ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 19, פרוטוקול מספר 297, 2014-07-30 09:00

חיים כץ: בוקר טוב.

חיים כץ: היום יום רביעי בשבוע, ג' באב, 30 ביולי 2014, ואני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העבודה והרווחה והבריאות.

חיים כץ: אנחנו פותחים אותה כאן ברח' הרפואה 1 באשדוד ואנחנו יכולים לפתוח אותה באשדוד מפני שיש לנו את כיפת ברזל שבאה מאשדוד, או חלק ממנה, במפעל אלתא שנותן לנו את היכולת לשבת פה, ומד"א לא עסוקה בפינוי אזרחים שהיו נפגעים מכל הטילים האלה שהכיפה מיירטת.

חיים כץ: רק שתדעו, הכיפה מיירטת רק כשהטיל נופל על בית.

חיים כץ: כשטיל משוגר יוצא אנחנו רואים בטווח של 3 מטרים איפה הוא נופל, אז מחליטים אם מיירטים אותו או לא מיירטים אותו.

חיים כץ: אז אנחנו יכולים להודות לאנשי כיפת ברזל.

חיים כץ: יחד עם זה ועדת העבודה והרווחה שבאה לפה היא, אני לא רוצה להגיד, תומכים מאוד במד"א, אבל תומכים מאוד במד"א.

חיים כץ: היו כל מיני אירועים בעבר שהיינו צריכים להפעיל את כוחותינו והיום אנחנו באים לפה בתקופה של מלחמה, לא של מבצע, תקופה של מלחמה וימים שאנחנו קוברים את מתינו, ועצם זה שאנחנו יכולים לעשות את זה פה באשדוד, במתקן של מד"א וכל המובילים, כל צמרת מד"א יכולה לשבת פה, זה אומר שבכל זאת עם ישראל מנתב את חייו בצורה מסודרת ואנחנו סומכים - - - אני בא מראיון עכשיו, אמרו לי 'מה יש לך להגיד על המלחמה?

חיים כץ: ' אמרתי, 'אני לכל אורך המבצע אף פעם לא באתי לטלוויזיה לדבר על המלחמה'.

חיים כץ: יש המון פרשנים, גם חברי כנסת, שמדברים על המלחמה.

חיים כץ: אני מרגיש את עצמי חופשי לדבר, כי אנחנו פה בכל זאת לא בכנסת, זו ישיבת כנסת, מסודרת, פורמלית, אבל אנחנו לא בירושלים.

חיים כץ: אני מרגיש שהקבינט רוצה את טובת מדינת ישראל ויש לו הרבה יותר נתונים מאשר כל חבר כנסת אחר והוא מקבל החלטות מושכלות.

חיים כץ: פה אנחנו באנו ורצינו לדעת ולקבל נתונים מאלי בין או מכל אחד אחר שיוכל לתת לנו נתונים על פעילות מד"א, מה היא עשתה במלחמה הזאת.

חיים כץ: אני מבין שהמלחמה היא יותר שם, בעזה, ומד"א לא נכנסים לשם, או שאני טועה?

חיים כץ: פינויים של אנשים שנפגעו פגיעות חרדה, יכול להיות שפגיעות חרדה לעיתים מתבטאות אחר כך הרבה יותר קשה מפגיעות גפיים.

חיים כץ: אז לפני שאני אעביר אליך, אלי, אם יש מישהו מחברי הכנסת שרוצה להגיד משהו, בבקשה.

יעקב ליצמן: תודה, אדוני היושב ראש.

חיים כץ: חבר הכנסת ליצמן, שר הבריאות לשעבר.

חיים כץ: עכשיו תגיד לי סגן שר.

חיים כץ: זה הריטואל, אני אגיד שר, הוא יגיד סגן שר, אבל זה בסדר.

יעקב ליצמן: עובדה שהמשכורת לסגן שר.

חיים כץ: אני אעשה לך השלמה.

חיים כץ: אתה ראוי, היית ראוי.

יעקב ליצמן: אדוני היושב ראש, אני מודה לך על הישיבה כאן פעמיים, אל"ף, באנו לאשדוד שצריך הזדהות, בדרך כלל רוצים עם אשקלון, אני לא יכול להגיד נגד אשקלון ונגד באר שבע, הייתי גם שם, אשדוד סבלה לא פחות מאחרים, אז טוב שיש ישיבת ועדת כנסת, ועדת הבריאות, הרווחה והעבודה של הכנסת.

יעקב ליצמן: בי"ת, בנושא מד"א.

יעקב ליצמן: מד"א הוא סמל - - - ואני חושב שאנחנו באנו לראות איך זה עובד, איך עושים הצלת חיים.

יעקב ליצמן: כי אם מצילים נפש אחת בישראל מצילים עולם ומלואו, אז הם מצילים כל יום נפשות אז הם בטח מצילים, אבל יש דבר אחד, דיברתי עם אלי לפני שהתחלת את הישיבה, כמה עולה כסף לכל יום.

יעקב ליצמן: הוא אמר 2 מיליון שקל ביום, זה מה שהוא אמר לי והוא בטח ירחיב על כך, אז אנחנו צריכים לראות שכאשר הממשלה, שאני מניח תשלם פיצויים לבתי חולים, לאשקלון, לבאר שבע, סורוקה - - -

חיים כץ: אתה מדבר על 2 מיליון שקל ליום מעבר ליום תפעול רגיל של מד"א.

יעקב ליצמן: כן, ברור.

יעקב ליצמן: עכשיו שכל בתי החולים יקבלו פיצויים אנחנו צריכים לראות שגם מד"א ייכנס בתוכו, כמו כל בית חולים.

יעקב ליצמן: אני מניח שזה יגיע לוועדת הכספים, אני לא יודע לאן זה יבוא, אין לי מושג, אבל - - -

חיים כץ: אתה מסתדר טוב בוועדת כספים.

יעקב ליצמן: אז קודם כל אני מברך אותך על זה ונשמח, כל חברי הוועדה, לשמוע באמת מה עוד צריך וצריך לשבח אותם על מה שעשו עד היום ושימשיכו.

חיים כץ: מאה אחוז, תודה רבה.

אילן גילאון: אני גם קצת פה מארח.

אילן גילאון: סך הכול אשדוד, כל מה שיש באשדוד זה הכי טוב, גם מד"א.

אילן גילאון: כל השירותים באשדוד הם יותר טובים מכל מקום אחר בארץ, שתדע, ואני קצת מרגיש - - -

חיים כץ: הם האנשים שלו.

אילן גילאון: זאת עיר על הראש ולכן היא הכי מטריפה.

אילן גילאון: הכול פה הפוך, דרך אגב.

אילן גילאון: פה הממסד הקולט היה ממסד צפון אפריקאי שקלט את האשכנזים, הצפון חלש, הדרום חזק.

אילן גילאון: אגב, תופעה כזו לא קיימת, רק בצפון קוריאה ובדרום קוריאה, אין מקום כזה בעולם.

אילן גילאון: אבל את מד"א פה אני מכיר במיוחד, כי כל הילדים שלי, כל התפרים שלהם, וכל פעם שהם שתו מדליקל במנגל, אנחנו תמיד הגענו לכאן, עוד כשזה היה בזלמן ארן ועוד לפני זה.

אילן גילאון: לכן בוודאי ובוודאי שיש גם כבוד ואהבה למקום ובטח למגן דוד, אתם יודעים את זה.

אילן גילאון: גם בגלל מגן דוד, מה שסיפרתי על הנכדים, גם בגלל השקפה, תמיד אומרים לי 'מה אתה רוצה ממגן דוד אדום?' אז אני אומר, 'שהוא יהיה עוד יותר אדום'.

אילן גילאון: אבל הבעיה המרכזית, אני מניח, זה שצריך לעגן את הדבר הזה, לא באופן שכל פעם שיש להם בעיה ומשבר הם צריכים לרוץ בהול, ואנחנו באמת, הוועדה תמיד, אני חושב, אלי, נכון?

אילן גילאון: היינו קולגיאליים ונמשיך להיות קולגיאלים.

אילן גילאון: כל עוד אנחנו שם - - -

חיים כץ: אתה מדבר בצנעה.

יעקב ליצמן: מה זה המילה קולגיאלי?

אילן גילאון: חברי כזה.

אילן גילאון: כמו פייסבוק אבל הפוך.

יעקב ליצמן: יש מילה בעברית.

אילן גילאון: פייסבוק.

יעקב ליצמן: מה זה פייסבוק?

אילן גילאון: חברי.

אילן גילאון: זו המילה בעברית, לא?

יעקב ליצמן: פייסבוק זה לא פייס ולא בוק.

אילן גילאון: ולכן ברוכים הבאים.

אילן גילאון: אני מאוד מתרגש מהפגישה הזאת.

אילן גילאון: כל הלילה לא ישנתי, גם מההתרגשות של הפגישה וגם מהפחד שכשאתה גר חמש דקות מפה אתה תמיד מאחר לפגישה, אז הגענו בזמן.

אילן גילאון: ובאמת רק תודות.

אילן גילאון: אני גם ראיתי את כב"א אמבולנס שם, זה פשוט מדהים הדבר הזה.

אילן גילאון: אפשר לעשות בו גם תחנת שידור וגם הצלת אנשים, זה פנטסטי.

אילן גילאון: זהו.

חיים כץ: רינה, בבקשה.

רינה פרנקל: קודם כל תודה רבה, חיים, על היוזמה שלך לקיים כאן דיון של ועדת העבודה, הרווחה והבריאות ותודה לאנשי מד"א שמארחים אותנו כאן באשדוד.

רינה פרנקל: אני כתושבת הצפון יודעת כמה קשה כשיורים עליכם כאן טילים ואני מחזקת את כל תושבי הדרום ואת תושבי אשדוד שגם חטפו לא מעט וחשוב לנו כאן

רינה פרנקל: בזמנים הקשים האלה להיות כאן, ותודה רבה למד"א על העבודה הנפלאה שאתם עושים כאן למען התושבים.

חיים כץ: אוקיי, יש פה אנשים שאני לא יודע אם כולם יודעים איך הכנסת עובדת, אז אני אתן לאלי בין לתת סקירה, אם מישהו ירצה מאלה שיושבים שם בצד, זאת אומרת הנוכחים בישיבה, ירצה להגיד משהו, יקבל רשות דיבור, יגיד את מה שיש לו להגיד.

חיים כץ: אם אלי יגיד דברים מעניינים, אני בטוח שלדברים של אלי לא יתפרצו, אבל אם מישהו ירצה להגיד משהו שירים את ידו ויקבל רשות דיבור ואנחנו ניתן לאנשים להתבטא.

חיים כץ: אדוני, בבקשה.

<אלי בין: אדוני היושב ראש, אני מודה לך מקרב לב על ההחלטה קודם כל להתארח פה ולהזדהות עם תושבי הדרום בימים קשים, אני מודה לחברי הוועדה, לכל חברי הכנסת שהם באמת, כפי שאמר חבר הכנסת גילאון, חברים אמיתיים.

<אלי בין: הוועדה בראשותך, אדוני, עשתה צעדים גדולים למען ביסוס מגן דוד אדום, ואם הצעדים שאתה, כיושב ראש הוועדה, לא היית מוביל אותם בדרך שהובלת אותם, לא היית מביא אותנו לאן שהבאת אותנו בחודשים האחרונים, את הארגון, ליציבות מבחינה כלכלית, אנחנו היום לא היינו יכולים לעמוד באתגרים שמוצבים בפנינו.

<אלי בין: היינו מודאגים שנים רבות מההתנהלות הפחות טובה של פקידות כזאת או אחרת שלא הכירו בצרכים האמיתיים ובאתגרים שעומדים בפני מגן דוד אדום, ואתה הובלת, יחד עם חבר הכנסת ליצמן, יחד עם הנשיא הנכנס, שהיה חבר כנסת, יחד עם חבר הכנסת אילן גילאון ועם עוד חברי ועדה - - -

חיים כץ: אתה מבין שפה כולם תמכו בנשיא הנכנס?

<אלי בין: אני לא נכנס לפוליטיקה.

חיים כץ: כולם יצאו פה בהצהרה גלויה - - -

אילן גילאון: מה, נשיא שמאלני.

חיים כץ: הוא נשיא של העם.

<אלי בין: אז, אדוני, אני אומר לך שבלי התמיכה שלכם וללא זה שאתם הובלתם את הצעדים האלה, ספק אם היינו יכולים באמת להתייצב מוכנים עם כל האמצעים שיש למגן דוד אדום ועם היכולת באמת המבצעית היוצאת מן הכלל.

<אלי בין: מגן דוד אדום החל מימי ההסלמה פרוס עם כל הכלים שלו באיוש מלא, החל מדן בצפון ועד אילת בדרום.

<אלי בין: כל עובדי מגן דוד אדום, כל מתנדבי מגן דוד אדום, מגויסים למשימה 24 שעות ביממה, וההחלטה הזאת נפלה בעקבות ולאחר התייעצויות, ישיבות והערכות מצב ומודיעין שמתקבל מדי יום מול האירועים.

<אלי בין: ככלל, אדוני, מגן דוד אדום מבצע הערכות מצב יומיות עם כלל גורמי החירום, מקבל את המידעים בזמן אמת, את המודיעין המתאים על ירי צפוי, על אירועים ביטחוניים כאלה ואחרים שעלולים להתרחש במדינה ועל פי זה אנחנו מעלים או מורידים או מתאימים את רמת הכוננות במדינת ישראל.

<אלי בין: אנחנו יושבים מדי יום עם אלוף הפיקוד, מדי יום אנחנו עושים הערכות מצב בתוך הארגון שלנו, אנחנו מתאימים את האמצעים ואת הכלים בהתאם לאתגרים.

<אלי בין: יש פה רופאים מארצות הברית ומאנגליה, ומתרגמים להם תוך כדי השיחה ואנחנו למעשה מתאימים את מצב הכוננות כל יום וכל שעה בהתאם למודיעין שאנחנו מקבלים.

<אלי בין: אנחנו נציג ברשותך, אדוני, את כלל ההיערכות של מגן דוד אדום.

<אלי בין: אנחנו ניגע בנקודות שאנחנו חושבים שהן מרכזיות - - -

חיים כץ: בין השאר אני רוצה שתגיד לי למה יש לך 2 מיליון שקל ליום עלויות יותר.

<אלי בין: אני אסביר לך.

חיים כץ: אם אנחנו רוצים שזה יהיה כבר פרודוקטיבי ולא נצטרך לוועדה בדרישות שלכם, וכמו שאמר חברי, על אמת חברי, ליצמן, שכשיבואו ויחלקו את מה שצריך לתגמל, את כל הגופים ואת כל המפעלים ואת כל האנשים בעקבות המלחמה הזאת, אז שנדע.

יעקב ליצמן: אני מבין אדוני שבוועדת הכספים אולי ביום ראשון זה יהיה.

יעקב ליצמן: הולכים לדון עוד מעט על פיצויים, אני לא יודע - - -

חיים כץ: זה מוקדם קצת.

יעקב ליצמן: זה בדיוק מה ש - - -

חיים כץ: צריך מקדמות, אבל זה עוד מוקדם - - -

יעקב ליצמן: המקדמות לא מוקדמות.

אילן גילאון: זה מוקדם, בגלל זה קוראים להן מקדמות.

<אלי בין: אני אסביר את זה, אדוני, אבל אני רוצה להגיד לך שנמצאים פה מנהל המחוז של מגן דוד אדום בדרום, יהודה שושן, ומנהל המרחב, נמצאת פה הגב' כהן שמלווה אותנו ואת מגן דוד שנים רבות ותומכת כמובן ומסייעת גם בזמן הלחימה הזאת, נמצא גם מנהל אג"מ, ראשי אגפים ואגודות הידידים של מגן דוד אדום שנמצאים פה עכשיו בישראל לאות סולידריות ותמיכה, גם במגן דוד אדום וגם במדינת ישראל.

<אלי בין: אנחנו נציג ברשותך את הנקודות העיקריות שאנחנו פעלנו ועשינו, החל מרגע ההסלמה.

<אלי בין: למעשה אנחנו קיבלנו את ההתראה מספר ימים לפני כן, אנחנו קיבלנו את ההתראה הזאת בעקבות מבצע 'שובו אחים' שהחל להתגלגל ומאוחר יותר רצח הנער הערבי מוסלמי שנרצח בירושלים.

<אלי בין: ההתפתחויות האלה גרמו לכך שקיבלנו תמונת מודיעין כזאת או אחרת בשלב מסוים, העלינו את רמת הכוננות, כמובן לאחר התייעצויות עם אלוף פיקוד העורף והגורמים הנוספים במשטרת ישראל.

<אלי בין: ככלל אנחנו יושבים גם עם השר לביטחון פנים לפחות פעמיים בשבוע ואנחנו משתתפים מדי יום בשיחות ועידה ובעדכונים הדדיים מול משטרת ישראל ומול המחוזות וכמובן מול האגף לשעת חירום במשרד הבריאות.

<אלי בין: כמו כן עם אלוף פיקוד העורף מדי יום, מדי שעות אנחנו גם מתעדכנים, לבעלי התפקידים המרכזיים בארגון יש טלפון סודי אדום, שאנחנו יודעים להעביר ולהחליף מידע בזמן אמת כשאנחנו צריכים לקבל מידע מסוים, ואנחנו מעודכנים ומעדכנים כמובן גם את הצוותים שלנו, מכינים אותם למצבים מיוחדים.

<אלי בין: אנחנו למעשה הצטיידנו במגן דוד אדום מבעוד מועד.

<אלי בין: הדברים האלה לא קורים כמובן מאליו, הדברים האלה קרו בזכות דבר אחד, שיש לנו אגודות ידידים בעולם שתורמות לנו קרוב ל-30 מיליון דולר בשנה.

<אלי בין: 30 מיליון דולר, אדוני היושב ראש.

<אלי בין: היהודים בעולם מכניסים למדינת ישראל 30 מיליון דולר.

<אלי בין: בלעדיהם מגן דוד אדום לא יכול להתקיים, לצערנו הרב.

<אלי בין: במגן דוד אדום אין תקציב לשעת חירום.

<אלי בין: אין לו תקציב שצבעה אותו המדינה, היא צבעה אותו עכשיו בצורה חד פעמית רק לשגרת החירום ולא לשעת חירום ולא למלחמה, לא - - -

חיים כץ: לאיזה גופים במשק הישראלי יש תקציב?

<אלי בין: לכל גוף במדינת ישראל יש - - -

חיים כץ: בבתי החולים יש תקציב לשעת חירום?

<אלי בין: בבתי החולים אני לא יודע להגיד לך, אבל אני יודע להגיד לך - - -

חיים כץ: מה יש, רבנו?

יעקב ליצמן: יש תקציב לכל בתי החולים, כי בתי החולים הממשלתיים כפופים לממשלה והוא מכסה אוטומטית - - -

חיים כץ: הוא לא מכסה אוטומטית.

חיים כץ: אם הוא היה מכסה אוטומטית הוא לא היה בגירעון של מיליארד שקל.

חיים כץ: אתה מדבר כאילו הוא מכסה אוטומטית אז אין גירעון.

חיים כץ: הוא גם לא מכסה אוטומטית את העלייה בתוחלת החיים, הוא לא מכסה אוטומטית את הגידול באוכלוסייה.

חיים כץ: פה נוצר גירעון של 2.6% כל שנה.

<אלי בין: אדוני היושב ראש, כיוון שאני מכיר את הכללים אצלך בוועדה ואני לא נכנס לדבריך בחיים - - -

חיים כץ: פה אתה בבית, אתה יכול להרביץ לי.

<אלי בין: לא, אחר כך זה יעלה לי הרבה יותר יקר.

<אלי בין: אני לא לוקח סיכונים, אז אני יכול להגיד לך שמגן דוד אדום לא דומה לבתי החולים.

<אלי בין: את מגן דוד אדום אתה צריך להשוות לכב"א, את מגן דוד אדום אתה צריך להשוות למשטרת ישראל ואת מגן דוד אדום אתה צריך להשוות לגוף חירום.

<אלי בין: אלה שלושה גופים שנקבעו בחוק, מגן דוד אדום נקבע בחוק כגוף שהוא מציל חיים, הוא הגוף שממונה, מטפל באזרחים, לתת סיוע לצה"ל, ככה ההגדרה שלו בחוק, אדוני.

<אלי בין: החוק גם מטיל עליו לעבור גם בשעת חירום, בשעת מלחמה, ולסייע לפצועים.

<אלי בין: זה החוק, אדוני, ולכן אתה לא יכול להשוות אותו לבתי החולים.

<אלי בין: בתי החולים הם גוף ממשלתי, הם גוף שנתמך ממשלתית, התקציב שלהם בא מהממשלה, חלקו לפחות, גם, אבל מגן דוד אדום לא מקבל כספים מהממשלה, הממשלה קונה שירותים ממגן דוד אדום.

<אלי בין: לצורך העניין אם מאבטחים את נשיא המדינה עם פרמדיק שהוא צמוד אליו 24 שעות, או לראש הממשלה, המדינה - - -

חיים כץ: הבנו, עכשיו מה עשינו במלחמה הזו?

<אלי בין: בבקשה.

<אלי בין: גיל, מנהל אגף המבצעים, יציג את זה.

<גיל מושקוביץ: את השתלשלות האירועים כולנו מכירים.

<גיל מושקוביץ: ב-2 ביולי החל מבצע 'צוק איתן', בהתאם מוכרז גם מצב מיוחד בעורף בטווח ה-40 קילומטר.

<גיל מושקוביץ: את השתלשלות המבצע עצמו כולנו מכירים, מבחינת אירועים בעורף מעל 2,500 שיגורי טילים - - -

חיים כץ: כמה יירוטים?

<גיל מושקוביץ: אני לא נכנס לזה.

<אלי בין: אנחנו יודעים כמה יירוטים - - -

חיים כץ: לא, היה מפורסם, סדר גודל של 500 יירוטים.

<קריאה: 560 יירוטים.

חיים כץ: תחשבו, 560 יירוטים, בואו נגיד שחלק מהטילים היו פוגעים באותו מקום, בואו נגיד 450 פגיעות ישירות, 450 פגיעות ישירות בבתים, תחשבו מה קורה, האנדרלמוסיה, הפאניקה, הפחד, ועוד אמרו לי בזמנו 'תשמע, זה לא כלכלי', כיפת ברזל לא כלכלית, אמרתי 'למה לא כלכלית?' אמרו לי 'כל טיל עולה 50,000 דולר והטילים שהם משגרים זה 1,000 דולר'.

חיים כץ: עכשיו באים פקידי האוצר, חלק ניכר, ואומרים לי 'וואלה, חיים, כמה צדקת.

חיים כץ: איך היינו מתרגמים את ההפסדים האלה?', 560 יירוטים.

<אלי בין: אגב, במוקד המבצעי שלנו, אדוני - - -

חיים כץ: אז מד"א הייתה עובדת.

<אלי בין: אני אגיד לך, אי אפשר להשוות את כמות הפצועים, את כמות הנסיעות המבצעיות שקרו במבצע 'עמוד ענן', 'עופרת יצוקה' ומלחמת לבנון השנייה למבצע 'צוק איתן'.

<אלי בין: אי אפשר להשוות את זה.

חיים כץ: בלי שום פרופורציה יותר נמוך?

<אלי בין: לגמרי.

<אלי בין: ב-90%, אפילו יותר.

<אלי בין: 90% פחות.

<אלי בין: אפילו - - -

חיים כץ: ובחיים, אתה יודע, בן אדם מתנהל, הוא חי, הוא אומר 'אני סומך'.

<אלי בין: ואני אומר לך - - -

<גיל מושקוביץ: במלחמת לבנון השנייה 4,000 נפגעים בעורף.

חיים כץ: כמה עכשיו?

<גיל מושקוביץ: בסביבות 600, מתוכם 420 חרדה.

<גיל מושקוביץ: נפגעי גוף בסביבות 200.

חיים כץ: 7.5% שהמלחמה הזאת, נכון לעכשיו, נערכת כבר כמעט 150% בימים, בכמות הימים, מ'עמוד ענן'.

חיים כץ: וגם כמות הטילים שנשלחה היא יותר מכפולה ואנחנו ב-7.5% נפגעים ממה שהיה אז.

חיים כץ: אנחנו 7.5% גם כשאנחנו ביותר ימים, בכפול טילים, ממה שהיה שם.

<גיל מושקוביץ: אני אתייחס למספרים.

<גיל מושקוביץ: אני מתייחס למספרים רק בעורף, אני לא מתייחס לנפגעים בחיילי צה"ל.

<גיל מושקוביץ: כולם מכירים, יש שלושה הרוגים, הרוג סמוך לדימונה, במחסום ארז ותיירת מארצות הברית.

<גיל מושקוביץ: מבחינת כללי תפיסת ההפעלה של מד"א, אנחנו עם תחילת המבצע חיזקנו מאוד את מוקדי ה-101, הבנו ששם זה לב לבו של הארגון, הוספנו כוח אדם הכי ייחודי והכי חזק במוקדים וזה מוכיח את עצמו.

<גיל מושקוביץ: אנחנו מבינים מיידית תוך כדי שיחות בטלפון איפה אנחנו צריכים להתמקד ואיפה פחות.

חיים כץ: כמה יש פחות תאונות דרכים?

<גיל מושקוביץ: אני לא יודע להגיד לך במספרים אבל יש ירידה משמעותית, בעיקר בדרום.

<גיל מושקוביץ: יש הרבה פחות תנועה של כלי רכב, יש הרבה פחות חולים, יש הרבה פחות - - -

חיים כץ: לא יפה לעשות את החשבון הזה, אבל במאזן האימה הזה, בימים האלה, יש פחות פצועים - - -

<גיל מושקוביץ: מאירועי שגרה.

<גיל מושקוביץ: נכון, פחות תאונות עבודה, פחות תאונות דרכים.

<גיל מושקוביץ: בעיקר בדרום.

<גיל מושקוביץ: אבל רואים - - -

חיים כץ: אז למה עולה לנו יותר כסף במד"א?

<גיל מושקוביץ: אני אגיד לך למה, כי יש לנו פחות הכנסות מהסעות, זה ברור.

<גיל מושקוביץ: זה הרבה יותר הוצאות כמובן.

חיים כץ: אני הסברתי לך את זה.

אילן גילאון: מאז שאני קטן אני את זה מבין, מי משלם, מי מקבל, מה קורה.

<גיל מושקוביץ: אנחנו ביצענו פיזור נרחב של רכבי הצלה, גם כדי להיות פרוסים בכל הערים ובכל היישובים, כולל פתיחת נקודות הזנקה נוספות בעוטף עזה.

<גיל מושקוביץ: פתחנו כל כמה קיבוצים, נעשתה עבודה על ידי המחוז שלנו, אותרו דירות, הוצבו צוותים שלנו בתוך הקיבוצים כדי לתת מענה, כביש 232 לכל היישובים שם, אנחנו מגיעים מהר מאוד, העברנו רכבים מוגני ירי - - -

חיים כץ: מה זה 232?

<גיל מושקוביץ: זה כביש עוטף עזה.

חיים כץ: לבורים שאחר כך ירשמו בפרוטוקול ולא יידעו מה אמרנו.

<גיל מושקוביץ: כל הגזרה.

<גיל מושקוביץ: פיזרנו רכבי הצלה גם בערים.

<גיל מושקוביץ: אם אנחנו לוקחים את תחנת אשדוד, פה בתחנה הזאת, שבדרך כלל אתה רואה פה כמעט 20 רכבי הצלה בשגרה, יש פה 5 רכבים פעילים כרגע, כל השאר מפוזרים בעיר.

<גיל מושקוביץ: פתחנו בנמל אשדוד נקודה, בכיבוי אש עשינו איתם הצרחה של רכבים, יש פה רכב כיבוי אש ורכב שלנו נמצא בכיבוי.

חיים כץ: וככה זה לאורך כל - - -

<גיל מושקוביץ: כל ה-22 ימים של הלחימה.

חיים כץ: למה?

חיים כץ: אם אתה רואה את התוצאות?

חיים כץ: למה אתה לא זז תוך כדי תנועה?

<גיל מושקוביץ: קודם כל אנחנו זזים תוך כדי תנועה, אנחנו משנים ואנחנו מורידים, אנחנו מזיזים, אנחנו מתאימים את עצמנו תוך כדי תנועה ואנחנו מקיימים כל הזמן דיונים והערכות מצב.

<גיל מושקוביץ: רק אתמול קיימנו דיון משמעותי יחד עם מרחב דרום בנושא הפריסה שלנו בעוטף ובערים בכלל.

<גיל מושקוביץ: אנחנו כל הזמן בוחנים את עצמנו וכל הזמן מתחקרים את עצמנו.

<גיל מושקוביץ: הרעיון הוא באמת שאם חס וחלילה אותו טיל שכן מצליח לחדור את כיפת הברזל, אל"ף, נוכל להגיב הרבה יותר מהר לאירוע, כי הפריסה שלנו רחבה, דבר שני, שאם חס וחלילה תהיה פגיעה בחצר תחנת מד"א, כמות הפגיעות ברכבי ההצלה תהיה מינימלית, לכן פיזרנו אותם לבתי עובדים, בתי מתנדבים.

<גיל מושקוביץ: עובד לוקח אמבולנס איתו הביתה, לא בשביל הנוחות שלו, זה לא נוח לו, כדי שהוא יוכל ל - - -

חיים כץ: עובד או מתנדב?

<גיל מושקוביץ: גם וגם.

חיים כץ: שלא תופתע שאחר כך אם אתה מדווח עליו שהוא לקח אמבולנס יבקשו ממנו זקיפת רכב.

<גיל מושקוביץ: לא נופתע.

<גיל מושקוביץ: הוא עושה את זה בהתנדבות, גם העובד עושה את זה בהתנדבות.

<אלי בין: אנחנו הסדרנו את הנושא הזה עם האוצר.

חיים כץ: לא, כשעובד לוקח רכב מסחרי, שהתפקיד שלו זה לתת שירות, טכנאי שירות, הוא מקבל טנדר מסחרי והוא משלם זקיפת רכב.

חיים כץ: וזה רכב לצרכי עבודה, שיש לו את ארגזי הכלים מאחורה, הוא משלם זקיפת רכב.

<אלי בין: כן, אבל פה אנחנו צריכים את זה - - -

חיים כץ: לא, כשאתה תבוא, הם יגידו לך, כשתבקש אחר כך תוספת, ' - - אנחנו נוותר להם על זקיפת הרכב'.

יעקב ליצמן: אני רק מבקש, אל תיתן להם רעיונות.

<אלי בין: הנושא הזה מוסדר עם האוצר מבעוד מועד.

<אלי בין: הם מכירים את הנושא הזה, אנחנו עובדים ככה שנים.

<גיל מושקוביץ: אנחנו כל הזמן מכינים את עצמנו לאירוע רב זירתי, גם לאירוע שמספר טילים יכולים לחדור, אנחנו מתכננים את זה, אנחנו בונים את עצמנו, בנינו את הכוח לטובת אירועים רב זירתיים.

<גיל מושקוביץ: אנחנו כל הזמן מייצרים תמונות מצב תוך זמן קצר.

<גיל מושקוביץ: הרעיון הוא כבר בשיחות הטלפון לנסות להבין איפה אנחנו יכולים להתמקד ואנחנו מנסים לשגר מספר אמבולנסים תואם למספר הנפגעים, גם כדי שנוכל ונהיה ערוכים לאירוע הבא וגם כדי שלא נתמהמה ונחזיק הרבה צוותים במקום שהם לא צריכים להיות בו.

<גיל מושקוביץ: אנחנו חיזקנו מאוד את הפריפריה ואילת.

<גיל מושקוביץ: עשינו עבודה מקדימה על אילת, אנחנו הבנו ששם הייתה בעיה בתחילת המבצע והיינו ערוכים לטילים שהיו באותו לילה שהיו טילים באילת.

<גיל מושקוביץ: יחד עם פיקוד העורף נעשתה עבודה רצינית שם.

<גיל מושקוביץ: פריפריה, מצאנו את הנקודות החלשות.

<גיל מושקוביץ: הלכנו לחפש איפה הנקודות החלשות, איפה הכי גרוע מבחינתנו שייפלו טילים.

<גיל מושקוביץ: כשזה יחדור, איפה זה יהיה הכי גרוע מבחינתנו, ושם עיבינו.

<גיל מושקוביץ: אני רוצה לציין את האירוע שהיה סמוך לדימונה בכפר הבדואי, זה נותן דוגמה מצוינת לחיזוק הזה.

<גיל מושקוביץ: אנחנו כל הזמן עושים ויסות ופיזור של נפגעים.

<גיל מושקוביץ: אנחנו מתאימים, אל"ף, את הפציעה של הנפגע לבית חולים שיודע לטפל בו הכי טוב.

<גיל מושקוביץ: מבחינת הפיזור, ברגע שיש הרבה נפגעים, אנחנו מפזרים אותם כדי לא להעמיס את הכול על בית חולים אחד.

<גיל מושקוביץ: גם אם זה טיפה יותר רחוק והפציעה שלו היא לא חמורה, אני מעדיף לשלוח אותו טיפה יותר רחוק כדי לבצע פיזור נכון, לא להעמיס על בית חולים אחד את הכול.

<גיל מושקוביץ: כמובן כל הזמן אנחנו מכינים את עצמנו כבר לאירוע הבא.

<גיל מושקוביץ: תוך כדי האירוע אנחנו מוודאים כשירות של רכבי ההצלה ומתכוננים לאירוע הבא, מתכננים אותו ומטפלים בזה.

<גיל מושקוביץ: אנחנו מתחקרים את האירועים בזמן אמת ומפיקים לקחים.

<גיל מושקוביץ: כל יום מתבצע תחקיר, בכל אירוע עם נפגעים מבוצע תחקיר בזמן אמת ואחריו, כולל האזנה להקלטות, כולל כל מה שצריך, שיחות עם הצוותים, כדי להבין אם טעינו איפה טעינו ואיך מתקנים את זה שבאירוע הבא זה לא יקרה.

<גיל מושקוביץ: ברוך ה' עד עכשיו לא נתקלנו בבעיות משמעותיות.

<גיל מושקוביץ: זאת פריסת האמבולנסים שלנו, בגדול אתה רואה צילום מסך, דוגמה של מרחב לכיש.

<גיל מושקוביץ: אתה רואה שהפריסה היא מאוד רחבה.

<גיל מושקוביץ: איפה שיש יישובים תראה מקבץ אמבולנסים מפוזרים.

<גיל מושקוביץ: מרחב נגב, באבק קצת קשה לראות את זה, אבל כל הנקודות הכחולות והוורודות עם ציורים של אמבולנסים, ירוק, אפור, כל אחד בהתאם למשימה שלו בזמן נתון.

<גיל מושקוביץ: זה צילום מסך של זמן נתון.

<גיל מושקוביץ: זה מרחב נגב.

<גיל מושקוביץ: גזרת אילת היא דוגמה מצוינת.

<גיל מושקוביץ: עשינו פה זום יפה.

<גיל מושקוביץ: יש בגזרת אילת 23 רכבי הצלה פעילים רק בגזרת אילת.

<גיל מושקוביץ: זה גזרה שמאוד מאוד קשה להגיב אליה לאירוע, אנחנו מתכננים - - - דרך אגב 23 רכבים זה לא רק ב'צוק איתן'.

<גיל מושקוביץ: המנכ"ל הנחה מראש להכין תכניות גיבוי לאילת.

<גיל מושקוביץ: דיברת על עובדים שהם בחופש, כל עובד מד"א כל השנה כשהוא יוצא לחופשה באילת, הוא לוקח איתו ביפר, הוא מודיע למוקד נגב שהוא בחופש שם ולמרות שהוא בחופשה ממד"א באיזה שהוא מקום הוא יודע שאם חס וחלילה יש אירוע באילת הוא מגיע לתחנת אילת, יחכה לו אמבולנס, תחכה לו ערכה מתאימה והוא יגיב לאירוע.

<אלי בין: אדוני היושב ראש, רק לשם המחשה, אתה צריך להבין, אנחנו מפעילים באילת אמבולנס ניידת נמרץ וגם אמבולנס רגיל, שני אמבולנסים.

<אלי בין: חברה כלכלית, חברה שרוצה להרוויח כסף, לא צריכה לשים שם 23 אמבולנסים, למה?

<אלי בין: פי 10.

<אלי בין: אתה מחזיק שם 23 אמבולנסים כי אתה לא יכול לבנות כוח מיידי, אתה לא יכול פשוט - - -

חיים כץ: תשמע, אתה אצלך בבית, אתה לא רוצה ממני תגובות.

<אלי בין: מה זאת אומרת?

<אלי בין: ברור שאני רוצה.

<אלי בין: כל מה שתגיד אני מקבל באהבה ואתה יודע את זה, ש-23 אמבולנסים להחזיק זה כסף, למה אני צריך את זה?

חיים כץ: כמה תושבים יש באילת?

<אלי בין: יש, אני מעריך, 50,000.

<קריאה: ביחד עם התיירות זה מגיע ל-100.

<יהודה שושן: מספר התושבים באילת בשגרה זה 50,000, לא כולל בתי המלון.

חיים כץ: אמבולנס אחד על כל כמה תושבים?

<יהודה שושן: המפתח לא עובד כך, הוא עובד על פי פעילות מבצעית שאנחנו בוחנים כל מספר חודשים.

<יהודה שושן: על הפעילות המבצעית יושבים עם ההנהלה, עם מנכ"ל מד"א ומחליטים האם צריך להוסיף - - -

חיים כץ: אמבולנס במד"א לכל כמה תושבים במדינת ישראל?

<אלי בין: לא, יש קרבה לבית חולים גם.

<אלי בין: יש פה מפתח של קרבה לבית חולים, יש פה - - -

חיים כץ: אילת מאוד קרובה לבית חולים.

<יהודה שושן: אבל זה בית חולים יחסית לא - - -

חיים כץ: זה קרבה לבית חולים שהוא לפחות בשלוש דרגות מעל מיון קדמי.

יעקב ליצמן: אבל הבעיה עם בית החולים הזה שלמשל הוא לא עושה צנתורים.

חיים כץ: ולמה באמת באילת לא עושים צנתורים?

יעקב ליצמן: אני כמעט רציתי לסגור בגלל שאין צנתורים, אבל עובדה שזה מה שיש.

חיים כץ: בית חולים יוספטל 60 מיטות.

רינה פרנקל: 60 מיטות זה בית חולים קטן ומצומצם בפעילות שלו.

חיים כץ: היום בצנתור אתה עושה סדר גודל של 40,000 צנתורים בשנה.

חיים כץ: אני חושב שבאילת, עם 50,000 תושבים - - -

יעקב ליצמן: היה צריך, ללא ספק.

חיים כץ: אני חושב שצריך ביוספטל לעשות - - -

יעקב ליצמן: איימתי עליהם פעם שאני אסגור.

חיים כץ: אין סיבה שזה לא יהיה, על 50,000 תושבים.

<רפי סטרוגו: הבעיה היא שונה.

<רפי סטרוגו: בשביל לפתוח יחידת צנתורים אתה חייב גיבוי של מחלקת ניתוחי לב, מכיוון שכשצנתור מסתבך אתה צריך בטווח של חצי שעה יכולת להיכנס לניתוח.

יעקב ליצמן: בסדר, על זה הם מדברים.

<רפי סטרוגו: זו הסיבה שלא פותחים מחלקת צנתור.

חיים כץ: אני חושב שבית חולים ל-50,000 תושבים, שלנייד אותם לסורוקה ייקח שעתיים שהם יכולים לעצום עיניים בדרך.

חיים כץ: לעצום עיניים תרתי משמע, לא בשביל לישון, זו לא סיבה מוצדקת?

<רפי סטרוגו: חד משמעית, אין ספק.

<רפי סטרוגו: אני אומר שבהיבט של העלויות זו לא העלות של פתיחת מחלקת הצנתורים כמו העלות של פתיחת מחלקת ניתוחי לב.

חיים כץ: אתה יודע מה?

חיים כץ: אני לוקח מפה הביתה את הקטע הזה ואני בוועדת העבודה והרווחה אתחיל לעבוד שיעשו מחלקת צנתורים, עם כל מה שכלול בזה.

אילן גילאון: גם אז הרבה יותר תיירים יבואו לאילת.

חיים כץ: או שבאילת גרים רק צעירים.

<אלי בין: אגב, היושב ראש, הרב ליצמן תמך בעבר בהקמת פינוי מוסק.

<אלי בין: בגלל שבית החולים הוא בית חולים פריפרי ואין מרכז טראומה הוא תמך בעבר להקמת צוות מוסק ואני חושב שהוועדה צריכה באמת לדון בנושא הזה.

חיים כץ: לדון זה לא, להביא תוצאות.

<אלי בין: להביא תוצאות זה 2 מיליון שקל וגומרים את זה.

יעקב ליצמן: זה לא עניין של כסף.

<אלי בין: זה עניין כספי.

יעקב ליצמן: כן, אבל זה בעיקר כוח אדם מיומן וזה לא פשוט.

יעקב ליצמן: אבל אני אומר לך, כסגן שר לשעבר, שזה עוול גדול שאין את זה ואי אפשר להפקיר קהילה.

יעקב ליצמן: משם להעביר לבאר שבע זה נורא ואיום לחולה בהתקף לב.

חיים כץ: זה באג שלנו, אנחנו צריכים לטייל בכל הארץ.

חיים כץ: אתה יודע, כשדיברו איתי על מה אני רוצה ממשרד הבריאות, אמרתי שאני רוצה טיפולי שיניים חינם למבוגרים מעל 75 וללכת על הסטפ הבא של הילדים עד גיל 14.

חיים כץ: אמרתי, זה עולה 170 מיליון שקל, 150 מיליון שקל, ואתם יודעים להביא לי את זה.

חיים כץ: אם הייתי יודע הייתי אומר גם מחלקת צנתורים וקרדיולוגיה באילת.

חיים כץ: לא יכול להיות שיהיה בית חולים ללא קרדיולוגיה, זה לא נראה לי - - -

<מירי כהן: פרט לנקודה האחרונה שעלתה על יוספטל אכן מנכ"ל מד"א צודק, צריך לבחון מה נכון יותר ומה אפשרי יותר בשאלת הפינוי המוטס - - -

חיים כץ: במה הוא צודק?

חיים כץ: הוא דיבר כל כך הרבה.

<מירי כהן: אני מדברת רק על הפינוי המוטס כרגע.

<מירי כהן: באמת שאלה טובה שצריך לבדוק את הסוגיה של הפינוי המוטס, כי כפי שנאמר אם מגדילים את בית החולים צנתורים לבד זה לא יספיק, צריך להרחיב את היכולות של בית החולים - - -

חיים כץ: מחלקת קרדיולוגיה.

<מירי כהן: זה גם ניתוחים ויכולות נוספות, זו שאלה כבדת משקל שראויה לדיון נפרד.

<מירי כהן: שאלת הפינוי המוטס, אגב, זה לא רלוונטי רק לנושא של קרדיולוגיה, למשל שבץ מוחי וכו'.

<מירי כהן: בשנתיים האחרונות מימנו שני מסוקים בדרום ובצפון והסוגיה של מסוק נוסף לפינוי מוטס בדרום באילת זו סוגיה שנמצאת כרגע על השולחן, הדבר המרכזי שעומד בינה לבין יישום כמובן זו שאלת המימון.

<מירי כהן: נעשו על זה עבודות, אנחנו כרגע - - -

חיים כץ: היה לנו דיון בסוגיית המסוקים בוועדה, רצו לסגור שם את החברות ואנחנו לא נתנו שיסגרו.

<מירי כהן: נכון מאוד.

רינה פרנקל: כי אחרת אין מענה בכלל.

<מירי כהן: ולכן צריך לבדוק את השאלה של הוספת מסוק נוסף בדרום, באילת, לטובת כולם.

יעקב ליצמן: אני אמרתי שכמה שמשרד הבריאות ייתן, נוסיף מאטצ'ינג.

חיים כץ: יש פה עוד מישהו שרוצה להגיד משהו?

חיים כץ: משרד האוצר פה?

חיים כץ: למה משרד האוצר כל הזמן כל כך בשקט?

<מורי אמיתי: לא פנו אלינו עד עכשיו.

<מורי אמיתי: כשפונים אנחנו מדברים.

חיים כץ: לא, גם אתם צריכים להידחף, כמו שאתם נדחפים בחיים.

יעקב ליצמן: לא, לא הייתה לו סיבה להגיד לא.

חיים כץ: כמה זמן אתה עובד במשרד?

<מורי אמיתי: שמונה חודשים.

אילן גילאון: זה הפקיד הכי ותיק שהגיע לוועדה.

חיים כץ: קודם כל אנחנו רוצים להודות לך שהגעת.

חיים כץ: אני לא ראיתי אותך יותר מדי בדיונים אצלי בוועדה.

<מורי אמיתי: לא, אני מגיע כל פעם.

<מורי אמיתי: לגבי העלויות, לא רק לגבי מד"א, לגבי כל הצוותים במשרד האוצר, אנחנו מרכזים את העלויות של כלל, בין אם זה רשויות מקומיות, במשרד הבריאות זה בתי חולים, קופות חולים, במשרדים אחרים את העלויות ומשרד האוצר אוסף כרגע, לא הקצו עדיין כסף, אני חושב שחוץ ממערכת הביטחון שביצעה רכש לא נתנו כסף נקודתי בזמן הפעילות.

<מורי אמיתי: אנחנו עדיין - - -

חיים כץ: מה הסיפורים של יאיר לפיד על מקדמות?

<מורי אמיתי: אני לא מכיר את הסיפורים האלה.

חיים כץ: לפחות בעיתונות.

חיים כץ: בעיתונות אנחנו שומעים שדנים - - -

<מורי אמיתי: אני לא יודע מה הוא נתן, אני מכיר את ההיבט של אגף תקציבים.

יעקב ליצמן: יש לך פייסבוק?

<מורי אמיתי: כן, אבל אני לא עוקב אחרי השר.

<מורי אמיתי: לגבי העלויות שאנחנו מכירים, שהועברו ממשרד הבריאות למד"א זה - - -

יעקב ליצמן: אבל אתם מתכננים לתת - - -

<מורי אמיתי: אני לא יכול לענות על זה כי זה ייקבע ברמה של כלל משרד האוצר ואנחנו יודעים שהסכומים יכולים להגיע כבר למיליארדים.

יעקב ליצמן: אתה מדבר גם על בתי חולים?

<מורי אמיתי: אני מדבר על כל המשרדים שמעבירים את העלויות, הם נבחנים כרגע בצורה מרוכזת מול צוות מקרו, מול הרזרבות שיש במהלך השנה בדיוק למקרים כאלה.

יעקב ליצמן: יש לך 2.5 מיליארד מאתמול.

יעקב ליצמן: מע"מ אפס מאתמול, 2.5 מיליארד.

חיים כץ: ליצמן, הוא לא הכתובת.

יעקב ליצמן: אני נתתי לו כתובת לכסף.

חיים כץ: תקשיב, אתה, ביכולות שלך, עזוב עכשיו.

<מורי אמיתי: לנושא מד"א, העלויות שהועברו לנו על ידי משרד הבריאות מדברות על עלות של חצי מיליון שקל ליום עלות מבצע, בדומה לפעילויות שהיו, ולא סכום של 2 מיליון.

<מורי אמיתי: אם נקבל את הפירוט של למה זה 2 מיליון ולא חצי מיליון נעשה את ההתאמה של הסכומים בסוף המבצע בהתאם.

<מורי אמיתי: מעבר לזה - - -

חיים כץ: מאה אחוז, תודה רבה.

חיים כץ: יש נציג משרד הביטחון?

חיים כץ: רשום מוזמן, אבל לא היה לו זמן לבוא?

חיים כץ: את פה?

חיים כץ: אז בואי תצטרפי לשולחן.

<אפרת סיבילצקי-ממן: אבל אני פיקוד העורף, לא משרד הביטחון.

חיים כץ: בסדר, פיקוד העורף.

חיים כץ: תצטרפי לשולחן.

<אפרת סיבילצקי-ממן: שיתוף פעולה שלנו עם מד"א, עוד בימים שלפני תחילת הלחימה, כפי שאתם יודעים 'צוק איתן' אצלנו הוא קצת ארוך ורחב יותר, אנחנו עובדים בשיתוף מלא, אדום, כתום, כפי שדאגנו לקרוא לו כל הדרך.

<אפרת סיבילצקי-ממן: אין דרך לתת מענה רפואי לאזרחי מדינת ישראל אלמלא כוחות מד"א ברגיעה שמתווסף אליהם סד"כ נוסף, גם צבאי וגם אזרחי, בחירום, וכוחות הרפואה של פיקוד העורף.

<אפרת סיבילצקי-ממן: היו פה בביקור אצלנו אתמול, אנחנו כרפואת פיקוד העורף נותנים מענה גם למה שקורה בשטח האירוע, כשמי שמוביל את המענה זה מגן דוד אדום יחד עם כוחות שאנחנו מעבירים להם ונותנים את תמונת מצב הנפגעים בבתי החולים ולאיזה בתי חולים ניתן לפנות, בין אם זה מזירת המבצעים, שזה זירת פד"מ (פיקוד דרום) באירוע הזה, ובין אם זה מזירת העורף שזה בעצם פיקוד העורף והאיום שמתרחש כרגע.

<אפרת סיבילצקי-ממן: זהו.

<אפרת סיבילצקי-ממן: אם יש שאלות אני אשמח לענות.

חיים כץ: תודה רבה.

חיים כץ: יש פה עוד מישהו שרוצה להגיד משהו?

<מירי כהן: אני רוצה להוסיף.

<מירי כהן: קצת התייחסתי לנושא של הפינוי המוסק אבל אני רוצה לומר באופן כללי, מעבר לזה, כמייצגת את משרד הבריאות.

<מירי כהן: אז אל"ף אני רוצה כמובן לברך ולחזק את חיילי צה"ל על כל הפעילות ולשלוח תנחומים למשפחות ההרוגים.

<מירי כהן: אנחנו רוצים גם לחזק את כל תושבי הדרום והעוטף על כל העמידה האיתנה שלהם לאורך כל התקופה, אנחנו רוצים לציין לשבח את הפעילות המסורה והמדהימה של מגן דוד אדום בכל הפעילות הזאת, גם לאורך השנים.

<מירי כהן: הפעילות הזאת עכשיו מתבטאת ביתר שאת, תקופה ארוכה אנחנו חווים את זה בעוצמות נמוכות יותר, אבל הנחישות בעצם נמצאת כל הזמן, גם בצוותי בתי חולים.

<מירי כהן: אני רוצה להתייחס לסוגיה התקציבית שעלתה כאן.

<מירי כהן: לאחר תחילת המבצע אנחנו פנינו למגן דוד אדום ואמרנו להם שאם הם צריכים מקדמות, ומד"א פנה אלינו, שהסוגיה התקציבית הכספית לא תהווה איזה שהוא מכשול או איזה שהוא חסם לכל הפעילות והצרכים של מד"א לתת מענה.

<מירי כהן: כי מד"א שנותנת את הפעילות זה נותן שקט גם לצבא וגם לאוכלוסייה לפעול ולעשות את מה שהם צריכים.

<מירי כהן: אנחנו העברנו מקדמות למגן דוד אדום אחרי תחילת המבצע.

<מירי כהן: גם אתמול דיברתי שוב עם מנכ"ל מד"א ואמרתי לו שאם הם צריכים הם יוכלו לפנות אלינו תמיד, אנחנו נעביר מקדמות.

<מירי כהן: בסופו של דבר אנחנו כמובן נעשה את כל ההתחשבנות ונבדוק את הצרכים, אבל כרגע מבחינת משרד הבריאות מד"א יכול להתעסק רק בסוגיה המבצעית ולא בסוגיה התקציבית.

<מירי כהן: מבחינה זו אנחנו נותנים לו את הגב המלא ואת הגיבוי המלא.

<מירי כהן: דרך אגב, אני לא חושבת שעשינו את זה לגורמים נוספים, אבל מד"א יכול לפעול בשקט.

<אלי בין: אדוני, אני רק מבקש להתייחס לדבריה של הגב' כהן.

<אלי בין: קודם כל, כל מה שהיא אמרה יצוק בסלע.

<אלי בין: יחד עם זאת, כשהתותחים יורים לא בוכים.

<אלי בין: זה משפט שהוא נר לרגלינו ואנחנו לא אוהבים לדבר על כסף, בטח לא עכשיו כשצריך לעשות את העבודה והאתגר הוא מאוד גדול ואנחנו לא יודעים כמה זמן זה יימשך.

<אלי בין: אנחנו מקווים שזה ייגמר, אבל במידה שלא אנחנו כאן, אנחנו ניתן את השירות ונעשה את כל מה שמתבקש מאיתנו, נקודה.

<אלי בין: יחד עם זה אני מבקש להבהיר, כבוד הרב ליצמן נמצא פה, הוא היה שר הבריאות בתקופה של 'עופרת יצוקה', אני באתי אליו אישית ואמרתי לו 'כבוד הרב, פשוט מאוד עושים לנו עוול, אנחנו הוצאנו כמה מיליוני שקלים', אתה יודע כמה כסף קיבלנו אחרי זה?

<אלי בין: פחות מ-10% ממה שאנחנו הגשנו.

<אלי בין: עשו מאיתנו צחוק, פשוט לקחו את הכסף של הארגון הזה, השתמשו בו.

<אלי בין: כסף של תורמים שהיה מיועד לפיתוח הארגון, לקידום ולרכישת אמצעים הלך לממן את פעילות 'עופרת יצוקה'.

<אלי בין: נקווה שבמבצע הזה זה לא יקרה.

<אלי בין: המקדמות שקיבלנו, אדוני, אלה מקדמות של כסף שמשרד הבריאות חייב לנו בגין שירותים, הם לא נתנו לנו שום מקדמה - - -

<מירי כהן: מקדמת - - -

<אלי בין: רגע, גב' כהן, תאמיני לי, אני יודע מה נתת.

<אלי בין: אני מכבד ואני מעריך מאוד, מכיוון שתזרים המזומנים של מגן דוד אדום הוא רע מאוד, כי בתי החולים לא משלמים כמו שצריך, הרשויות לא משלמות כמו שצריך, כל מי שצריך לשלם למגן דוד אדום פשוט לא משלם.

חיים כץ: ומחיר מנת דם לא כמו שצריך, מחיר ההסעות הן הרבה מעבר למה שצריך.

יעקב ליצמן: אני העליתי את מחיר מנת דם.

יעקב ליצמן: אבל יש לי - - -

חיים כץ: לא, העלו להם עכשיו עוד פעם.

<אלי בין: לא העלו מספיק.

חיים כץ: לא העלו מספיק?

חיים כץ: אבל העלו עוד פעם.

יעקב ליצמן: יש לי רק סיפור אחד להגיד לכם איך האוצר עובד ולכן - - -

חיים כץ: זה לא במסגרת פיליבסטר.

יעקב ליצמן: לא, תן לי לחנך אתכם.

יעקב ליצמן: פעם אחת היה אבא ששלח את הילד שלו לפנימייה וביקש שישלח גלויה מה המצב.

יעקב ליצמן: האבא מקבל אחרי שבוע גלויה שיש לו חדר מצוין, מזרון פרדייז, בורי וזה וזה וזה, הכול מצוין, והוא מבקש דבר צנוע מאוד, 1,000 שקל דמי כיס.

יעקב ליצמן: האבא מקבל את הגלויה, נורא שמח, הוא מתרגש ומחזיר לו מיד מכתב חזרה, 'כבוד בני היקר, אני שמח שהלימודים טובים, יש לך חברים טובים ומורים טובים - - -

חיים כץ: '

חיים כץ: בשביל מה אתה צריך 500 שקל?'

יעקב ליצמן: לא.

יעקב ליצמן: 'באשר לדמי הכיס שביקשת, מצורף בזה 10 שקלים, הגיע הזמן שתדע ש-10 כותבים עם אפס אחד ולא עם שלושה אפסים'.

יעקב ליצמן: במה דברים אמורים?

יעקב ליצמן: התחיל אלי בין כאן עם 2 מיליון שקל הוצאות ובא נציג האוצר ולא פחות ולא יותר, אתם לא שמתם לב אפילו, מדבר על חצי מיליון.

יעקב ליצמן: הוא אומר לך עכשיו כבר ש-2 מיליון כותבים עם שלושה אפסים.

יעקב ליצמן: זו התשובה שלו.

חיים כץ: מעולה.

חיים כץ: שמענו את כולם, אני שמח שעשינו את הישיבה הזאת.

חיים כץ: בן אדם מרגיש שכמו שהשקענו במד"א אנחנו לפחות נדמיין כיפת ברזל חברתית כזאת, היערכותית, שאני שמח שלא היינו צריכים להשתמש בה.

חיים כץ: אני מקווה שנצטרך להשתמש בה פחות.

חיים כץ: אני מודיע לך פה, אדוני מנכ"ל מד"א, שוועדת העבודה והרווחה תעשה כמיטב יכולתה שנציג האוצר יידע שכשכותבים 2 מיליון אז כותבים 2 מיליון, המספרים הם לא גדולים.

חיים כץ: יחד עם זה אני רוצה להגיד לך שאני נגד התרמות והמדינה צריכה לתת את הכול, אבל אם יש פה תורמים אז הם גם מבינים שבכל זאת עברנו תקופה לא קלה והם צריכים לתת טיפה יותר ולחזק, כי האוצר שלנו הוא גם צעיר, גם חדש וגם חלש בימים אלה.

אילן גילאון: אבל התקופה הזו היא מקום המדינה, זו הבעיה.

חיים כץ: אני מודה לכם על הישיבה.

חיים כץ: תודה רבה, הישיבה נעולה.