחוזים.

<אמיר נבון: אני אקח דקה.

<אמיר נבון: ישבו נציגי הקבוצות בהנהלת ההתאחדות לפני שנה וחצי, כשהיום הם יושבים בדירקטוריון אחר והחליטו על איזו שהיא פורמולה מסוימת, שהפורמולה היא כדלקמן: לוקחים את מספר הקיבולת של האצטדיון, מורידים את המנויים, ממה שנשאר מחויבים להקצות 50% לנוער, לחיילים ולנשים, ויש להם גם אפשרות, ב-50% האלה, שזה יהיה לאוכלוסיות אחרות כמו למשל נכים או כמו סטודנטים.

עיסאווי פריג': אז קבוצה שמוכרת 80% מנויים כמו בית"ר, או מכבי תל אביב - - -

<אמיר נבון: 10%.

עיסאווי פריג': אין מקום לחיילים ובני נוער.

<אמיר נבון: 10%.

עיסאווי פריג': אז אין מקום.

<אמיר נבון: למה?

<אלי טביב: אבל זה עניין של קבוצה אורחת.

<אלי טביב: אולי אתה לא מבין.

<אלי טביב: לקבוצה אורחת מקצים אחוזים מסוימים.

עדי קול: משם 50% מהקבוצה האורחת.

<אמיר נבון: 50% מכלל הכרטיסים שלא נמכרו כמנויים, זה לא חייב להיות רק קבוצה אורחת.

<אמיר נבון: מכבי תל אביב למשל, אם הקיבולת המלאה - - -

עדי קול: אוקיי, אז זה מה שאומר התקנון.

עדי קול: עם הקבוצות זה לא קורה.

עיסאווי פריג': לא, אבל אמיר אמר אחרת.

עדי קול: שנייה, אתה יודע שמותר לך להתפרץ.

עדי קול: להם אסור להתפרץ.

עדי קול: יושב פה בן אדם ומנסה לכתוב פרוטוקול.

עדי קול: אם אתם מדברים באמצע, הוא לא יכול להשלים את זה, חוץ מזה שרואים אותנו בערוץ הכנסת.

עדי קול: אלפי הצופים של ערוץ הכנסת יושבים עכשיו ורואים אותנו, אז תתנהגו בכבוד.

<אמיר נבון: אני עוד פעם אחזור על הפורמולה: הקיבולת של אצטדיון, מינוס מנויים - - -

עדי קול: הבנו את הפורמולה.

עדי קול: אני רוצה לדעת למה אתם לא אוכפים אותה.

<אמיר נבון: רגע.

עדי קול: לא.

עדי קול: שאלתי שאלה.

<אמיר נבון: רגע, אני גם אגיד.

<אמיר נבון: 30% צריכים להיות בקופה, כי עלתה פה השאלה למה ביום המשחק.

<אמיר נבון: 30% מהפורמולה הזאת צריכים להיות בקופה.

עדי קול: למה?

<אמיר נבון: למה?

<אמיר נבון: כי זה התקנון.

<אמיר נבון: זה מה שהקבוצות החליטו.

עדי קול: תקנות אפשר לשנות.

<אמיר נבון: אוקיי, אם הן רוצות לשנות, שישנו.

<אמיר נבון: אנחנו אוכפים במסגרת תלונות שמתקבלות אצלנו.

<אמיר נבון: לכשיתקבלו תלונות, בשנה וחצי האחרונות, סליחה, פחות, בשנה האחרונה שהתקנון הזה קיים, אנחנו הפעלנו את משרד החקירות הפרטי, עלינו גם על איזה שניים-שלושה מקרים.

<אמיר נבון: עמדו לדין משמעתי.

עדי קול: מאיזה קבוצות?

<אמיר נבון: הפועל פתח תקווה למיטב זכרוני.

עיסאווי פריג': אין לה קהל, להפועל פתח תקווה.

<אמיר נבון: אבל הייתה תלונה.

עיסאווי פריג': דווקא עליהם?

עדי קול: אז אתה אומר שזה כן נאכף ושהיו תלונות.

<אמיר נבון: כן.

עדי קול: אז קודם כל אני קוראת לאוהדים, אם אתם מגיעים למשחק ורואים שאין מספיק כרטיסי נוער, סטודנטים, חיילים – לפנות להתאחדות ולהתלונן.

<קריאה: אין אף פעם כרטיסים.

<קריאה: לא צריך לפנות.

<קריאה: זה לא קיים.

<קריאה: אין, וגם לא יעזור לפנות אליהם.

עדי קול: אתה שומע את ההתייחסות?

<אמיר נבון: שמעתי.

עדי קול: לא, אתה שומע מה הם אומרים?

עדי קול: שלא יעזור לפנות אליכם כי אתם לא מטפלים בזה ואין כרטיסים.

<אמיר נבון: שמעתי.

עדי קול: זה מצב שמקובל עליך?

עדי קול: אני עוברת ברשותך ליורם.

<אמיר נבון: לא, אני לא עניתי, סליחה רגע.

<אמיר נבון: את שאלת שאלה ואני לא עניתי.

עדי קול: אתה ענית לי.

<אמיר נבון: לא, לא, לא.

<אמיר נבון: זה דיון.

עיסאווי פריג': אמיר, רק משפט, כי אני מבין שהמחלוקת בינך לבין החברה מתל אביב - - -

<אמיר נבון: אין מחלוקת.

עיסאווי פריג': לא, לא, שאני אבין טוב.

עיסאווי פריג': הקיבולת – אם אני מכרתי את כל המינויים – אין מקום לחיילים ולבני נוער?

<אמיר נבון: תנו לי דקה לסיים.

עיסאווי פריג': כן או לא?

<אמיר נבון: לא נתנו לי, כי הלחיצו.

<אמיר נבון: 10% חייב להישאר לקבוצות החוץ.

<אמיר נבון: 10% מקיבולת של אצטדיון חייבת להישאר לקבוצת החוץ, תמיד.

<אמיר נבון: זה אומר שאם אתה עושה את התחשיב הכללי, קבוצה שיכולה למכור קיבולת מאלה של אצטדיון, זה סך הכל 90%.

<אמיר נבון: יש לדעתי קבוצה אחת בארץ כזאת, עוד אחת שמתקרבת לזה.

<אמיר נבון: מתוך ה-10% האלה, בהנחה שאנחנו - - -

עדי קול: ומתוך ה-10% - 50% צריכים להיות לחיילים?

<אמיר נבון: בהנחה שהקיבולת המלאה נמכרה כמנויים.

עדי קול: עדיין, יושבים פה אוהדים, אומרים לך שאין משחק שהם לא מגיעים שלא חסר כרטיסים.

<אמיר נבון: הם מוזמנים להגיש תלונה להתאחדות באמצעות פניות הציבור.

<אמיר נבון: הם גם מוזמנים להגיש תלונה למינהלת ואנחנו נפעל בשיתוף פעולה עם המינהלת בעניין הזה, ואם יגיעו דברים כאלה, אנחנו גם נפנה ואנחנו נעביר.

<אלי טביב: הם יכולים לבדוק דרך ... הכרטיסים.

עדי קול: בגלל זה אני עוברת ממך למנהלת.

עדי קול: יורם, בבקשה.

<יורם באומן: אורן ידבר.

<אורן חסון: טוב, אז קודם כל אני רק רוצה להתייחס לכמה דברים שנאמרו פה, דווקא במקרה של בית"ר ירושלים.

<אורן חסון: אנחנו, כמנהלת, למרות שזה עדיין לא נמצא תחת הכובע שלנו בנושא של האכיפה, אנחנו בחנו את המקרה של בית"ר ירושלים, ובמקרה של בית"ר ירושלים נמכרו כרטיסי חייל ונוער בקופות, גם שעתיים לפני המשחק וגם ארבע דקות לפני שהתחיל המשחק.

<אורן חסון: יש לנו תיעוד מצולם של הדבר הזה.

<אורן חסון: אנחנו בחנו ואנחנו נמשיך ונעקוב ונבחן את הנושא הזה.

<אורן חסון: אלינו לא הגיעו תלונות בעניין הזה ואנחנו נשתדל - - -

עדי קול: אני רק אפריע לך, אני מצטערת, תוך כדי הדברים.

עדי קול: האוהדים ביקשו כאן בתחילת דברם שלא תהיה הגבלה של מספר הכרטיסים לילדים, לנערים, לסטודנטים ולחיילים.

עדי קול: זאת אומרת שיהיה מצב שברגע שחייל מגיע – תמיד יהיה לו כרטיס שהוא יוכל לקנות במחיר המיועד.

עדי קול: מה אתם אומרים לגבי זה?

<אורן חסון: זו סוגיה שאנחנו נצטרך לבדוק אותה עם הקבוצות, אבל יחד עם זה אני גם רוצה לפתוח ולומר נקודה חשובה שאנחנו צריכים להבין.

<אורן חסון: אנחנו כמנהלת ריכזנו וכינסנו את כל ראשי הקבוצות מטעמנו ועל דעתנו, בנוגע לנושא של מחירי הכרטיסים, מחירי המקסימום ולא מחירי המינימום.

<אורן חסון: אני רוצה לפתוח סוגריים ולציין שאנחנו גם קיבלנו פנייה מהממונה על ההגבלים העסקיים, לבחון את הסוגיה הזאת.

<אורן חסון: אנחנו צריכים להמתין ולראות כיצד הדברים בעניין הזה יתפתחו.

<אורן חסון: צריך להבין שהמינהלת הוקמה כגוף שמפקח, הוא הוקם מכוח פנייה של משרד התרבות והספורט, והתקנון שנקבע במינהלת, הוא לנהל באופן מקצועני את הכדורגל, נטול פניות ואינטרסים של הקבוצות, ואנחנו כגוף מקצועי ובלתי תלוי – מנסים לפעול על מנת כן להיות רגישים ל - - -

עדי קול: אבל איזה שיניים יש לכם?

עיסאווי פריג': וגם מה עמדתכם לגבי המחירים?

<אורן חסון: עמדתנו הייתה שאנחנו כינסנו את כל ראשי הקבוצות, הסברנו אל הלך הרוח, כפי שאנחנו רואים אותו.

<אורן חסון: הצענו פתרון, שהפתרון, כפי שכולנו יודעים, אומץ על ידי ראשי הקבוצות – לקבוע קטגוריות שונות.

<אורן חסון: אני מזכיר לכם, וזה אולי שוכחים פה, ושוכחים מהר מאד: לפני שאנחנו עשינו את המהלך הזה, כרטיסים נמכרו ב-100, 120, ב-140 וב-150 שקלים.

<אורן חסון: היו נקבעה תקרה של 90 שקלים.

<אורן חסון: זה אחד.

עדי קול: שנייה, יש לי שאלות באמצע ואני לא יכולה להתאפק.

עדי קול: זו זכותי להתפרץ.

<אורן חסון: יש לי בעיה של קשב וריכוז, קשה לי, אני אאבד את חוט המחשבה.

<אורן חסון: אני רוצה להזכיר שחלק גדול ממשחקי ליגת העל מתקיימים ב-50 שקלים, בדיוק כמו שמדובר פה.

<אורן חסון: דבר שלישי, ואני חושב אם אנחנו רוצים להיות אופרטיביים - - -

עדי קול: שנייה, אני חייבת לעצור אותך, שאלה אחת - - -

<אורן חסון: אם רוצים להיות אופרטיביים ורוצים באמת לטפל בבעיה - - -

עדי קול: אתה ממשיך לדבר, אבל אני רוצה לשאול שאלה.

<אורן חסון: בבקשה.

עדי קול: תודה.

עדי קול: כשאתם ישבתם עם בעלי הקבוצות וקיימתם את הדיאלוג הזה והגעתם למספרים של 80 שקלים, 90 שקלים ו-50 שקלים, היו נציגים של האוהדים?

<אורן חסון: לא, אנחנו קיימנו - - -

עדי קול: למה לא?

<יורם באומן: כי לפני זה קיימנו דיון.

<אורן חסון: לא לפני כן.

<אורן חסון: קודם כל, שנבין - - -

<יורם באומן: אני אישית הייתי במגרש של פתח תקווה, כאשר אוהדי הפועל פתח תקווה החרימו משחק.

<יורם באומן: הלכתי, שוחחתי עם האוהדים, הקשבתי להם כדי להבין מה כואב להם.

<יורם באומן: אז כן הלכנו לדבר עם האוהדים.

עדי קול: כן, אבל זה לא שיתוף.

עדי קול: מדברים היום בישראל, מדברים בכלל על שיתוף ציבור, על העובדה שהציבור צריך להיות שותף לקבלת החלטות והשאלה - - -

<יורם באומן: הכוונה היא לשתף אותם.

<אורן חסון: הכוונה היא לשתף, קיימנו גם פגישה והיו נציגים, חלק מהנציגים גם יושבים כאן, אבל אני חושב שכמו שאמר עורך דין רועי דניאל, אנחנו צריכים להבין שאם אנחנו באמת רוצים לפתור את הבעיה, אי אפשר לבוא לאלי טביב ולהגיד לו בכמה כסף למכור, ואי אפשר לבוא למכבי תל אביב ולהגיד בכמה כסף למכור.

<אורן חסון: יש עניין של היצע וביקוש.

<אורן חסון: כולנו - - -

עיסאווי פריג': לא, זה לא נכון.

<אורן חסון: כולנו רוצים לראות את האצטדיונים מלאים.

עיסאווי פריג': זה לא נכון.

<קריאה: זה כי אתה מנצל את הקהל השבוי.

<אורן חסון: אני לא מנצל.

<קריאה: אתה מנצל את הקהל השבוי.

<אלי טביב: קל לך לדבר.

<אלי טביב: אתה האאוט סיידר, אתה לא יודע מה קורה בכדורגל בכלל.

<אורן חסון: .... ...

<אורן חסון: שמהווה 4 מיליון שקלים במכבי נתניה, וכנראה סכומים עוד יותר גבוהים במקומות אחרים, שהייתה מונחת עד לפני כמה שנים על מדינת ישראל ועברה היום להיות בתוך כיסם של כל ראשי הקבוצות.

<אורן חסון: צריך להבין ויש התחייבות של כל ראשי הקבוצות.

<אורן חסון: אם הבעיה הזאת תיפתר – יש התחייבות להוריד את המחירים - - -

עדי קול: עדיין יש להם מספיק כסף כדי לשלם מיליונים לשחקנים ולשלם על חוזים מטורפים, אז זה אומר שיש כסף.

<אלי טביב: זה אומר שכולם ייכנסו בחינם.

<אלי טביב: זה מה שהיא אומרת.

עדי קול: לא.

עיסאווי פריג': לא, לא, לא.

עדי קול: אני חושבת שהפתרון שבחרו ומצאו במכבי נתניה של 50 שקלים, הוא פתרון ראוי.

עדי קול: אני אשמח שכל הקבוצות יאמצו את הרעיון.

<אלי טביב: יכול להיות שבשנה הבאה הם ישנו את זה.

<אלי טביב: יכול להיות שאולי הם יראו שהם יפסידו הרבה כסף, אז הם ישנו את זה.

<אלי טביב: יכול להיות.

<רועי דניאל: אני רוצה גם שתבינו את היחס.

<רועי דניאל: זאת אומרת, אם מורידים את מחירי הכרטיסים וכמות האוהדים גדלה – אז גם כמות השיטור והאבטחה גדלה.

<רועי דניאל: זאת אומרת אם אני מכניס פחות כסף – אני גם אצטרך להוציא יותר.

עדי קול: ובכל זאת בחרת לעשות את זה.

<רועי דניאל: אני אומר, ובכל זאת, יחד עם זאת, שוב פעם אני אומר בשם הקבוצות האחרות, זה גורם לחור בכיס, חור גדול מאד בכיס, אז צריך להבין את זה - - -

<אלי טביב: כנראה שאולי בעל הבית שלך לא יהיה גם שנה הבאה.

<אלי טביב: אתה מבין?

<אורן חסון: אני רוצה להוסיף עוד משהו אחד, כי אני חושב שנאמרו פה נתונים על ידי הבחור הצעיר, ואני חושב שכדאי מאד לדייק בהם.

<אורן חסון: יש לנו מקרה לדוגמא עם מכבי חיפה, שהאוהד ציין.

<אורן חסון: יש היום במכבי חיפה מנויים.

<אורן חסון: נמכרו קרוב ל-14,000 מינויים.

<קריאה: 16,300.

<אורן חסון: אם תתנו לי לסיים תבינו שלא רק שאתה טועה, אתה גם מטעה.

<אורן חסון: מתוך 16,700, אני דיברתי על 14,000 מנויים, שנמכרו במחירים של 660 שקלים לשנה.

<אורן חסון: המשמעות היא – פחות מ-35 שקלים למשחק.

<קריאה: זה 50 שקלים למשחק.

<אורן חסון: 35 שקלים למשחק.

<אורן חסון: זאת אומרת שזה אפילו פחות מכרטיס לקולנוע.

עדי קול: בסדר, אבל לא כולם רוצים לעשות מנוי.

<אורן חסון: לא כולם רוצים לעשות מנוי - - -

<יקיר פארי: אורן, אנחנו מסכימים על משחקי הבית ועל מכבי חיפה.

<יקיר פארי: אנחנו מדברים על משחקי החוץ, שפה הבעיה.

<אורן חסון: זה הדיון, משחקי חוץ.

<אלי טביב: אז לשלם בחיפה כן אתה מוכן, לשלם 90 שקלים, אבל ללכת לראות משחק ב-50 של בית"ר ירושלים, אז זה לא בסדר.

<רועי דניאל: עם המועדון שלי אני עוד יכול להתמודד.

עדי קול: אורן, סיימת?

<אורן חסון: סיימתי.

<אורי שפר: אני אהיה מאד קצר.

<אורי שפר: קודם כל בהסכם הרפורמה שנקבע בין המשרד להתאחדות לכדורגל, שהשרה לימור לבנת הובילה, בהחלט נקבע בנושא של החיילים והצעירים והנשים, שיש חובה של 50% להקצות מהיקף הכרטיסים ב-50% מגובה המחיר.

<אורי שפר: אני חושב שהבעיה שצריך לתקף אותה, זה שאכן זה מתבצע.

<אורי שפר: זאת נקודה ראשונה.

<אורי שפר: ברגע שלאוהדים יהיה ברור שזה מתבצע – אני חושב שזה יוריד את מפלס התסכול שלהם לגבי כל מה שקורה.

<אורי שפר: פעם אחת.

עדי קול: ואיך אתם יכולים להבטיח שזה ייאכף?

עדי קול: אני שמעתי, צריך להגיש תלונה לפניות הציבור שלהם, זה תהליך ארוך.

<אורי שפר: קודם כל אני רוצה לנצל את ההזדמנות הזאת ולברך את יורם באומן ואורן חסון, שנכנסו לתפקיד שלהם אך לפני שבועות ספורים ומנסים באמת להשתלב עם המערכת וללמוד אותה.

<אורי שפר: ואני בטוח שהם, ביחד עם ההנהלה, יעשו מעשה בשיתוף ההתאחדות, כדי להיטיב את הכדורגל במדינת ישראל.

<אורי שפר: בין השאר גם לעסוק בנושא הזה.

<אורי שפר: קיימנו איתם דיון רק לפני כשבועיים, עם מנכ"לית המשרד ודנו בנושא הזה, יחד עם ההתאחדות לכדורגל, ואני חושב שכולם מבינים את הבעיה וכולם רוצים לפתור אותה.

<אורי שפר: לגבי גובה המחיר של הכרטיסים, אני לא חושב שתפקידנו להתערב בזה בצורה שהיא גם לא בסמכותנו.

עדי קול: רגע, אורי, אני רוצה לשאול אותך לגבי ההנהלה הזאת.

עדי קול: למה אין נציגים של האוהדים שיושבים באיזה שהוא תפקיד משמעותי במינהלת, כדי שזה יהיה בצורה של שותפות?

עדי קול: כשמקבלים החלטות שאנחנו מנוטרלים מהן והאוהדים לא נמצאים – יותר קשה לקבל אותן.

עדי קול: למה אתם לא מחליטים שצריך שיהיו נציגי אוהדים בתוך הפורום הזה, הפורום המכובד הזה.

<אורי שפר: קודם כל אין לנו סמכות להתערב בניהול המקצועי של הקבוצות, במינהלת, בהתאחדות.

<אורי שפר: זה פררוגטיבה שלהם - - -

עדי קול: אתם הגדרתם את המינהלת.

<אורי שפר: זאת פררוגטיבה שלהם ואל למדינה להיכנס לתחומים האלה.

<אורי שפר: אנחנו כן יכולים להמליץ, אנחנו יכולים לבקש, אנחנו יכולים לפנות אל הקבוצות ולומר להן לשקול את הדבר הזה.

<אורי שפר: אגב, אנחנו מנהלים דיאלוג עם ארגון "היציע" ועם שאר ארגוני האוהדים.

<אורי שפר: אנחנו לראשונה מקיימים היום מבחן תמיכה לאוהדים, שהם יכולים להגיש בקשות ולקבל סכומי כסף ולפעול למיגור האלימות והגזענות ולחינוך, ולהבאת אוהדים נוספים למשחקים וכיוצא באלה דברים.

<אורי שפר: אני חושב שאנחנו בכיוון מאד חיובי ביחד עם האוהדים והקבוצות.

<אורי שפר: אם נחזור רגע לנושא של המחירים, אומר את הדבר הבא, מבלי להיכנס למהות: צריך לזכור גם שחוויית הצפייה היום ברוב האצטדיונים של ליגת העל – השתפרה לאין ערוך לעומת העבר.

<אורי שפר: תחזוקה של אצטדיון היום היא אחרת ממה שהייתה עד לפני שנה-שנתיים.

<אורי שפר: מצד שני, קיבולת האצטדיונים לא ניתנת להשוואה בכלל – לא בטדי, לא בחיפה ולא בכל האצטדיונים – פתח תקווה, נתניה וכל האצטדיונים החדשים שנבנו; והעובדה היא - וכאן אני פונה לקבוצות - העובדה היא שכמעט בכל המשחקים יש מושבים ריקים.

<אורי שפר: אם אנחנו רוצים להביא את הקהל, נכון יהיה לשקול להפחית את המחירים בצורה שעושה שכל.

<אורי שפר: לא בצורה שגורמת להם הפסדים, אלא בצורה שמעודדת קהלים צעירים במיוחד, להיות הצופים של מחר.

<אורי שפר: זה יכול להיעשות רק אם חברי בני 15 אכן יוכלו לקנות כרטיס במחיר שווה לכל נפש, להגיע לאצטדיון, ליהנות מהמשחק ולצפות למשחק של מחר.

עדי קול: אז אורי - - -

<אורי שפר: עוד משפט.

עדי קול: לא.

עדי קול: אני שותפה לאמירה שלך, אני חותמת על הדברים שלך אחד לאחד, השאלה אם לך כמשרד הספורט יש איזו שהיא השפעה ויכולת לגרום או לעודד או לדחוף את הקבוצות.

<אורי שפר: אני אומר עוד פעם, אנחנו יכולים ברצון טוב ובנפש חפצה.

<אורי שפר: אנחנו לא בקטע של לכפות.

<אורי שפר: אנחנו לא שם.

<אלי טביב: הם יכולים להמליץ.

<אורי שפר: אגב, אפילו חבר הכנסת יריב לוין ניסה לקדם הצעת חוק בנושא מחירי הכרטיסים, כי הוא כל פעם יצא מתוסכל שהוא בא עם הבן שלו למשחק של הפועל תל אביב, שאותה הוא אוהד, ואין לו מחיר ילד והוא התרגז על הדבר הזה מאד – לא פעם ולא פעמיים.

<אורי שפר: וישבנו יחד איתו בהתאחדות לכדורגל, וגם הוא ירד מהרעיון של לחוקק חוק בנושא הזה.

עדי קול: זה לא דבר לחקיקה, זה ברור שלא.

<אורי שפר: כן.

<אורי שפר: אני רק רוצה לחזור במשפט אחד, למרות שזה לא נושא הדיון, בנושא האבטחה והשיטור שדיברו עליו כאן.

<אורי שפר: ראשית לכל, אני רוצה לומר שהוצאות השיטור ירדו בצורה דרמטית לעומת השנים האחרונות.

<אורי שפר: יש לנו נתונים מדויקים מהמשטרה.

<אורי שפר: יש עלייה שהיא לא מחויבת המציאות, במחיר של הסדרנות.

<אורי שפר: זה נובע מכל מיני סיבות שאני לא רוצה להיכנס אליהן כאן.

<אורי שפר: אנחנו מנסים לתת לזה תשובה.

<אורי שפר: אם תרצי, אני אחר כך אומר לך אותה ואיידע אותך.

עדי קול: אנחנו יכולים לקיים דיון נוסף בנושא האבטחה.

<אורי שפר: אבל בהחלט זו היא סוגיה שצריך לתת עליה את הדעת.

<אורי שפר: אנחנו כמשרד שאחראי על החוק לאיסור אלימות בספורט ופועלים מתוקף המועצה למניעת אלימות בספורט, בראשותה של השופטת (בדימוס) עדנה בקנשטיין, עושים בעניין הזה פעולות.

<אורי שפר: אנחנו גם נעשה את זה ביחד עם המינהלת ועם - - -

עדי קול: ושוב, ביחד עם האוהדים, אני מבקשת.

עדי קול: אני עוצרת אותך כאן.

<אורי שפר: יש לנו דיאלוג קבוע עם האוהדים.

עדי קול: בסדר.

עדי קול: קודם כל תשאירו רגע בצד את הנושא של האבטחה והשיטור.

עדי קול: אני מתחייבת לקיים דיון נוסף בנושא הזה ולהזמין את הנציגים של המשטרה ואת הנציגים של הגופים האחרים, כדי לראות מה עושים עם הסוגיה הזאת.

עדי קול: אני מפרידה אותה כרגע מהסוגיה שאנחנו מדברים עליה – סוגיית הכרטיסים.

עדי קול: אני מנסה להבין אם יש מישהו שיש לו סמכות, ואני שואלת יורם אולי אתכם, סמכות לכפות משהו על בעלי הקבוצות.

עדי קול: לאף אחד?

<יורם באומן: למיטב הבנתי אין לאף אחד סמכות.

<יורם באומן: גם מה שנעשה במינהלת – נעשה בהסכמה ובשכנוע.

<יורם באומן: זה לא פשוט לקבוצות בסדר גודל קטן יותר, לקבל את ההחלטה להוריד את מחירי הכרטיסים.

<יורם באומן: הם בעבר היו בנויות על הכנסות כשמגיעות אליהם קבוצות גדולות.

<יורם באומן: הם ויתרו על מספרים גדולים מטעם עצמם, כהבנה וכחלק מתהליך ורצון לקדם יותר קהל בכדורגל.

עדי קול: ואם עכשיו קמים האוהדים ואומרים – זה לא מספיק לנו, מה אפשר לעשות?

עדי קול: אתם יכולים לכנס שוב את אותם בעלי קבוצות.

<יורם באומן: אנחנו קודם כל הולכים לעוד דיון בנושא הזה.

עדי קול: מתי?

<יורם באומן: בישיבה הקרובה שתהיה בעוד שבועיים בערך, אני לא זוכר תאריך מדויק.

<יורם באומן: יהיה עוד דיון - - -

עדי קול: האם אנחנו יכולים לבקש שיהיו נציגי אוהדים בדיון כזה?

<יורם באומן: אתם יכולים לבקש.

<יורם באומן: אני לא רוצה להבטיח שזה יקרה.

עדי קול: אז קודם כל אני מבקשת, לא בהכרח בדיון המקצועי, אלא לבוא להציג את הדברים, את דברי האוהדים ואפילו לצאת אחר כך, פשוט כדי שתדעו שיש שם דיאלוג אמיתי.

עדי קול: כי היום הגיע לכאן, ואני שוב, מעריכה מאד את אלי טביב שהגיע ולא הגיעו הבעלים של כל הקבוצות ולכן אנחנו לא יכולים להגיע איתם להסכמים כאלה.

עדי קול: לפגישה שלכם יגיעו הגורמים הרלבנטיים, ולכן אני רוצה שתהיה אפשרות לנציג האוהדים להביע את מחאתם.

<יורם באומן: אחד, אנחנו, כמנהלת, נשב בהחלט עם האוהדים.

<אורן חסון: ישבנו ונשב.

<יורם באומן: ישבנו ונשב עוד לפני.

<יורם באומן: דבריהם יובאו כלשונם.

<יורם באומן: ענייננו כמינהלת – קודם כל שכל אצטדיון יהיה מלא בכל משחק.

<יורם באומן: זה ענייננו המובהק ביותר.

<יורם באומן: כך נוכל לקדם את הכדורגל, כך יוכל להגיע כסף חדש לכדורגל, שלא נמצא בו כרגע, רק דרך זה, וכמובן דרך התנהגות ראויה של האוהדים.

<יורם באומן: אבל האינטרס פה הוא ברור.

<יורם באומן: עכשיו, הגבול בין הוצאות השיטור והאבטחה הכבדות שיהיו פה בדיון אחר, הוא בעצם המפתח לכל הנושא הזה ומאד מאד חשוב להבין את זה.

עדי קול: הבנו את זה ואני חושבת שלא היה אחד פה שלא דיבר על זה, מטעמכם.

עדי קול: אני רק רוצה להגיד שוב, עובדה שאם קבוצה כמו מכבי נתניה מחליטה לקחת החלטה - - -

<יורם באומן: ההחלטה של נתניה, ודרך אגב ההחלטה של אשדוד, הן החלטות אמיצות.

<יורם באומן: באשדוד מזמינים את האנשים חינם לכדורגל.

<אלי טביב: סליחה יורם, אני אגיד לך משהו בעניין הזה.

<יורם באומן: אלה החלטות אמיצות מאד.

<יורם באומן: זו החלטה עסקית, לדעתי הוא לא יוכל לעמוד בזה להמשך כל חייו.

<יורם באומן: זה בהחלט מהלך שיווקי שיכול להיות שאם אני הייתי יושב על כסאו הייתי מקבל החלטה דומה, על מנת למלא את האצטדיון, להרגיל את האנשים ואחר כך לקחת כסף.

<יורם באומן: זה לא הגיוני שלא.

עדי קול: שמת לב, גם אנחנו לא ביקשנו בשום צורה שתהיה כניסה חינם.

עדי קול: אני חושבת שזה לא הגיוני בשום צורה.

<יורם באומן: לא אמרתי.

<אלי טביב: אשדוד זו לא דוגמא, סליחה.

עדי קול: נכון, בסדר.

<אלי טביב: אני אגיד לך גם למה, כי אולי את לא מבינה את זה.

עדי קול: לא קיבלת רשות דיבור ויש אחרים שעוד לא דיברו.

<אלי טביב: אבל בנקודה הזאת רציתי להתייחס.

עדי קול: אחרי שידברו מי שלא דיבר אני אתן לך לדבר שוב.

<אלי טביב: אוקיי.

<יונתן צוויקל: צהריים טובים, שמי יונתן צוויקל, אני עורך דין במחלקה המשפטית של הרשות להגבלים עסקיים.

<יונתן צוויקל: כפי שציין מר חסון לפני כמה דקות, אנחנו באמת פנינו אתמול להתאחדות, ואנחנו התחלנו מיזמתנו, בעקבות הפרסומים ומידע שהגיע לרשות, התחלנו איזו שהיא בדיקה של הנושא.

<יונתן צוויקל: אני לא רוצה להתייחס לבדיקה לעומק - - -

עדי קול: כיוון שיש פה, אני לא יודעת כמה משפטנים, יש פה לא מעט, אבל יש כאלה גם שאינם משפטנים.

עדי קול: אתה יכול להסביר למה הגיעו אליכם?

עדי קול: למה אתם בודקים?

עדי קול: תסביר מה זה הסדר כובל במספר משפטים.

<יורם באומן: והאם יש בעיה בכלל בפעילות שאנחנו מנסים לעשות.

<יורם באומן: זה גם ישמח אותנו לדעת.

<יונתן צוויקל: כן, אני מעדיף ברשותך לא להתייחס לעומק הסוגיה.

<יונתן צוויקל: הסדר כובל, באופן עקרוני לפי החוק, זה הסדר, ואני מקווה שאני לא טועה בציטוט, אני עושה את זה מהזיכרון, אבל זה הסדר בין מנהלי עסקים, שעלול להפחית את התחרות ביניהם.

<יונתן צוויקל: אני לא רוצה עכשיו להתעמק בנושא הזה, מכיוון שזה עדיין בבדיקה ואני לא רוצה לפסוק דבר - - -

עדי קול: אתה רק אומר שיש סיכוי שכל המפגש הזה אצל המינהלת וההחלטה על מכירת הכרטיסים – הוא לא חוקי.

<יונתן צוויקל: אני לא רוצה להגיד דבר כזה באופן מפורש, זאת אומרת אני לא רוצה לפסוק בדבר הזה - - -

<יורם באומן: אתה לא פוסק, אבל תן לנו עצה.

<יורם באומן: אולי אנחנו עושים עבירה ואף אחד פה לא - - -

<יונתן צוויקל: אני חושב שזה משהו שכדאי לחשוב עליו.

<יקיר פארי: אז מה המשמעות, המשמעות היא לעצור?

<יורם באומן: אני אומר לכם פה ועכשיו בפני הוועדה הזאת, אם אדון צוויקל לא יתן לנו עצה פה אם אנחנו עושים עבירה או לא עושים עבירה, אנחנו נפסיק לעסוק בנושא הזה מיידית, ואני גם אייעץ לכל הקבוצות שיעשו מה שהם רוצים.

<יורם באומן: לא יתכן שיגיע לכאן אדם מטעם הממונה על ההגבלים העסקיים, ואם הוא רואה אותנו עושים עבירה, והוא לא אומר לנו את זה.

<יונתן צוויקל: אז לכן, כפי שציינתי בתחילת הדברים, אנחנו ביצענו אתמול פנייה אליכם במטרה לברר את הנושא.

<יונתן צוויקל: אנחנו עוד לא אספנו את התשתית העובדתית שנדרשת כדי להכריע בנושא הזה, ואנחנו שוקלים האם יש איזה שהוא משהו שבכלל מחייב התייחסות שלנו.

עדי קול: דרך אגב, איך הגיעה הפנייה אליכם?

<יונתן צוויקל: הפנייה, איזו פנייה?

<יונתן צוויקל: אלינו לרשות?

עדי קול: כן.

<יורם באומן: שטינקרים, כרגיל.

<יונתן צוויקל: לא.

<יונתן צוויקל: זה פורסם.

<יונתן צוויקל: ראשית, דבר קיומם של מגעים במסגרת המינהלת בין הקבוצות, פורסם בעיתון.

<יונתן צוויקל: זה לא משהו שהוא היה איזה שהוא סוד.

<אורן חסון: אבל השאלה היא שאנחנו צריכים לדעת האם מותר לנו לעסוק בזה, כן או לא.

<יונתן צוויקל: זה לא המקום.

עדי קול: אתם מדבר עם משפטן, ולכן לא תקבל תשובה של כן או ולא.

<יונתן צוויקל: זה לא המקום לדון בכלל מסיבה מאד פשוטה שאותה הסברתי:

<יונתן צוויקל: גם אנחנו עדיין נמצאים בשלב של בדיקה.

<יונתן צוויקל: עכשיו, אני בטוח - - -

<יורם באומן: תן רמז.

עדי קול: יורם?

<יורם באומן: יושב פה בן אדם - - -

עדי קול: אבל אין לו תשובה.

<יורם באומן: יש לו תשובה, הוא לא רוצה לענות.

עדי קול: סליחה.

<יונתן צוויקל: זה לא המקום לדון בזה.

<יונתן צוויקל: אני כן יכול להגיד דבר אחד, בוודאי אנחנו חושבים שזה נכון שכל קבוצה שלעצמה תשקול היטב האם יש בידה להוריד את המחירים.

<יונתן צוויקל: אנחנו כמובן תומכים במחאה צרכנית ואנחנו חושבים שיש מקום ואנחנו מבינים את הצורך של כל אחת מהקבוצות לנהל משא ומתן פרטני מול קבוצה אחרת ביחס לעלות של משחקי החוץ.

עדי קול: אפשר לדעת מתי אתם תתנו את תשובתכם?

<יונתן צוויקל: אנחנו עדיין נמצאים בשלב איסוף החומרים.

עדי קול: הבנו את זה.

<יורם באומן: תלחצי בנקודה הזאת.

<יורם באומן: כדאי.

<יונתן צוויקל: בוא נגיד שיושב פה אחד מהאנשים שאליהם פנינו בדרישה לקבל חומרים.

<יונתן צוויקל: ככל שהוא יעביר את החומרים בהקדם, כך נוכל אנחנו להתקדם.

<יונתן צוויקל: אני לא יכול להתחייב על לוח זמנים, מכיוון שזו שאלה מורכבת.

עדי קול: שמת לב שאתה לא יכול להתחייב על שום דבר?

<יונתן צוויקל: נכון מאד.

עדי קול: לא על אמירה, אבל על לוח זמנים אתה תצטרך להתחייב.

עדי קול: אתה לא יכול לבוא ולהגיד שאתה לא מוכן להתחייב על לוח זמנים כי אתה מחויב לכנסת.

עדי קול: תפקידי כחברת כנסת הוא לפקח על רשויות הממשלה.

עדי קול: אחת מרשויות הממשלה זו הרשות להגבלים עסקיים, ולכן אתה חייב לתת לי תשובה לגבי פרק הזמן שהולך לקחת לכם לעשות את הבדיקה הזאת.

עדי קול: אתה מחויב לזה.

עדי קול: תגיד לי חודש.

עדי קול: תגיד לי חודשיים.

עדי קול: אתה חייב.

<יונתן צוויקל: גברתי, הייתי מאד שמח לתת לך תשובה לו הייתי יודע.

<יונתן צוויקל: התשובה תלויה - - -

עדי קול: סליחה - - -

<יונתן צוויקל: אני אסביר.

עדי קול: אני אתן לך רמז, עצה – תיתן לוח זמנים ואז תלך הביתה ותנסה לעמוד בו, כי זה מה שאתה צריך לעשות.

<יונתן צוויקל: אני יכול להבטיח לך שתוך פרק זמן של מספר חודשים אנחנו - - -

עדי קול: מספר?

עדי קול: כמה חודשים?

<יורם באומן: עד שתיגמר הליגה?

עדי קול: מספר חודשים זה לא תשובה שאני מקבלת.

עדי קול: אני מבקשת לדעת תוך כמה זמן אנחנו נקבל תשובה לגבי - - -

<יונתן צוויקל: גברתי, זה לא יהיה רציני מצדי להתחייב על תקופה כזאת.

<יונתן צוויקל: תני לי בבקשה להסביר - - -

<יקיר פארי: זה גם לא רציני מצדך שאתה עומד פה ואומר את הדברים האלה ואתה לא יודע, ואתה כן יודע.

<יקיר פארי: אז או שתגיד דברים שאתה יודע אותם, או שלא תגיד כלום.

<יונתן צוויקל: אנחנו פנינו בבקשה לקבל מידע ונתונים, בדרישה לפי החוק, לפי הסמכויות שיש לנו בחוק, לקבל מידע ונתונים ממספר גורמים.

<יונתן צוויקל: אנחנו צריכים לראות מה נקבל ולפי זה נדע האם אנחנו נדרשים לעשות בדיקות נוספות והאם יש מקום להמשך בדיקה ומה השלבים הבאים.

<יונתן צוויקל: אני יכול להתחייב שאנחנו אמורים לקבל, לפי הדרישה שלנו ב-19 באוקטובר, שזה לדעתי היום הראשון אחרי סוכות - - -

<אמיר נבון: את התשובה מההתאחדות אתם מקבלים היום, אין בעיה.

<יונתן צוויקל: מצוין.

<יונתן צוויקל: אני מוכן להתחייב שנוכל לעדכן את גברתי לגבי הבדיקה תוך שבועיים לאחר שנקבל את ה - - -

עדי קול: בסדר, אז לפי החישוב הזה זה יוצא שבועיים או שבוע לתוך תחילת המושב ואנחנו נקיים פה דיון נוסף כדי לעקוב אחרי הדברים.

עדי קול: אנחנו נקיים דיון נוסף ונתעסק גם בנושא של השיטור והאבטחה וגם בנושא הזה, שבועיים לאחר תחילת המושב.

עדי קול: המושב לדעתי מתחיל ב-26 באוקטובר.

<יורם באומן: מאה אחוז.

<יורם באומן: מתוך ניסיון בעברי עם הגורם שקוראים לו הממונה על ההגבלים, חושב שברגע זה תפקידנו לעצור כל פעילות, עד שלא נקבל את חוות הדעת של הממונה – האם מותר לנו, כארגון שנקרא מינהלת הכדורגל, לעסוק בתהליך של ניסיון להוריד את מחירי הכרטיסים.

<יורם באומן: להגיד עשיתי את זה ואם עשיתי עבירה, אני לא רוצה לחזור עליה.

<יונתן צוויקל: לעניין הזה - - -

<דני צור: האם קיבלתם את הייעוץ המשפטי, משום שהחוק הוא ברור מאד - - -

עדי קול: סליחה רגע.

<יורם באומן: יושב פה נציג ממונה.

<יורם באומן: אתה מכיר מישהו יותר מתאים שייתן לך תשובה?

<יונתן צוויקל: לעניין הזה אני מבקש - - -

עדי קול: סליחה, אני מבקשת לעצור שוב.

עדי קול: אתם מדברים אחד עם השני.

עדי קול: קודם כל זה כמובן לא מונע מהקבוצות לעשות צעד חד צדדי, להגיד אנחנו מורידים את המחירים, בלי הדיאלוג של המינהלת.

עדי קול: אני מביאה אותם.

עדי קול: אתם נותנים להם תשובה – אתם בודקים ואף אחד אין לו מושג אם זה נכון או לא נכון, אם מותר או אסור.

עדי קול: השאלה היא האם אתה מצפה מהם לעצור עכשיו את כל הפעילויות שלהם?

<יונתן צוויקל: בעניין הזה, אני חייב להסביר נקודה בסיסית.

<יונתן צוויקל: לנו יש כרגע פער מידע ולכן אנחנו דורשים מידע.

<יונתן צוויקל: אני מזמין את המינהלת, אני מזמין את ההתאחדות לבוא איתנו בדברים, להציג בפנינו את הנתונים שנראים להם רלבנטיים, מעבר למה שאנחנו ביקשנו.

<יונתן צוויקל: אנחנו נשמח לקיים איתם דיאלוג פתוח בשביל לנסות לברר את העניין הזה, ונראה אם נוכל לראות איך מסדירים את זה הלאה.

עדי קול: כן, בבקשה.

עדי קול: אתה עדיין רוצה רשות דיבור?

<יורם באומן: כן.

<יורם באומן: לפי הבנה שלי ומתוך רצון טוב לעזור לאוהדים, אנחנו נמצאים תחת איום של עבירה.

<יורם באומן: של הגבל עסקי, ואם האוהדים לא מבינים מה זה – הגבל עסקי זה בית סוהר.

<רפאל קבסה: אתה עשית את הדיון הזה ללא ייעוץ משפטי מלכתחילה?

<יורם באומן: אני עשיתי את הדיון הזה ללא ייעוץ משפטי מלכתחילה.

<יורם באומן: יש פה יועץ משפטי.

<יורם באומן: על פי תפיסתי, אם אני מנסה להוריד מחירים – אני לא עובר הגבל עסקי.

<יורם באומן: אני לא מקבל רק תשובה, מאדון נציג הממונה על ההגבלים.

<יורם באומן: לפי תפיסת העולם שלי, כאשר אני פועל למען הורדת מחירים לצרכנים, אני חושב שאני בסדר.

עדי קול: יורם, הבנו את הדיון הזה.

עדי קול: אתם לא תקבלו ממנו תשובה ואנחנו נחכה לדיון נוסף כדי לשמוע מהם את התשובות.

עדי קול: שוב, זה לא מונע מהקבוצות לעשות צעדים באופן - - -

<אורן חסון: לא בטוח.

<אורן חסון: כי גם הסכם בין קבוצות, והרעיון הוא הסכמים בין הקבוצות.

<אורן חסון: השאלה היא אם תיאום בין קבוצות זה גם הגבל עסקי.

<קריאה: בדיוק, זה מה שדיברנו במשחקי החוץ.

עדי קול: בבקשה, אתם מדברים כולם ביחד.

עדי קול: תגובה של לשכת עורכי הדין, בנושא הזה.

<טל לביא: שמי עורך דין טל לביא, אני יושב ראש ועדת משפט ספורט.

<טל לביא: תמונה כללית, יש מעל 25 הצעות חוק בתחום הספורט ואנחנו שוקדים לכתוב נייר כחול לכל הצעה.

<טל לביא: אני אתן רק תמונה קצת יותר כללית.

<טל לביא: רוב החקיקה היא נגד בעלי הקבוצות.

<טל לביא: יושב פה בעל קבוצה ויש כללים למשחק הוגן ויש כל כך הרבה חוקים עכשיו שמגבילים את בעלי הקבוצה איך הם צריכים להתנהל, כך שהדעה שלנו, של הוועדה בסך הכל, שאנחנו קצת בחקיקת יתר.

<טל לביא: כי יש חוקים של פיפ"א, יש חוקים של אופ"א, יש חוקים של ההתאחדות לכדורגל, יש תקנון של ההתאחדות לכדורגל.

<טל לביא: מבחינת לשכת עורכי הדין, כמו שאנחנו רואים את זה, יש שתי הצעות חוק שספציפית למה שאת זימנת זה הצעת חוק הספורט, הקצאת כרטיסי נוער - - -

עדי קול: לא, אנחנו לא מדברים כרגע על הצעות החוק האלה.

<טל לביא: העמדה של ועדת משפט ספורט, שהיא עדיין לא - - -

עדי קול: אבל איך זה קשור?

עדי קול: אני שאלתי אותך אם אתה רוצה להגיב לנושא ההגבלים העסקיים.

עדי קול: אז תגיב לגבי זה.

<טל לביא: אני מכיר את זה מתחום הביטוח.

<טל לביא: חברות ביטוח לא יכולות לשבת באותו חדר לתאם פרמיות, אז זה מאד פשוט.

<טל לביא: יש פה ניסיון להורדת מחירים ויש הבדל בין תיאום מחירים.

<טל לביא: זה שני דברים וזה מה שרציתי להגיד בתחילה - - -

עדי קול: אוקיי, אז גם אתה לא אומר דבר מעבר למה שנאמר, ולכן אני מעבירה את השאלה - - -

<טל לביא: אני אומר מאד חד, אני חושב בראייה כללית, כלשכת עורכי הדין, יש ועדת משפט ספורט שמתעסקת בחקיקת ספורט.

עדי קול: ואתם חושבים שיש חקיקת יתר.

עדי קול: אף אחד פה לא דיבר על - - -

<טל לביא: שלא צריך להתערב במחירי קבוצות.

<טל לביא: לא צריך להתערב.

עדי קול: לא עלתה על השולחן אף הצעת חוק.

עדי קול: אני האחרונה שאגיד שצריך לטפל בזה בהצעת חוק.

<טל לביא: יש פה שתי הצעות חוק - - -

עדי קול: אני חתומה עליהן?

<טל לביא: לא.

עדי קול: נכון.

עדי קול: ועיסאווי פריג' חתום עליהן?

<טל לביא: אני לא נגד.

<טל לביא: אני בא לפה לקדם.

<טל לביא: אנחנו אוהבים ספורט.

<טל לביא: כולם פה אוהבים ספורט.

עדי קול: לא, אני פשוט עוצרת אותך כי אף אחד כאן לא דיבר על חקיקה.

עדי קול: דיברנו על ניסיון להוריד את מחירי הכרטיסים בהידברות עם בעלי הקבוצות.

<טל לביא: אז עמדת לשכת עורכי הדין, ועדת משפט ספורט, שתלך למועצה הארצית ותבוא כנייר כחול, זה שלטעמנו, כמו שלא צריך להתערב במחיר של הבימה ולא צריך להתערב במחירי כרטיסים של מדונה וכוחות השוק קובעים את זה, לעניין הזה הספציפי זו העמדה של הוועדה, שהולכת לאישור הפנימי בתוך הלשכה ותגיע לשולחן הזה.

<טל לביא: רק בתמונה כללית שתדעי גברתי, יש פה חקיקה - - -

עדי קול: די.

עדי קול: סיימת.

<טל לביא: יש פה הרבה מאד חוקים, שרובם כנגד בעלי הקבוצות.

עדי קול: הבנתי.

עדי קול: תקשיבו, הרבה מאד הצעות חוק קיימות בכלל בהרבה תחומים, הן לא מתקדמות וכרגע הן לא מתקדמות.

עדי קול: אין סיבה להתייחס אליהן.

עדי קול: אני מצטערת.

עדי קול: זה הצעות חוק שנמצאות ואף אחד לא התייחס אליהן ולא שם אותן על השולחן, חוץ ממך.

עדי קול: בבקשה.

<תום קובצ'י: שלום.

<תום קובצ'י: שמי תום קובצ'י, עמותת "אחים לסמל", קבוצת אוהדי מכבי תל אביב.

<תום קובצ'י: דבר ראשון, וזה עלה מכל החלק הזה של השולחן, אנחנו רוצים להתמקד כרגע בכרטיסים למשחקי החוץ.

<תום קובצ'י: בסופו של דבר לי, בתור אוהד מכבי תל אביב, יש את האפשרות לרכוש כרטיסים במחיר זול למשחקי הבית, קוראים לזה מנוי.

<תום קובצ'י: אני עושה מנוי למשחקי מכבי תל אביב, מנוי של 950 שקלים לדעתי, 55 שקלים למשחק במשך כל השנה.

<תום קובצ'י: הבעיה שלי היא בתוך אוהד שמגיע לאשדוד, לסכנין, לקריית שמונה, לחיפה, לטדי, שאני מגיע ואני עומד בפני שוקת שבורה.

<תום קובצ'י: אני עומד בפני מחירי כרטיסים של 80-90 שקלים לפני עמלות, כשהעמלות מגיעות גם ל-15 שקלים נוספים וזה מחיר של אוהד שמגיע, ואוהד מסור שמגיע לכל משחק, או שמגיע ל-80% ממשחקי החוץ, הוא צריך לשלם לדוגמא 100 שקלים למשחק, כולל העמלות ל-15 משחקי חוץ שהוא מגיע בשנה, זה עוד 1,500 שקלים בשנה, שזה מחיר כבד גם לבן אדם שעובד ומרוויח ומשתכר בצורה סבירה.

<תום קובצ'י: דבר נוסף, תגובה לעורך דין לביא וגם למר טביב הנכבד, שאמרו שזה לא הבימה או שאנחנו יכולים לבחור אם להגיע למשחק או לא.

<תום קובצ'י: אנחנו לא יכולים לבחור.

<תום קובצ'י: אם אני אלך להצגה בהבימה ואני לא אוהב את ההצגה, אני לא אלך שוב להבימה.

<תום קובצ'י: אם אני אלך להופעה של הדג נחש והם יהיו גרועים – אני לא אלך יותר להופעות של הדג נחש.

<תום קובצ'י: אם אני אלך למשחק של מכבי והם יפסידו, שבוע אחר כך אני אשים את אותה חולצה צהובה, את אותו צעיף צהוב ואלך שוב למשחק של מכבי.

<תום קובצ'י: כי מגיל 4, כשאבא שלי אמר לי שאנחנו בעד הצהובים, אני בעד הצהובים ואין לי ברירה.

<תום קובצ'י: לכן ההתייחסות שלנו - - -

<קריאה: יש לך ברירה.

<תום קובצ'י: ההתייחסות אלי כאל צרכן היא שגויה.

<תום קובצ'י: לא כולם כאלה.

<תום קובצ'י: אוהד שמגיע למשחק בית אחד בשנה – אני מקבל את זה שהוא ישלם למכבי 100 שקלים.

<תום קובצ'י: אוהד שמגיע לסמי עופר פעם אחת בשנה – שישלם 100 שקלים אם הוא אוהד חיפה, כי הוא יכול לעשות מנוי ב-660 שקלים, כמו שאמר מר באומן.

<תום קובצ'י: אבל אוהד מכבי תל אביב, ששילם מנוי ורוצה להגיע למשחקי החוץ כי זה חזק ממנו, כי ככה הוא גדל וכי הוא לא צרכן, הוא אוהד – כי זו אהבה שאין מה לעשות, שאני לא יכול להתמודד איתה.

<תום קובצ'י: אני לא יכול לבטל אותה.

<תום קובצ'י: אני לא יכול לקום בבוקר ולהחליט שאני לא הולך יותר למשחקים.

<תום קובצ'י: ניסיתי אגב פעם אחת, זה החזיק שבוע.

<תום קובצ'י: שבוע שלם.

<תום קובצ'י: אי אפשר.

<תום קובצ'י: אין מה לעשות.

<קריאה: פחות רומנטיקה, יותר טקטיקה.

<תום קובצ'י: לגבי ההצעה של ג'קי בן זקן, שאוהדי חוץ ישלמו יותר – אני מניח שאמרת בעצמך שזו הצעה שלא נשמעת הגיונית.

<תום קובצ'י: בסופו של דבר אין קורלציה בין איכות קבוצת הכדורגל לבין המעמד הסוציו אקונומי של האוהדים שלה.

<תום קובצ'י: בסופו של דבר אם המינהלת קובעת מחירים של 80 שקלים למשחק בין קבוצה קטנה וקבוצה גדולה, זה אומר שאני בתור אוהד מכבי תל אביב אשלם 80 שקלים לכל משחק, שרפאל בתור אוהד מכבי חיפה ישלם 80 שקלים לכל משחק, בניגוד לאוהדי מכבי נתניה, הפועל פתח תקווה, שישלמו 50 שקלים.

עדי קול: משפט אחרון.

<תום קובצ'י: משפט אחרון, אם אפשר שניים.

עדי קול: לא.

<תום קובצ'י: אוקיי, אחד.

<תום קובצ'י: אז חשוב לי שנצא מפה עם איזו שהיא נקודת מוצא פרקטית.

<תום קובצ'י: להגיד זו לא בעיה של אף אחד לגבי הסכומים שאנחנו משלמים – זה לא נכון.

<תום קובצ'י: זו בעיה של כולנו, כי בסופו של דבר יש לכולנו מטרה אחת משותפת – לראות יציעים מלאים, לראות כדורגל טוב ולהנות מהקבוצות שלנו.

<תום קובצ'י: לכן מאד מאד חשוב שנצא מפה עם איזו שהיא עמדה פרקטית, עם איזו שהיא החלטה פרקטית, או עם איזו שהיא החלטה לשיח.

<תום קובצ'י: כי להגיד שאוהדים ישלמו כמה שהם ישלמו – זה פשוט לא נכון, כי אנחנו לא צרכנים, אנחנו לא איזה שהוא כיס עמוק, אנחנו אוהדי כדורגל - - -

עדי קול: זה היה אחד המשפטים הארוכים ביותר שראיתי, ואני יודעת שהכנסת את שני המשפטים.

<אלי טביב: אני דואג לאוהדים של בית"ר ירושלים.

<אלי טביב: שהבעלים של מכבי חיפה ידאג לאוהדים של מכבי חיפה.

<תום קובצ'י: אתה לא דואג לאוהדים של בית"ר ירושלים, כי במשחקי חוץ הם ישלמו הרבה אם אתה תיקח מהם הרבה.

<תום קובצ'י: האוהדים שלך שילמו 90 שקלים בעכו, בגלל ההתנהגות שלך, מר טביב.

<אלי טביב: לא, אני חושב שאתה טועה.

עדי קול: סליחה, תודה רבה.

עדי קול: דן, בקצרה, יש לך שתי דקות בגלל שאיחרת.

<דן מימרון: סליחה על האיחור.

<דן מימרון: מר אלי טביב, אתה אומר שאתה דואג לאוהדים של בית"ר.

<דן מימרון: אתה תדאג לאוהדים של בית"ר אם תגיע לשיח עם בעלי קבוצות אחרות ותחליטו על איזה שהוא מחיר נמוך יותר, למרות שאולי כנראה - - -

<אלי טביב: אז אני יכול להגיד לך שאני ניהלתי שיחה עם המנכ"ל שלכם וסיכמנו על המחירים האלה, של 90 שקלים.

<אלי טביב: כשאנחנו נתארח בחיפה – 90 שקלים למבוגר ו-50 שקלים לנוער.

<אלי טביב: אז תפנה למנכ"ל שלך.

<אלי טביב: הוא הסכים לכך.

<דן מימרון: זה לא מקובל עלינו כרגע, אבל לפי מה שהבנו - - -

<אורי שפר: סליחה, זה לא יכול להיות.

<אורי שפר: 90 שקלים למבוגר, המינימום שצריך לקחת מנוער זה 45 שקלים.

<אורי שפר: אתה לא יכול - - -

<אלי טביב: התבלבלתי.

<אלי טביב: 90 שקלים ו-45 שקלים, סליחה.

<דן מימרון: אבל זה גם 90 שקלים לפני עמלות ועוד רגע נדבר על זה.

עדי קול: יש לך שתי דקות.

עדי קול: תתמקד.

<דן מימרון: אבל אנחנו כרגע עוצרים את זה בעקבות ההחלטה על ההגבלה.

<דן מימרון: מחירי כרטיסי נוער וסטודנטים, חיילים ואזרחים ותיקים – דיברו על זה פה.

<דן מימרון: בואו נאכוף את זה.

<דן מימרון: אוקיי, אז כרגע יש 50% שמקצים ל - - -

עדי קול: רגע, סליחה, אני אתן לך רשות דיבור בתנאי שאתה לא חוזר על דברים שכבר נאמרו, וזה כבר נאמר.

עדי קול: דיברנו לגבי מחירי כרטיסי נוער, סטודנט וחיילים, צריך לאכוף אותם ומההתאחדות נאמר שברגע שיהיו תלונות, יהיו פניות – תהיה אכיפה.

עדי קול: אז כאן אני צריכה לקרוא לכם, האוהדים, להתלונן, להגיש תלונה להתאחדות ולחכות שזה - - -

<דן מימרון: אבל זה בכוונה כזה מסובך.

<דן מימרון: למה לא לאכוף את זה בקנייה של הכרטיס?

<דן מימרון: היום כל בן אדם יכול לקנות כרטיס של ילד.

<דן מימרון: אני יכול להיכנס לאינטרנט ולקנות 50 כרטיסי ילדים, ואז לאן זה הולך?

<דן מימרון: לספסרים.

<דן מימרון: למה אין אכיפה באינטרנט?

<דן מימרון: אם אני חייל ואני רוצה לקנות כרטיס חייל – אני חייב להציג חוגר.

<דן מימרון: אני חייב להציג כרטיס סטודנט.

עדי קול: תהיה אכיפה אם הם יידעו שזה קורה.

<דן מימרון: אבל זה קורה.

<דן מימרון: כולם יודעים שזה קורה.

עדי קול: סליחה, אז תגיש תלונה רשמית.

עדי קול: אדוני, אני מצטערת.

עדי קול: אומרים לך תגיש תלונה רשמית ותיפתח חקירה ותהיה אכיפה - - -

<אמיר נבון: ספסרות זו עבירה פלילית, זו לא ההתאחדות צריכה לאכוף, עם כל הכבוד, יש גם משטרה.

עדי קול: דן, יש לך משהו להוסיף שלא נאמר עדיין?

עדי קול: אני מבינה שלא.

עדי קול: מישהו שלא קיבל רשות דיבור ורוצה לדבר?

<אסף ריבקין: צהריים טובים לכולם.

<אסף ריבקין: שמי אסף ריבקין, אני אוהד מכבי חיפה כבר כמה שנים טובות.

<אסף ריבקין: הגעתי בתור אוהד.

עדי קול: אם כבר אמרת כמה שנים טובות – אז כמה?

<אסף ריבקין: 25 שנה, משהו כזה.

<אסף ריבקין: דבר ראשון, נכון שזה לא קשור לדיון הזה, אמרת שיתקיים דיון נוסף בעניין השיטור - - -

עדי קול: אבטחה ושיטור, אז לא לדבר על זה.

<אסף ריבקין: אני חייב משהו קטן בעניין הספסרות.

<אסף ריבקין: זה הדבר הכי קל בעולם לאכיפה.

<אסף ריבקין: אפשר לשלוח, אני מניח שאפשר לשלוח מה שנקרא סמויים שירכשו כרטיסים מספסרים, לעצור את האנשים במקום.

<אסף ריבקין: זו תופעה בזויה, כבר שנים יש את זה.

<אסף ריבקין: אנחנו סובלים מזה.

<אסף ריבקין: הם קונים את הכרטיסים מה שנקרא "בערימות", ואחרי זה מוכרים את זה לכל מי שנואש להיכנס למשחק כזה או אחר.

<תומר שמואל: הסתייגות אחת שזה לא קל לאכיפה.

עדי קול: זה לא קל.

עדי קול: חברים, חברים - - -

<אסף ריבקין: אלה אותם ספסרים.

<אסף ריבקין: אני כבר מזהה אותם.

<אסף ריבקין: זה אותם פרצופים.

<תומר שמואל: אתה צודק במאה אחוז.

<תומר שמואל: מכבי תל אביב מפעילה, משלמת לשוטרים במיוחד, כשזה תפקיד של המשטרה, אנחנו לא צריכים לעשות את זה.

<תומר שמואל: זה עבירה פלילית, כמו שנאמר פה.

<תומר שמואל: אנחנו משלמים לשוטרים – תבואו ותתפסו את האנשים האלה, כי זה אותם אנשים, אין לי בכלל ויכוח אתכם.

<תומר שמואל: אבל זה לא קל לאכיפה כי הם מתוחכמים, מתפרנסים מהדברים האלה.

<תומר שמואל: אנחנו מנסים למנוע מאנשים לקנות כמויות גדולות של כרטיסים, בטח לא 50 כרטיסי חייל באינטרנט מראש, אבל הם לא מחזיקים את הכרטיסים עליהם.

<תומר שמואל: זה מאד לא פשוט להוכיח שבאמת יש פה ספסרות.

<תומר שמואל: המשטרה גם לא עוזרת לך והיא אומרת לך – אין עניין לציבור.

עדי קול: טוב, אמרנו שלא ניכנס לנושא הזה, כי זה לא המהות.

<אסף ריבקין: אני מקווה שיעסקו בנושא הזה בדיון שיתקיים, שיהיו פה אנשי משטרה.

<אסף ריבקין: מבחינת אוהדים, אני כמובן חוזר על המשפט שאין משחק בלי אוהדים.

עדי קול: אז אל.

עדי קול: שאלתי אם יש למישהו להגיד משהו שלא נאמר עדיין.

<אסף ריבקין: זה מה שאמרתי, העניין של הספסרות.

<אסף ריבקין: ואמרתי שוב, אין משחק בלי אוהדים.

<אסף ריבקין: זה מה שרציתי להגיד.

עדי קול: כן, בבקשה.

עדי קול: בבקשה לא דברים שכבר נאמרו, כי אנחנו רוצים להתקדם.

<אורי רייזר: אוקיי, אני אורי מעמותת האדומים.

<אורי רייזר: יש לי כמה דברים להגיד בקצרה.

<אורי רייזר: אני לא אחזור על מה שנאמר, אבל אמרו כאן אורן חסון ויורם באומן על ההחלטות שהתקבלו.

<אורי רייזר: ההחלטות התקבלו לא בעצה אחת עם האוהדים.

<אורי רייזר: הם הזמינו את האוהדים לדיון אחרי שההחלטות כבר התקבלו.

<אורי רייזר: וההחלטות שהתקבלו - לפני שהם שמעו בכלל את האוהדים – לא מקובלות על האוהדים.

<אורי רייזר: זה דבר ראשון.

<אורי רייזר: דבר שני, כרטיסי נוער.

<אורי רייזר: נאמר כאן להגיש תלונות.

<אורי רייזר: נראה לי קצת תלוש מהמציאות, כי מי שהולך לכדורגל שנים על גבי שנים, יודע שאין כרטיסי נוער בקופות.

<אורי רייזר: אם תבקשו ואם מישהו כאן ירים את הדגל הזה ויגיש תלונות – יהיו אינסוף תלונות כי אין כרטיסי נוער.

<אורי רייזר: זה לא קיים.

<אורי רייזר: אין.

<אורי רייזר: מי שהולך לא יכול להשיג.

<קריאה: זה לא נכון מה שאתה אומר.

<אורי רייזר: זה כן נכון.

עדי קול: אדוני, אני מבקשת, אתה אומר אין מה להגיש תלונות, יהיו הרבה תלונות – אז שיהיו המון תלונות ואז יהיה פתרון.

עדי קול: אני לא מבינה למה אתם לא מתלוננים.

עדי קול: זה מה שאני קוראת לכם:

עדי קול: תגישו תלונה להתאחדות על העדר כרטיסי נוער.

<אורי רייזר: ועוד דבר אחרון שאני רוצה להגיד, אני לא יודע אם זה נאמר או לא כי טיפ טיפה איחרתי, אני מתנצל.

<אורי רייזר: המתווה שנקבע על ידי המינהלת – לא מקובל על האוהדים והאוהדים יפעלו נגד המתווה הזה וכל עוד הוא יישאר בכל מיני טענות שמחכים להסברים מההגבלים העסקיים, לנו זה לא משנה.

<אורי רייזר: אנחנו עומדים על שלנו.

<אורי רייזר: אנחנו לא מקבלים את המתווה הזה ואנחנו פשוט נחרים את המשחקים.

<אורי רייזר: אנחנו לא נגיע למשחקים.

<אורי רייזר: זה הכל.

<אורי רייזר: תודה רבה.

עדי קול: עוד מישהו לפני שאנחנו מסכמים?

<דני צור: כן, אני מהפועל קטמון.

<דני צור: כמוך, אני גם כן בעל הקבוצה, אחד מכ-330.

<דני צור: אני רוצה להגיד משהו על מחירי המינימום של 50 שקלים.

<דני צור: על פי תקנון ההתאחדות, כמו שנקבע בשנת 2012 – בגלל המחיר הזה אין מחיר נוער וזה לא יעלה על הדעת.

<דני צור: אם באים עם משפחה וישלמו 200 שקלים כדי להיכנס, זה לא יעלה על הדעת.

<דני צור: וזה גם כן סוג של עניין לממונה על ההגבלים.

<קריאה: זה לא מחיר מינימום.

<דני צור: בתקנון שלכם אם המחיר הוא 50 שקלים - - -

<קריאה: אין חובה לעשות נוער-חייל.

<קריאה: אתה לא אומר את זה נכון.

<דני צור: בשנה שעברה, במשחק של הקבוצה של מר שיימן, הוא לא רצה למכור בשביל הנוער.

<דני צור: אמרנו לו – אם אין אנחנו לא נכנסים ואז הוא נכנע.

<דני צור: יש עוד נקודה אחת שלא עלתה פה ואני מציע לכולם לחשוב על זה: המחירים לנשים.

<דני צור: על פי החוק ועל פי הפסיקה, אין לקבוע מחיר בשונה לנשים באותה קטגוריה.

<דני צור: זאת אומרת – בוגר ובוגרת – זה אותו מחיר.

<דני צור: אם מישהו עושה משהו שהוא שונה – הוא נחשף ל - - -

<אלי טביב: למה?

<אלי טביב: אם אני רוצה להכניס - - -

<דני צור: מר טביב, יש - - -

עדי קול: דני, אני עוצרת אותך כי גם היועצת המשפטית אומרת שזה לא נכון וגם בעלים של קבוצות.

<דני צור: יש פסק דין של בית המשפט העליון לגבי בעל מועדון לילה - - -

<ורד קירו-זילברמן: בסדר, זה נבחן לגבי מועדונים ולגבי משהו מאד ספציפי.

<ורד קירו-זילברמן: זה לא נבחן לגבי כרטיסי כדורגל - - -

<דני צור: לא, לא - - -

עדי קול: אני עוצרת אותך.

<מרדכי ברונשטיין: סליחה, אתה אומר פה דברים לא מדויקים משפטים.

עדי קול: נכון, היועצת המשפטית אמרה שזה לא מדויק.

<מרדכי ברונשטיין: אבל הוגשה תביעה ייצוגית בעניין הזה, היא אמנם נמחקה בסוף בהסכמה, אבל יש פה טענות משפטיות כבדות משקל.

<מרדכי ברונשטיין: כיום חוק איסור אפליה במקומות ציבוריים לא מכסה את עניין הכדורגל, ויש פה קבוצה לחשיפה שמקלה על נשים, יש פה חשיפה לקבוצה כזאת, וזה דבר שצריך לתת עליו את הדעת, כי המינהלת בדעה שכן צריך לאפשר הוזלת מחירים לנשים.

עדי קול: אני חושבת שנשים צריכות להיכנס חינם, כמו שהיה בזמנו בבית"ר.

עדי קול: זה נראה לי הגיוני.

<אלי טביב: נכון.

עדי קול: אתם לא רוצים שנבוא?

עדי קול: טוב, אני עוצרת כאן את הדיון ואני רוצה לסכם.

עדי קול: קודם כל אני מתנצלת בפני האוהד שביקש, שאמר שנצא מפה עם תוצאה פרקטית.

עדי קול: אנחנו לא נצא מפה עם תוצאה פרקטית קודם כל, כי הגורמים המשמעותיים לדיאלוג הזה זה בעלי הקבוצות שלא נמצאים כאן ברובם.

<תום קובצ'י: גם ההחלטה לקיים דיאלוג זו החלטה פרקטית.

עדי קול: זאת ההחלטה שלי.

עדי קול: עכשיו אני מסכמת ודי.

עדי קול: אז קודם כל דבר ראשון שאני רוצה, אני רוצה לבקש, לבקש ואפילו לדרוש את שיתוף האוהדים בתוך התהליך הזה.

עדי קול: לא הלכתי למשחק כדורגל ופגשתי שלושה אוהדים ושאלתי אותם מה הם חושבים והם אמרו לי שזה בסדר, זה לא נקרא שיתוף ציבור אמיתי.

עדי קול: יש פה כמה קבוצות בולטות - - -

<קריאה: זה התקיים ויתקיים.

<קריאה: רק לצערנו חלק גדול לא הגיע.

<קריאה: חלק הגיע, אבל חלק החרים את אותה ישיבה ולא הסכים להגיע לאותה ישיבה.

<תום קובצ'י: הזמנתם יום לפני.

<רפאל קבסה: כשמודיעים 48 שעות או 24 שעות לפני זה קצת קשה לאנשים שעובדים במשרה מלאה להגיע.

<רפאל קבסה: והדיון הזה נקבע שבוע מראש ובגלל זה יכולנו לקחת יום חופש ולהגיע לפה.

עדי קול: חברים, חברים, בבקשה.

עדי קול: אני מבקשת מכם, אני באמצע הסיכום שלי ואתם מנהלים דיאלוג אחד עם השני.

עדי קול: זה דיאלוג, דרך אגב.

עדי קול: אם תהית מה זה דיאלוג, זה דיאלוג, מה שאתם עושים תוך כדי שאני מדברת, וזה אני חושבת שצריך להיות כל הזמן עם האוהדים.

<קריאה: מטרות הישיבה הושגו.

עדי קול: כן.

עדי קול: אז קודם כל אני קוראת לכם ודורשת גם מבעלי הקבוצות וגם מהמינהלת לשתף את האוהדים ולקיים דיאלוג רצוף איתם.

עדי קול: דבר שני, אנחנו נקיים דיון המשך בנושא שיטור, אבטחה, ספסרות בוועדה, ברגע שהמושב יחזור והכנסת תתכנס.

עדי קול: אני לא יודעת אם אתם יודעים, אנחנו כינסנו פה דיון חירום בפגרה.

עדי קול: אתם רואים שהכנסת לא עובדת היום, זה היה חשוב לנו לעשות את זה מהר ולעשות את זה למרות שלא נמצאים פה האנשים.

עדי קול: אני פונה לבעלי הקבוצות ואני באמת מעומק ליבי מבקשת שתעשו את הצעד הזה ותורידו את המחירים.

עדי קול: אני חושבת שהמחירים שנקבעו, שהוסכמו על ידיכם בסך 90 שקלים או 80 שקלים הם לא הוגנים, הם לא הולמים, הם בעיני לא שפויים גם, כשמדובר במשפחה וביותר מאדם אחד, ואני מבקשת מכם ללכת בעקבות מכבי נתניה ולעשות את הצעד החד צדדי הזה של הורדת המחירים.

עדי קול: תורידו את המחירים אצלכם, זה יוריד את המחירים גם בקבוצות אחרות, יבואו אחריכם אנשים נוספים וזאת תהיה הדרך.

עדי קול: אנחנו נעשה ישיבת מעקב שתהיה באמצע נובמבר.

עדי קול: אני חושבת שזה מספיק זמן עבור הרשות להגבלים עסקיים לבדוק את הנושא ולתת תשובה מדויקת ואמיתית ואני רוצה לשמוע את התשובה הזאת.

עדי קול: אני גם אפנה באופן אישי מטעמי לממונה, לבקש ממנו לזרז את התהליכים ולתת את התשובה ולהגיש את התשובה גם אלינו.

עדי קול: אני מתנצלת שלא הגענו פה לתוצאה שרציתם.

עדי קול: רציתם לצאת עם החלטה של מחיר מסוים.

עדי קול: זה ייקח יותר זמן, זה יותר מורכב ממה שאתם חושבים, אבל אני מקווה שלפחות הצלחנו לעשות את הסיפתח לשיחה הזאת, לדיאלוג הזה.

עדי קול: אלי, אני אומרת את זה לך, אני מקווה ששמעת אותם.

<אלי טביב: כן, הקשבתי.

עדי קול: הקשבת ושמעת.

עדי קול: האוהדים אומרים ואני מצטרפת לאמירה שלהם – המחירים עדיין גבוהים לנו מדי.

עדי קול: אנחנו רוצים לבוא לכדורגל, אנחנו רוצים להיות שם.

עדי קול: זה עדיין גבוה לנו מדי.

עדי קול: אז אני מבקשת גם לשקול את האפשרויות לגבי משחקי החוץ.

עדי קול: תודה רבה לכולם, אנחנו נתכנס פה שוב.