ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 19, פרוטוקול מספר 98, 2014-07-16 09:30

יואל רזבוזוב: בוקר טוב לכולם, אנחנו נתחיל.

יואל רזבוזוב: התכנסנו היום לדיון בנושא עשור לתכנית 'מסע'.

יואל רזבוזוב: אנחנו כבר שבוע בדיונים בוועדה, מה שאנחנו אומרים שגרת חירום, עכשיו היו לנו ארבעה יירוטים מעל גוש דן וזאת המציאות שלנו, ואנחנו ניתן לקבינט להחליט איך ממשיכים ולנו נשאר רק לקוות שיהיה כאן טוב יותר.

יואל רזבוזוב: כמו שאמרנו, אנחנו כאן בעשור לתכנית 'מסע'.

יואל רזבוזוב: מטרת הפרויקט, כפי שצוינה בהחלטת הממשלה על הקמתו, היא חיזוק הקשר של צעירי העם היהודי בתפוצות למדינת ישראל, למורשת היהודית ולקהילה היהודית.

יואל רזבוזוב: פרויקט 'מסע' הוא אחת התכניות המוצלחות לצעירים יהודים מהתפוצות, התכנית נמשכת כסמסטר אוניברסיטאי ומיועדת לצעירים יהודים מהתפוצות בגילאים 18 עד 30.

יואל רזבוזוב: פרויקט 'מסע' מתנהל באמצעות חברת 'מסע' שהיא חברה לתועלת הציבור בהתאם להסכם משולש בינה לבין הממשלה ובין הסוכנות היהודית.

יואל רזבוזוב: ידוע לי שהתכנית מקנה למשתתפים ידע ביהדות ובתולדות הציונות ומדינת ישראל, הכרת ארץ ישראל, הוראה עברית, חשיפה לתרבות ולאמנות ישראלית והתנדבות בחברה הישראלית.

יואל רזבוזוב: לפני שאני אבקש ממתן שחק, ממרכז המידע והמחקר של הכנסת, שכתב מסמך שיציג לפנינו, אני אתן את רשות הדיבור לחבר הכנסת דב ליפמן, שהוא קצת מעורה במה שקורה בתכנית.

יואל רזבוזוב: אנחנו בכלל שמענו רבות על התכנית, גם על ההישגים, ובסופו של דבר כמו שאמרנו זה חיזוק למדינת ישראל, לעם היהודי ואני חושב שזה עובד.

יואל רזבוזוב: אנחנו נשמע עכשיו את חבר הכנסת ליפמן, בבקשה.

דב ליפמן: תודה רבה, כבוד היושב ראש.

דב ליפמן: אני מתנצל מראש, אני קפצתי לפה מוועדת הכספים, אנחנו בדיון עכשיו על חוק חשוב בנושא של מע"מ אפס ויש לנו מה לעשות גם שם לגבי עולים ואנחנו נדבר על זה אולי בוועדה, אבל היה חשוב לי להגיע לפה כדי להצדיע לכל הגורמים בתכנית של 'מסע'.

דב ליפמן: אני למדתי בישיבה פה בתכנית עוד לפני שהיה 'מסע', אבל הסיבה שאני יושב פה, ואני עליתי ארצה עם אשתי וארבעה ילדים, היא רק בגלל שאני חוויתי את השנה שהייתי פה בתכנית.

דב ליפמן: כאשר אנחנו עלינו והייתי איש חינוך בכל מיני תכניות, אני מכיר כמה וכמה תלמידים ותלמידות שהגיעו רק כיוון שהיה המימון והעזרה הכלכלית של 'מסע', פשוט לא הייתה להם יכולת להגיע לתכניות האלה, ואני ראיתי איך במשך השנה הם חיזקו את הקשר שלהם למדינת ישראל ולעם היהודי וכאשר הם חזרו לאוניברסיטה הם היו יותר חזקים וגם היו שגרירים שלנו בחוץ לארץ.

דב ליפמן: לכן לדעתי מדברים על תכנית לא רק חשובה אלא קריטית.

דב ליפמן: אנחנו שנינו מבינים את זה ואני כחבר בוועדת כספים כמובן אני אדאג שזה ימשיך ואולי נמצא דרך אפילו להרחיב את זה.

דב ליפמן: כל זמן שאנחנו פה נציגים של הציבור אנחנו נעלה את החשיבות של התכנית.

דב ליפמן: לפעמים אנחנו שומעים קולות שהם נגד תכניות כאלה, למה אנחנו חייבים להשקיע בכלל ביהודים בתפוצות, אנחנו שומעים את זה, 'יש לנו בעיות מבפנים ואנחנו צריכים את הכסף לפה' ואנחנו כל הזמן נחזק את העמדה שיש לנו אחריות ליהודים בכל התפוצות ושהתכניות האלה משפיעות ועוזרות לא רק להם אלא גם לנו, זה גם עוזר לנו.

דב ליפמן: אני רוצה לברך אתכם על עשר השנים והלוואי שתמשיכו הלאה ותראו אותנו כנציגים שלכם בכנסת כדי לעזור בכל דרך שאנחנו יכולים לעזור.

דב ליפמן: תודה רבה.

יואל רזבוזוב: תודה רבה לחבר הכנסת ליפמן ובאמת מה שיפה בכנסת הזאת, בכנסת ה-19, שיושבים בוועדת העלייה והקליטה, חברים שכל אחד בא עם המטען שלו.

יואל רזבוזוב: אם אנחנו מדברים על הנושא של עלייה, יש לנו עולים כאן, יש לנו את דב ואני עולה לשעבר, ואם אנחנו מדברים על פנימיות, אז זה חבר הכנסת שמעון סולומון וכל פעם מגיעים אנשים שחוו את הדברים ויודעים את הדברים, לא שמעו עליהם מתי שהוא, אלא באמת מכירים את הדברים לעומק ומבינים גם מה טוב ליהודים ומה רע.

יואל רזבוזוב: אני חושב שאת הדברים הטובים, אנחנו צריכים להעצים, זה התפקיד שלנו ובאמת כמו שאמרנו אתם יכולים לראות בנו כתובת.

יואל רזבוזוב: דב ציין כאן שאין יותר מדי מה להגיד על 'מסע', אתם תציגו עכשיו, כי יש הרבה דברים שאנחנו עובדים עליהם ומנסים לחזק את הקשר עם התפוצות, אז אני חושב שזו באמת אחת התכניות הטובות.

יואל רזבוזוב: בבקשה, מתן, תציג לנו.

<מתן שחק: בוקר טוב.

<מתן שחק: לבקשת הוועדה הכנו במרכז המידע והמחקר של הכנסת מסמך בנושא מספר העולים מקרב משתתפי פרויקט 'מסע'.

<מתן שחק: אני אציג בתחילה בקצרה את הפרויקט ואחר כך את נתוני משרד העלייה והקליטה על מספר המשתתפים בפרויקט 'מסע' בחמש השנים שעלו ישראל.

<מתן שחק: אז כאמור פרויקט 'מסע' פועל משנת 2004 כיוזמה משותפת של הסוכנות היהודית וממשלת ישראל להבאת צעירים מיהודי התפוצות בגילאים 18 עד 30 בישראל לתקופות ארוכות.

<מתן שחק: עידוד העלייה הוא אחת ממטרות הפרויקט, אבל לא המרכזית שבהם.

<מתן שחק: הפרויקט מתנהל באמצעות חברת 'מסע' בהתאם להסכם משולש בינה לבין הממשלה והסוכנות.

<מתן שחק: במסגרת הפרויקט המשתתפים שוהים בישראל בין סמסטר אוניברסיטאי אחד לבין שנה אקדמית כשלרובם זה הביקור הראשון בישראל והם משתתפים באחת מתכניות הפרויקט.

<מתן שחק: הפרויקט כולל כ-300 תכניות שמופעלות על ידי כ-140 גופים ומארגנים שונים, ביניהם אוניברסיטאות, מדרשות וישיבות, תנועות נוער וארגונים פרטיים.

<מתן שחק: אופי התכניות מגוון ואני מניח שבהמשך יפרטו על זה.

<מתן שחק: כל התכניות מחויבות לכלול הקניית ידע ביהדות, תולדות הציונות ומדינת ישראל, הכרת הארץ, לימוד עברית, חשיפה לתרבות ולאמנות ישראלית ולהתנדבות בחברה הישראלית.

<מתן שחק: מבחינת תקציב המשתתפים, מימון הפרויקט מקורו בממשלת ישראל, הסוכנות והמשתתפים בפרויקט.

<מתן שחק: התקציב העומד לרשות חברת 'מסע' להפעלת הפרויקט, מקורו בסוכנות היהודית ובממשלת ישראל, 50% כל אחת.

<מתן שחק: בתקציב הזה לא נכללת ההשתתפות העצמית של המשתתפים שנדרשים לממן חלק משהייתם בישראל.

<מתן שחק: בשנים תש"ע עד תשע"ג, התקציב השנתי שהועבר על ידי הסוכנות והממשלה להפעלת הפרויקט היה כ-147 מיליון שקלים בשנה והיקף המשתתפים בשנים אלה היה כ-9,600 משתתפים בשנה בממוצע.

<מתן שחק: הנתונים האלה עומדים על כמחצית מיעדי התקציב ומספר המשתתפים לפרויקט שנקבעו בהחלטת הממשלה ב-18 במרץ 2007 לשנים אלה.

<מתן שחק: לפי נתוני חברת 'מסע' בעשר השנים שבהן התכנית פועלת השתתפו בפרויקט כ-86,000 צעירים.

<מתן שחק: הדבר המרכזי שנתבקשנו לעשות הוא לבדוק מה הוא מספר המשתתפים בפרויקט בחמש השנים האחרונות שעלו לישראל.

<מתן שחק: הפקת הנתונים נעשתה על ידי משרד העלייה והקליטה, על ידי הצלבת רשימות המשתתפים בפרויקט שהועברו על ידי חברת 'מסע' עם רשימות העולים שקיימות במשרד.

<מתן שחק: הנתונים שהוצגו הן משנת 2009 ואילך בלבד.

<מתן שחק: לפי הנתונים מכלל משתתפי הפרויקט בחמש השנים האחרונות עלו לישראל 4,716 צעירים, שהם 11% מכ-44,900 המשתתפים בפרויקט בשנים אלה.

<מתן שחק: אני אציג כמה פילוחים, לפי כמה חתכים מרכזיים של העולים.

<מתן שחק: העולים הגיעו מ-62 מדינות, יותר משליש מהעולים הגיעו מארצות הברית, כרבע מהעולים הגיעו מאוקראינה ומרוסיה, 11% מהעולים הגיעו מצרפת, כ-4% מבריטניה ו-3% מקנדה.

<מתן שחק: רוב העולים, כ-60%, הם נשים.

<מתן שחק: כמעט חצי מהעולים הם בקבוצת הגיל שבין 25 ל-29 וכשליש הם בקבוצת הגיל של 20 עד 24.

<מתן שחק: מבחינת מצב משפחתי, רוב העולים, כ-81%, הם רווקים וכ-17% נשואים.

<מתן שחק: מבחינת שנת עלייה, 96% מהעולים עלו לארץ בשנים 2009 עד 2014, כש-4% הנותרים עלו לישראל לפני שנת 2009, כלומר לפני שהם השתתפו בפרויקט.

<מתן שחק: מבחינת מעמד קליטת העולים, רוב העולים, כ-81%, נקלטו בארץ במעמד עולה וכ-10% נקלטו במעמד אזרח עולה.

<מתן שחק: מבחינת השוהים בחו"ל מתוך העולים, כ-12.5% מכלל העולים שוהים בחו"ל יותר מחצי שנה וכ-5% מכלל העולים שוהים בחו"ל יותר משנה וחצי.

<מתן שחק: מהנתונים האלה קשה להסיק בקשר לשיעור העולים מכלל המשתתפים בפרויקט בכל שנת הפעילות שלה, אבל יש בזה כדי לעדכן הערכות קודמות בנוגע למספר העולים מקרב משתתפי הפרויקט בשנים האחרונות.

<מתן שחק: את הפרויקט מלווים מחקרי הערכה שבוחנים את עמידת הפרויקט ביעדים שלו ואחד מהמחקרים האלה, בשנת 2010, בין אחרים, מראה שההשתתפות בפרויקט 'מסע' בהמשך לביקור קודם בישראל תורמת בצורה משמעותית לחיזוק הזהות היהודית, המעורבות בפעילות הקשורה לישראל ובחיי הקהילה של המשתתפים.

<מתן שחק: החוקרים מציינים כי צעירים עם רמת חברות יהודי נמוכה שהגיעו לישראל במסגרת ביקור קצר ולאחר מכן השתתפו בפרויקט 'מסע', הפכו לאחר השתתפותם בפרויקט לבעלי הזדהות יהודית וקשר עם ישראל המאפיינים משתתפים בעלי חברות יהודי גבוה.

<מתן שחק: לסיום מבקר המדינה, בדוח משנת 2013 מציין שפרויקט 'מסע' הוא כלי חשוב שיש להשתמש בו לעידוד עלייה.

<מתן שחק: תודה.

יואל רזבוזוב: תודה למתן שחק ממחלקת מרכז מידע ומחקר של הכנסת.

יואל רזבוזוב: חשוב לי לציין, לאור כל הנתונים ששמענו, שהיינו רוצים שבאמת כמה שיותר אנשים יעלו, במיוחד חבר'ה צעירים, אבל מי שלא עולה ונשאר בתפוצות ועושה את העבודה שם כשגריר, גם זה חשוב לנו.

יואל רזבוזוב: חשוב לנו הלובי, חשוב שיעבירו את המסרים ובאמת אני חושב שזו בחירה של כל אחד.

יואל רזבוזוב: יש כאלה שרוצים לעלות, יש כאלה שמסיבות כלשהן נשארים בארץ המוצא ועדיין עושים עבודה לא פחות חשובה ועושים חיבור עם ישראל.

יואל רזבוזוב: אני חושב שזה נורא חשוב.

יואל רזבוזוב: עכשיו אני רוצה לתת את רשות הדיבור למר אהרון אברמוביץ, יושב ראש 'מסע'.

יואל רזבוזוב: בבקשה.

<אהרון אברמוביץ: תודה רבה.

<אהרון אברמוביץ: לומר את האמת, חשבתי להתחיל ולומר דברים על 'מסע' ומה 'מסע' עושה היום, אבל תודות לדברים שלך, יושב ראש הוועדה, של חבר הכנסת ליפמן ונציג מרכז המחקר של הכנסת אני אחסוך את הדברים האלה ואולי אדבר על מה אנחנו רוצים הלאה.

<אהרון אברמוביץ: אני אתחיל בזה ולאחר מכן לירן תדבר על שני הדברים, גם על מה אנחנו עושים היום וגם איך אנחנו צופים את פנינו לעתיד.

<אהרון אברמוביץ: אנחנו מביאים השנה קצת יותר מ-10,000 צעירים יהודיים שבאים לתכניות שונות של 'מסע'.

<אהרון אברמוביץ: אנחנו מחפשים היום דרך איך להגדיל את מספרי 'מסע', לעבור את המספר 10,000 ולהגיע בשנים הקרובות למספרים של כ-15,000 צעירים יהודים שיגיעו לתכניות 'מסע'.

<אהרון אברמוביץ: השאלה היא איך עושים את הדבר הזה, כיוון שהתחושה שלנו והעבודה שאנחנו עושים מלמדת שאנחנו פחות או יותר מצליחים להגיע לקהל, שהוא הקהל היותר מחובר לישראל.

<אהרון אברמוביץ: הקהל שיותר מחובר לעם היהודי, פחות או יותר אנחנו מצליחים להגיע אליו בצורה מאוד יעילה, בצורה מאוד אפקטיבית.

<אהרון אברמוביץ: אנחנו צריכים לנסות ולחדור לקהלים חדשים, קהלים שאליהם לא הצלחנו להגיע עד היום, אבל אני אומר שאני חושב מניסיון שלי בעבר, ואני הייתי שנים רבות בסוכנות היהודית, כולל תפקיד מנכ"ל הסוכנות היהודית, בכלל העם היהודי, הגופים המאורגנים היהודיים לא הצליחו להגיע לאותם צעירים יהודים בעולם, גם בארצות הברית וגם בארצות אירופה וגם בחלק ממדינות ברה"מ לשעבר, שפחות מחוברים עם הקהילה היהודית.

<אהרון אברמוביץ: בדבר הזה אנחנו היום עוסקים בתהליך של חשיבה ותכנון, האם אנחנו יכולים להגיע לקהלים האלה, ואם כן אפשר להגיע לקהלים האלה, איך אפשר לעשות את זה.

<אהרון אברמוביץ: אני חושב שהנחת העבודה שיש איזה תהליך אינרציה כזה, שאם היינו בהתחלה 3,500 ועכשיו אנחנו 10,000, אם נמשיך באותן שיטות ובאותם כלים נגיע גם ל-15,000, אנחנו חושבים בחברה שכנראה זה לא יעשה את זה, צריכים לעשות דברים אחרים ושונים.

<אהרון אברמוביץ: הדברים האחרים והשונים שנעשה, יכול להיות שיחייבו אותנו גם להסתכל על מערכת ההסכמים שקיימת היום בינינו ובין הממשלה והסוכנות היהודית ויכול להיות שיחייבו אותנו לשינויים מסוימים בהסכם.

<אהרון אברמוביץ: אני לא יודע לומר את זה היום בוודאות ואני גם לא רוצה להציג את המחשבות, כי אנחנו עדיין לא מגובשים, אבל יכול להיות שכן נצטרך לעשות דברים כאלה.

<אהרון אברמוביץ: אני חושב שאז אנחנו ודאי ננצל את ההזמנה שיושב ראש ועדת העלייה והקליטה הזמין אותנו לבוא אליכם, להציג את הדברים לפניכם ולנסות גם בסיוע שלכם ובהדרכה ובהכוונה שלכם לנסות ולראות אם אנחנו יכולים לפרוץ לקהלים חדשים, האם אנחנו יכולים לגייס גם את הממשלה וגם את הסוכנות היהודית, כדי לפרוץ לקהלים החדשים האלה.

<אהרון אברמוביץ: אז אני אסכם בשלב זה את דבריי, לירן תציג גם את התכניות הקיימות וגם תדבר קצת על העתיד ולאחר מכן נשמח לענות לכם על שאלות.

<אהרון אברמוביץ: כמובן שיש פה צעירים משתתפי 'מסע' ולהם גם תהיה הזדמנות להציג את הדברים שלהם.

<אהרון אברמוביץ: תודה רבה לכם שבאתם.

יואל רזבוזוב: תודה למר אהרון אברמוביץ, יושב ראש 'מסע'.

יואל רזבוזוב: באמת, כמו שאמרת, בשביל לחדור לקהלים חדשים ואנשים שקצת מנותקים מהקהילה, זה קצת קשה, ובמיוחד אם יש להם השתתפות עצמית, אז עוד יותר קשה להביא אותם לפרויקט.

יואל רזבוזוב: אנחנו מבינים את זה ואני מזמין אתכם להכין איזה שהיא תכנית ואנחנו כמובן נקיים דיון, נביא למשרדים הרלוונטיים ונראה איך אפשר לתמוך ולעזור.

יואל רזבוזוב: לירן, בבקשה.

<לירן אבישר: תודה.

<לירן אבישר: אני אציג קצת את התכנית, אני אנסה לדלג על חלקים שכבר עלו.

<לירן אבישר: אני חושבת שהתייחסתם לדברים האלה בוועדה, אבל האתגרים שהביאו להקמת 'מסע' הם הסיפור של גידול עקבי בהתבוללות, בוויתור על הקמת בית יהודי בתפוצות, העניין של היחלשות הזיקה בין ילדי התפוצות לבין ישראל, במיוחד מספר הצעירים שנשאלים על כמה הם מזוהים עם ישראל, כמה הם רואים את ישראל כחלק מזהותם, הולך וקטן בקרב צעירים בתפוצות, בין היתר על רקע השחיקה ביכולת של ישראל לגייס תמיכה בינלאומית באמצעות יהדות התפוצות.

<לירן אבישר: על הרקע הזה, בין היתר, הוקם 'מסע' ואני רוצה להגיד לכם איפה הוא עומד היום.

<לירן אבישר: הוא חוגג עשור השנה.

<לירן אבישר: החזון של 'מסע' היה שצעירים יהודיים ברחבי העולם ינהלו אורח חיים שיש לעובדה שהם יהודים ולקשר למדינת ישראל משמעות בתוכו.

<לירן אבישר: המטרה שלנו היום, ואהרון הציג אותה, אנחנו חושבים שהחוויה של מספר חודשים בישראל היא חוויה טרנספורמטיבית, היא חוויה שמשנה זהות, שמשנה תפיסות, שמשנה עמדות ובמידה רבה אין בלתה, לא משנה כמה עבודה יעשו בתפוצות, יש משהו בשהות פה, בחוויית החיים הישראלית שמסוגלת לעשות את השינוי הזה.

<לירן אבישר: בראייתנו, אם אנחנו רוצים להיות game changer בעולם היהודי זה צריך לקרות במספרים יותר גדולים ולכן אנחנו רואים כמטרה שלנו להגדיל את מספר הצעירים מרחבי העולם שמגיעים לכאן לחוויה משמעותית.

<לירן אבישר: זה אומר שיש לנו עבודה פעם אחת על המספרים ופעם שנייה על האימפקט במהלך תקופת השהות שלהם כאן.

<לירן אבישר: ל'מסע' יש היום עשר שנים של ניסיון בחוויות ארוכות בישראל, יש לנו מעל 250 תכניות פועלות בישראל, שזה בעצם אומר שכמעט לכל ילד יהודי בעולם יכולה להיות תכנית שמתאימה לו.

<לירן אבישר: יש לנו 150 שותפים אסטרטגיים, ביניהם משרדי ממשלה ספציפיים, ביניהם פדרציות, ביניהם מארגנים, אוניברסיטאות וכו'.

<לירן אבישר: השנה אנחנו נסיים עם 10,600 משתתפים, זה מספר שמתקרב יותר ל-11,000, אנחנו שמחים בו ורוצים לגדול בצורה יותר משמעותית.

<לירן אבישר: אני אתייחס למספרים בהמשך.

<לירן אבישר: השנה חילקנו 37 מיליון דולר במענקים ובמלגות, אחר כך אני אומר משהו על המנגנון של חלוקת המלגות ויש לנו מעל 85,000 בוגרים.

<לירן אבישר: אני רוצה שתבינו את המספר הזה.

<לירן אבישר: באופן אקספוננציאלי החבר'ה האלה נשואים, יש להם ילדים והחוויה הזאת היא חלק מחייהם ומשפיעה על הבחירות הכי משמעותיות שהם עושים בחייהם.

<לירן אבישר: אנחנו רואים בפרויקט היום הצלחה, בלי קשר לשאיפות הצמיחה שלנו.

<לירן אבישר: אנחנו רואים הצלחה בשביעות הרצון של המשתתפים שלנו, אנחנו מבצעים מחקר שבודק אותו.

<לירן אבישר: 80% ממשתתפי הפרויקט שלנו מדווחים כי ההשתתפות השפיעה באופן משמעותי על החיים שלהם, 78% מהם מדווחים על שביעות רצון גבוהה מהתכנית שהשתתפו בה ועל כך שיש להם כוונה להמליץ לחבריהם.

<לירן אבישר: במובן הזה אנחנו מסמנים הצלחה וכמובן תמיד רואים לאן אפשר להשתפר.

<לירן אבישר: קצת על מחקר האימפקט.

<לירן אבישר: יושב פה ד"ר סטיב כהן, שעשה לנו את מחקר האימפקט, הוא יוכל להגיד עליו מילים.

<לירן אבישר: פרופסור, אני הורדתי אותו בדרגה, זה פרופסור סטיבן כהן.

<סטיבן כהן: אז סטיבן ולא סטיב.

<לירן אבישר: אתה אומר שזו הייתה הטעות האמיתית.

<לירן אבישר: ..

<לירן אבישר: מהמחקר הזה למדנו שהמשתתפים בתכניות ארוכות, ופה יש השוואה לתכניות קצרות, וזה בידול של 'מסע' וצריך להיות ער אליו, לא מדובר פה בפרויקט של עשרה ימים, אלא מדובר פה באימרסיב, בחוויה שהם נטמעים בתוך החברה הישראלית, 66% רואים חשיבות בלהינשא ליהודי, לעומת 31% לאחר תכנית קצרה.

<לירן אבישר: במחקר שעשה סטיבן, ואנחנו נדבר תיכף על ההתייחסות שלנו לנתוני העלייה, 18% עלו או חיים בישראל, שזה אומר גם בלי לעלות, לעומת 1% לאחר תכנית קצרה.

<לירן אבישר: מן הסתם תכנית קצרה פחות ממריצה בהקשר הזה.

<לירן אבישר: עלייה של 45% בשיעור המבטאים הזדהות גבוהה עם ישראל, עלייה של 40% בשיעור המבטאים עניין גבוה בחברה ובתרבות הישראלית ועלייה של 35% בשיעור המבטאים כוונה להיות מעורבים בחיי הקהילה היהודית.

<לירן אבישר: גם בזה אנחנו רואים ערך גדול על רקע מה שקורה בתפוצות, כפי שתיארתי אותו קודם.

<לירן אבישר: מילה על מה שהפרויקט עושה, במה אנחנו בעצם עוסקים בחברת 'מסע'.

<לירן אבישר: הדבר הראשון שאנחנו עושים זה שיווק וגיוס.

<לירן אבישר: אנחנו מפעילים מערך שיווק בינלאומי שהמטרה שלו להגיע לצעירים בתפוצות ולהציע להם להגיע לחוויות הארוכות האלה בישראל.

<לירן אבישר: זו לא משימה פשוטה, לשכנע צעיר לעצור את מסלול חייו במובן מסוים ולבוא לארבעה או עשרה חודשים.

<לירן אבישר: אנחנו מתקדמים בה ואנחנו מתכוונים להמשיך ולהתקדם בה בממד המספרי.

<לירן אבישר: יש לנו את מחלקת הכספים והמלגות שלנו, שמחלקת מלגות, על רקע ארץ המוצא, הגיל, המצב הסוציו אקונומי שלך.

<לירן אבישר: אלה פחות או יותר הקריטריונים.

<לירן אבישר: יש לנו את כל נושא תפעול התכניות בישראל.

<לירן אבישר: 'מסע' לידיעת

<לירן אבישר: כם עובדת באמצעות פרוביידרים, היא לא מנהלת באופן ישיר את המשתתפים, היא עובדת באמצעות מארגנים.

<לירן אבישר: עם זאת אנחנו מציבים את הסטנדרט החינוכי המקצועי המנהלי למארגנים ואנחנו עושים את הבקרה על הפעילות.

<לירן אבישר: מעבר לזה אנחנו עוסקים בהיבט החינוכי.

<לירן אבישר: אנחנו קובעים את התכנית החינוכית, או לפחות את הסטנדרטים והתכנים החינוכיים שכל משתתף בפרויקט יעבור ואנחנו עושים תכנית חינוכית שנתית שאני אומר עליה אולי מילה בכל זאת בהמשך.

<לירן אבישר: התכנית החינוכית השנתית שלנו מאפשרת לנו להביא לתוך חדר אחד משתתפים מכל העולם, מכל התכניות, לדון בשאלות שמעסיקות אותם, לא משנה באיזה קהילה הם יושבים בעולם ויש לה ערך גדול ואימפקט משמעותי על המשתתפים.

<לירן אבישר: נאמר עליה מילה בהמשך.

<לירן אבישר: קצת שתראו מה קרה לנו במהלך השנים.

<לירן אבישר: כש'מסע' התחילה דובר על 3,000 משתתפים בפרויקט, היום אנחנו מסיימים ב-10,600.

<לירן אבישר: האתגר שאהרון הצביע עליו זה שיעור גדול, שהוא מתון מדי לטעמנו, אנחנו היינו רוצים להגיע לצמיחה יותר משמעותית, אבל בהחלט רואים הישג מאוד משמעותי בעשור לקיומה של התכנית.

<לירן אבישר: אגב, מילה אחת אני אומר על המספרים.

<לירן אבישר: צריך לדעת שאת הפרויקט, בסופו של יום בממוצע, 25% מממנת המלגה, 75% מממן המשתתף מכיסו.

<לירן אבישר: צריך לדעת שאם סטודנט מסיים אוניברסיטה וסיים לשלם עליה עכשיו, במקום ללכת לעבוד הוא בא לעשרה חודשים וגם משלם עליהם, יש לזה אתגר גדול בגיוס.

<לירן אבישר: אנחנו מתמודדים איתו, אבל בהתייחס לזה העלייה במספרים היא מאוד משמעותית.

<לירן אבישר: קצת על מאיפה באים המשתתפים שלנו.

<לירן אבישר: השוק הגדול שלנו באופן בלתי מפתיע הוא בצפון אמריקה, 5,600 משתתפים.

<לירן אבישר: שוק אחר, גדול וגדל, שלנו, הוא ברית המועצות לשעבר, אני אחבר פה לצורך העניין את רוסיה ואוקראינה ומזרח אירופה ויש לנו פה את הנציבות של 'נתיב' שעושה עם 'מסע' עבודה מדהימה בהקשר הזה.

<לירן אבישר: אנחנו התחלנו בברית המועצות לשעבר אולי עם 300 משתתפים כשהתחיל הפרויקט ואמרו לנו 'אתם לא תביאו משתתפים מברית המועצות, זה לא בתרבות שלהם', ויש לנו היום, בעקבות העבודה המשותפת הזאת קרוב ל-1,500 משתתפים בשנה ותיכף תראו את קצב הגידול.

<לירן אבישר: מקרב המשתתפים האלה, בנתונים שלנו, יש היום 50% עלייה, בנתונים של משרד הקליטה, שיש לנו פער איתם ואנחנו עובדים עכשיו על טיוב הנתונים האלה, 37% עלייה מקרב המשתתפים שלנו בברית המועצות.

<לירן אבישר: אנחנו רואים נתונים יפים גם במערב אירופה.

<לירן אבישר: אני לא יודעת אם יפים או לא, זה עניין של הערכה, אבל במערב אירופה יש לנו גידול מאוד משמעותי במספר המשתתפים, שמקורו בעיקר בגידול מסיבי שאנחנו רואים בשנים האחרונות בצרפת.

<לירן אבישר: אתם יכולים לראות את מה שאמרתי על משתתפי חמ"ע, אנחנו צופים לסיים השנה עם 1,500 שנים, תראו איזה קצב גידולים.

<לירן אבישר: תראו את קצב הגידול המסיבי בצרפת.

<לירן אבישר: שם אנחנו מדברים על 880 משתתפים, שהם גם מעלים את מספר המשתתפים שלנו מאירופה.

<לירן אבישר: קצת על המודל המימוני, למי שלא מכיר אותו.

<לירן אבישר: אנחנו מדברים על מודל מאטצ'ינג, שבו על כל דולר שהסוכנות שמה הממשלה שמה דולר וזה לפי מספר המשתתפים שלנו, במקרה הזה זה 2,500 דולר ו-2,500 דולר על כל משתתף.

<לירן אבישר: תכנית ממוצעת היום עולה 17,000 דולר כשהמלגה הממוצעת היא 3,700 דולר.

<לירן אבישר: זה מסביר לכם כמה בעצם משתתף צריך להכניס מכיסו לתוך הפרויקט, אגב זה אומר משהו גם על התשואה למדינת ישראל בעולם תיירות ארוכת טווח ואני אומר על זה מילה.

<לירן אבישר: אני כן אומר לכם שבחמ"ע לדוגמה המלגה הממוצעת היא קרוב ל-7,000 דולר.

<לירן אבישר: שם אנחנו מאפשרים, על רקע ארץ המקור, מלגה כמעט אוטומטית של 10,000 דולר למשתתף שבא לעשרה חודשים.

<לירן אבישר: המספר שאתם רואים פה הוא תוצאה של זה שחלק באים לחמישה ושישה חודשים.

<לירן אבישר: אבל זו המלגה הממוצעת שהיא גבוהה כמעט פי שניים מהמלגה הממוצעת באזורים אחרים והיא בהחלט מוכוונת לאזור העלייה בגובה המלגה.

<לירן אבישר: מה 'מסע' עושה מבחינת תכניות?

<לירן אבישר: יש לנו פרויקט גדול בעולם לימודי היהדות, שהוא מוכוון לתלמידי ישיבה, מדרשות, סמינרים, לימודים פלורליסטיים למיניהם.

<לירן אבישר: יש לנו את פרויקט תנועות הנוער, חבר'ה שמסיימים את תנועת הנוער שלהם ובאים לשנה בישראל למה שקוראים שנת הכשרה.

<לירן אבישר: שתי הקבוצות האלה הן קבוצות שאהרון אמר, בצדק, שזה rite of passage בחייהם, הם באים, טבעי שהם יבואו, אנחנו מקווים ושומרים שתנועות הנוער לא יקטנו, כי הן קצת נחלשות, כמו שאנחנו יודעים, בעיקר בצפון אמריקה.

<לירן אבישר: קבוצה אחרת שלנו, היא לא נקראת ככה ברשת שלנו, אבל אנחנו מזהים אותה כקבוצה שבאה לפה לעשות סוג של ריאליטי צ'ק בהקשר של עלייה.

<לירן אבישר: בתוך הקבוצה הזו אנחנו מזהים היום שתי מדינות בולטות, אנחנו מזהים את חמ"ע וצרפת, אבל צריך לדעת שזו קבוצה שאפשר להיכנס ולצאת ממנה, היא קשורה מאוד לטרנספורמציות בארץ המוצא והמגיעים מגיעים בעיקר בגלל גורמי דחיפה, והעבודה המאוד גדולה שלנו ושל 'נתיב', במקרה של ברית המועצות לשעבר, היא לייצר את הפרויקטים שיקלטו אותם.

<לירן אבישר: אני רוצה לומר לכם, בניגוד להנחה שכל מי שרוצה לעזוב את ברית המועצות או את צרפת, היעד היחיד שלו הוא מדינת ישראל, הוא לא.

<לירן אבישר: גם באזור הזה יש לי היום תחרות, הם נוסעים לקנדה, הם נוסעים לאוסטרליה, יש להם עוד אפשרויות, זה עולם גלובלי, נגמר הסיפור שרצים למדינת ישראל.

<לירן אבישר: לכן גם פה חלה עלינו, ואנחנו עושים הרבה עבודה בעניין הזה, ואני מניחה שנעמי תגיד על זה משהו בהמשך, החובה להיות תחרותיים ולספק להם מוצרים שהם רואים אותם כמוצרים שמקדמים אותם, ואני אומר תיכף על מה התפיסה של הקבוצה של הכנה לעלייה, לעניין מה מקדם אותם.

<לירן אבישר: הקבוצה הרביעית, שאהרון הזכיר אותה, היא קבוצה שהיא לא בהכרח באה לישראל בגלל שזאת ישראל, היא לא באה בגלל הסיפור הציוני בהכרח והיא גם לא באה בגלל הסיפור היהודי.

<לירן אבישר: יש מי שחושב שצריך לוותר עליהם, אנחנו חושבים שזאת הקבוצה שמעניינת את העם היהודי והיא מאוד מעניינת אותנו וקבוצה שמה שמעסיק אותה זו השאלה what is in it for me, איך אני גדל מהסיפור הזה, איך זה מצמיח אותי.

<לירן אבישר: כשאנחנו חושבים היום במונחים של לאן פנינו, אנחנו שואלים את עצמנו איך אנחנו משתמשים ביתרונות היחסיים של מדינת ישראל בשביל להפוך אטרקטיביים לקבוצה הזאת, בשביל להצליח לנצח את צרפת, את פריז, את ברלין, את אוסטרליה, כיעדים אפשריים ל-international experience.

<לירן אבישר: אני כן אומר לכם שבעולם באופן כללי יש מגמה של צעירים לצאת לחוויה בינלאומית, אנחנו רוצים שהם יבחרו בנו.

<לירן אבישר: לא אכפת לנו אם הם יבחרו בנו בגלל שזו ארץ האבות או בגלל שהם חושבים שיש פה הזדמנות לפיתוח קריירה.

<לירן אבישר: אנחנו רוצים to put their stop in the door, שהם יעלו על הרכבת, עכשיו עלינו האחריות לדאוג מה יקרה במהלך התקופה הזאת במונחים שמעניינים אותנו ובמונחי החזון שלנו, של פיתוח זהות ופיתוח הקשר למדינת ישראל.

<לירן אבישר: זה ציר שיש לנו בו היום קרוב ל-2,700 משתתפים, גם בתכניות אקדמיות, גם בתכניות התמחות במשק הישראלי וגם בתכניות service learning, שאלה תכניות התנדבות, לימוד אנגלית בבתי ספר, התנדבות באזורים בצפון, עבודה עם אוכלוסייה אתיופית וכו'.

<לירן אבישר: כל האזור הזה זה אזור שבו אנחנו הולכים לאתר את היתרונות היחסיים של ישראל ולהצמיח בו מותג חדש ל'מסע' שבשאיפה יביא משתתפים שהם לא בהכרח מהמעגל - - -

יואל רזבוזוב: אז פיתוח קריירה זה משהו חדש שקיים, או - - -

<לירן אבישר: זה משהו שפיתחנו אותו בארבע השנים האחרונות.

<לירן אבישר: היום יש בו 2,700 משתתפים, אנחנו מזהים גידול בתוך הקבוצה הזאת, אבל אנחנו גם יודעים, ממחקרי השוק שאנחנו עושים לאחרונה בעבודה אסטרטגית, ששם פוטנציאל השוק הכי גדול שלנו, גם בקבוצת ה-engage וגם בקבוצת ה-unengaged, שאם יש לנו פוטנציאל צמיחה, הוא נמצא באזור הזה.

יואל רזבוזוב: זה מאוד מעניין אותנו.

<לירן אבישר: אנחנו ללא ספק נשלים את העבודה ואנחנו חוזרים אליך איתה, כי אנחנו בהחלט נצטרך את התמיכה והמעורבות של הוועדה בעניין הזה.

<לירן אבישר: אני רוצה לומר משהו על קבוצת ההכנה לעלייה.

<לירן אבישר: קבוצת ההכנה לעלייה, באמת מעניין אותה איך היא באה לתכניות ברמה הכי פרגמטית.

<לירן אבישר: זה נכון מאוד על ברית המועצות לשעבר וגם על צרפת, שבסוף הפרויקט יאפשרו לה לקבל החלטה.

<לירן אבישר: לכן מה אופי הפרויקטים בקבוצה הזאת?

<לירן אבישר: בקבוצה הזאת אופי הפרויקטים זה תכניות ללימודי עברית, אתה רואה שרכיב העברית מאוד מסיבי בהם, תכניות אקדמיה, שהם גם רואים בהם ערך, כי הם מאפשרים להם לצבור נקודות, תכניות הכשרה מקצועית ותכניות הכנה לצה"ל.

<לירן אבישר: מה זה, אני ארחיב במילה.

<לירן אבישר: לימודי עברית זה אולפנים שלנו, אולפן עציון, אולפן קיבוץ.

<לירן אבישר: תכניות אקדמיה, אנחנו מזהים קבוצות שבאות למכינות קדם אקדמיות, להכין את עצמם ללימודים האקדמאים, אנחנו מזהים קבוצות שבאות לאולפן והכנה לפסיכומטרי במשך שנה, שיאפשרו להם ללכת לאקדמיה ואנחנו מזהים תכניות אקדמיות, אריאל היא דוגמה.

<לירן אבישר: נעמי, את אולי תרחיבי אחרי זה על הפרויקטים האלה שפותחו, בין היתר על ידי 'נתיב'.

<לירן אבישר: יש לנו פרויקטים של תואר שני בשפות לקבוצה הזאת.

<לירן אבישר: זה אזור תכניות האקדמיה.

<לירן אבישר: האזור האחר שאנחנו מתרכזים בו, שהוא מעניין והוא קשור גם לאזור הפיתוח, זה תכניות הכשרה מקצועיות.

יואל רזבוזוב: באיזה שפה?

<לירן אבישר: הכול ממוקד שפה, הכול ברוסית ובצרפתית.

<לירן אבישר: בשנים האחרונות, לאור הגידולים, וזו המשימה הגדולה שלנו, לפתח כל הזמן תכניות ייעודיות.

<לירן אבישר: אני קצת אדגים מה זה תכנית הכשרה מקצועית.

<לירן אבישר: תכנית הכשרה מקצועית פירושה שבסופו של יום הוא יוצא עם תעודה, יש לו משהו ביד, יש לו פוטנציאל תעסוקתי, או שיש לו התנסות מקצועית ואני אדגים לכם.

<לירן אבישר: לצורך העניין סייבר זו דוגמה לתכנית הכשרה מקצועית, אגב, היא לא ממוקדת רוסים, היא לא במקומה הנכון, התכנית הזאת.

<לירן אבישר: יש לנו תכנית כזאת שהיא מתחילה בצפון אמריקאים, אני מקווה שבהמשך, אחרי הפיילוט, היא תגיע גם לרוסים.

<לירן אבישר: יש לנו לדוגמה תכנית בענף המלונאות, יש לנו תכנית להכנת רופאים, יש לנו 30 רופאים ברמב"ם, 30 רופאים בסורוקה, שכל השנה אנחנו עסוקים בלהכין אותם למבחן הרישום.

<לירן אבישר: אנחנו מזהים שם אחוזי מעבר אדירים בקליטה בבתי החולים.

<לירן אבישר: יש לנו תכנית של אבטחת מידע עם סיסקו.

<לירן אבישר: באה קבוצה שלמה, עושה קורס של שנה באבטחת מידע, עוברת את המבחן באחוזי הצלחה מדהימים.

<לירן אבישר: המארגנים מספרים לנו על חבר'ה שבאים עם המפתחות של הרכב של סיסקו לאירוע הסיום.

<לירן אבישר: זו המטרה שלהם בסוף, להיות מסוגלים לפרוץ לעצמם דרך לתוך החברה הישראלית.

<לירן אבישר: קבוצות גדולות שעושות התמחויות מקצועיות, אנחנו רואים מהנדסים שבאים לעבוד בחברות במשק הישראלי, בתה"ל, בחברות טכנולוגיות.

<לירן אבישר: איפור, קוסמטיקה, קולינאריה, אינסוף פרויקטים כאלה, אפילו פתחנו עכשיו פרויקט של תעודת עיסוי וספא בשפה הרוסית וגם אנחנו מזהים שככל שאנחנו פותחים פרויקטים פרקטיים, מקצועיים, בעולם הזה של חמ"ע אנחנו ממלאים אותם מאוד מאוד מהר.

<לירן אבישר: תכניות נוספות שאתם מכירים, תכניות הכנה לצה"ל, יש לנו את גרעין צבר, שגם פועל היום בצרפת.

<לירן אבישר: אגב, גם בתכניות האחרות בחלקן, יש רכיבי גדנ"ע, אבל הם רכיבים יותר קצרים.

<לירן אבישר: אז זו מילה על תכניות ההכנה לעלייה.

<לירן אבישר: חוויית המשתתף.

<לירן אבישר: חשוב שתדעו שלצד הליבה, אם מישהו בא לעשות תכנית אבטחת מידע בסיסקו, הוא עושה אותה 80% מהזמן שלו, כי לנו יש ערך רב ולשם כך התכנסנו, להקדיש 20% מהזמן שלו, שזה יום בשבוע, לתכנים החינוכיים שבהם אנחנו מעוניינים, שכוללים את הסיפור של הכרת הארץ וטיולים, כוללים את עבודת ההתנדבות והמפגש עם החברה הישראלית, תכני תרבות, יהדות, וכמובן אולפן ולימודי עברית.

<לירן אבישר: הזכרתי במילה אחת את העבודה החינוכית שלנו.

<לירן אבישר: יש לכם פה מגוון דוגמאות, טקס יום הזיכרון הוא דוגמה.

<לירן אבישר: ביום הזיכרון אנחנו מביאים ללטרון 5,000 משתתפים שלנו, שמשתתפים במעמד הכול כך משמעותי הזה לעם ישראל, בחוויית כלל ישראל, בכל השפות ובטקס שהם יכולים to relate to, שיהיו בו סיפורים על עולים שנפלו בקרבות וכו'.

<לירן אבישר: נכון הדבר לתכני תרבות, לתכני מנהיגות, שאנחנו רואים אותם תכנים עקרוניים לפיתוח מנהיגות בקהילה, לאלה שחוזרים, לטקסים אחרים רשמיים.

<לירן אבישר: אנחנו מביאים את המשתתפים שלנו לטקס הפורמלי ב'יד ושם' וכו'.

<לירן אבישר: מילה על פעילות מוכוונת עלייה.

<לירן אבישר: אנחנו נשאלים מה אנחנו עושים באזור הזה.

<לירן אבישר: באזור הזה אנחנו רואים את מטרתנו להנגיש את עניין העלייה.

<לירן אבישר: אל"ף, אני חושבת שיש לנו עוד דרך בסיפור הזה, אבל משימתנו היא לפתוח שבתוני עלייה, שאליהם יכולים להגיע המשתתפים שלנו, ערבי עלייה, כמו שאתם רואים בתמונה.

<לירן אבישר: בעניין הזה נפגשנו בשבוע שעבר ולא לראשונה עם מנכ"ל משרד הקליטה על פרויקטים בעניין הזה, עם ההסתדרות הציונית, עם 'נפש בנפש' ועם גורמי עלייה אחרים על מנת להנגיש למשתתפים שלנו את האפשרויות שלהם בתחום הזה.

<לירן אבישר: המארגנים שלנו עושים בסוף הפרויקטים, בעיקר בפרויקטים שהם מאוד מוכווני עלייה חלוקת תעודת זהות בסוף הפרויקט, בשאיפה שלי שבשנה הבאה כבר אנחנו נוכל לראות את 'מסע' עושה חלוקות תעודות זהות למשתתפים שלו בפרויקטים של הכנה לעלייה, מרוכזות, כך שהם לא יצטרכו להטריח את עצמם אחד אחד למשרד הפנים.

<לירן אבישר: מילה אחת על הערכים המוספים למשק ולמדינת ישראל.

<לירן אבישר: זו שיחה שהיא לא מספיק מדוברת, חשוב שהיא תהיה על השולחן.

<לירן אבישר: הדבר הראשון זה שהפרויקט הזה הוא בעצם פרויקט של תיירות ארוכת טווח.

<לירן אבישר: אנחנו מדברים על מעל 2 מיליארד שקל תרומה מאז הקמת הפרויקט.

<לירן אבישר: זה ללא ספק השקעה משתלמת, גם בראייה האוצרית.

<לירן אבישר: אנחנו מדברים על למעלה מ-200,000 ימי התמחות בשנה במשק הישראלי, של המשתתפים שלנו, מעל מיליון שעות התנדבות שהפרויקט תורם בשנה לחברה הישראלית.

<לירן אבישר: אנחנו מדברים על תמיכה בצרכים תעסוקתיים במשק, בצרכי עדיפות לאומית.

<לירן אבישר: מה זה אומר?

<לירן אבישר: שאנחנו גם קשובים, יש לנו אתגר של רופאים, יש לנו פוטנציאל לפתוח פרויקטים של רופאים?

<לירן אבישר: נפתח פרויקטים של רופאים.

<לירן אבישר: אנחנו יודעים שיש עכשיו פרויקט של CNC במשק, אנחנו מסתכלים על היכולת שלנו לפתוח בשיתוף עם סטף ורטהיימר, בהנחה שיהיו לנו קליינטים לדבר הזה בעולם של ה-market demands, האפשרות לפתוח פרויקט כזה.

<לירן אבישר: במובן הזה אנחנו קשובים גם לצרכים של המשק.

<לירן אבישר: פרויקטים מקדמי עלייה זה באותה שורה מבחינתנו.

<לירן אבישר: יש לנו שגרירים במוקדי השפעה ואסור להוריד מהשולחן הזה את העובדה שבסוף מרבית המשתתפים של הפרויקט חוזרים לארצותיהם.

<לירן אבישר: אנחנו רואים ערך במנהיגות ובבניין הקהילה היהודית גם במקומות שהם חוזרים אליהם.

<לירן אבישר: צבא הסברה, עכשיו חלק גדול מהמשתתפים שלנו בשבועות האחרונים ישבו ביחד עם משרד ראש הממשלה בחמ"ל הסברה בשביל לסייע במאמץ ההסברתי.

<לירן אבישר: הבוגרים שלנו בימים אלה ממש, אנחנו עובדים על לתת להם הדרכה, הם גם מבקשים אותה, הם פונים והם מבקשים לתת להם הדרכה על מה מתרחש ואיך הם יכולים לעבוד ולהשפיע.

יואל רזבוזוב: אתם משתפים פעולה עם משרד החוץ?

<לירן אבישר: אל"ף, אנחנו מאוד משתפים פעולה עם משרד החוץ באופן כללי - - -

יואל רזבוזוב: מבחינת ההסברה.

יואל רזבוזוב: זה מה שביקשתי ממשרד החוץ לא פעם, גם לשתף פעולה עם הסוכנות, עם כל השליחים.

<לירן אבישר: אני רק אגיד מה אנחנו עושים עכשיו.

<לירן אבישר: אנחנו עכשיו עובדים על זה עם משרד ראש הממשלה, עם מערך ההסברה במשרד ראש הממשלה.

<לירן אבישר: אנחנו עובדים עם משרד החוץ עכשיו על לפתוח פרויקט עמיתי דיפלומטיה, בנפרד, שישרת את המטרה הזאת, שיהיו 20 חבר'ה שעוברים הכשרה במשרד החוץ ובשאיפה משתבצים במחלקות השונות.

<לירן אבישר: זה פיתוח שאנחנו עובדים עליו ביחד עם משרד החוץ בימים אלה.

<אהרון אברמוביץ: עוד אמירה אחת בעניין הזה, הייתה לנו תכנית עם משרד החוץ שאפשרה לצעירים שנמצאים פה בארץ להשתתף באיזה שהיא סדנה להסברה, שבה הם למדו גם כלים של הסברה, כשהם חוזרים לקמפוסים, וגם לומדים על המציאות במזרח התיכון.

<אהרון אברמוביץ: התכנית הזאת הייתה במימון משרד החוץ, כי לנו לא הייתה אפשרות לממן את זה, לפי ההסכם שלנו עם הממשלה והסוכנות היהודית.

<אהרון אברמוביץ: לצערי הרב משרד החוץ ביטל את התכנית הזאת בתקופה שהשר ליברמן לא היה בתפקיד.

<אהרון אברמוביץ: אנחנו נצטרך לחזור עכשיו, אולי השר ליברמן יחזיר את זה, אני חושב שלתכנית הזאת יש חשיבות רבה מאוד לאור המציאות של ישראל בקמפוסים בעולם.

<לירן אבישר: אני אסיים את דבריי בהתייחסות לשני דברים.

<לירן אבישר: אחד זה נושא המספרים.

<לירן אבישר: אני אשמח שמשרד הקליטה יתייחס, הם משתפים איתנו פעולה מדהים בניסיון לטייב את הנתונים.

<לירן אבישר: יש לנו אתגר בטיוב הנתונים, שאני מניחה שהם יציגו אותו, חלק ממנו זה שמשתתף 'מסע' לא חייב לציין את זה כשהוא בא לעשות עלייה ואז יש לנו, בגלל חילופי דרכונים וכו', קושי במעקב.

<לירן אבישר: אנחנו עכשיו ניתן להם את הנתונים שלנו בשביל להצליב, אנחנו חושבים שנתוני העלייה שלנו הם גבוהים מאלה שמשתקפים בנתונים שהוצגו בפניכם ואני מקווה שהם יתייחסו לזה.

<לירן אבישר: הדבר האחרון הוא באמת לאן פנינו.

<לירן אבישר: אנחנו נשלים לדעתי את עבודת התכנון האסטרטגית שאנחנו חושבים שתאפשר לנו לפרוץ ולהגדיל את מספר המשתתפים שלנו, בחודש-חודש וחצי הקרובים ונציג בפניכם את התכנית שלנו לשינוי, מה צריך להיעשות בשביל שנצליח לפרוץ לאזורים חדשים, כולל לאזור ה-non engage, הצעירים שלא בהכרח מתעניינים בנו בגלל היותנו ישראל וכו'.

יואל רזבוזוב: תודה ללירן.

יואל רזבוזוב: קודם כל אני מציע שכשאתם תציגו את התכנית ואנחנו נדון יותר ענייני בעניין התקצוב, אז שהשקופית האחרונה, מבחינת הכסף, תהיה השקופית הראשונה, כי בסופו של דבר גם כסף שמושקע, הוא חוזר לתוך מדינת ישראל וזה גם באמת נותן הרבה מקומות עבודה ויש לו ערך כלכלי רב, במיוחד כשכסף זר גם מגיע לכאן.

יואל רזבוזוב: אני חושב שזה כן חשוב.

יואל רזבוזוב: מבחינת הגידול במספרים משנת 2007-8, אחרי החלטת הממשלה, השאלה אם היה גידול בתקציב, או שזה היה על בסיס אותו תקציב, כל שנה פלאט?

<לירן אבישר: בגדול המודל התקציבי היום הוא שהוא מאפשר לנו גידול עד ל-20,000 משתתפים.

<לירן אבישר: היום אנחנו ב-10,600, לפי ההסכם ככל שאנחנו נביא יותר משתתפים אז התקציב יגדל.

<לירן אבישר: זה תלוי תוצאות.

יואל רזבוזוב: הבנתי.

יואל רזבוזוב: אז יש עדיין מרווח - - -

<לירן אבישר: יש לנו עדיין מרווח נשימה במודל הקיים.

יואל רזבוזוב: אז אתם רוצים לשנות את המודל.

<לירן אבישר: אנחנו לא בטוחים, אנחנו נרצה להביא לכם - - -

<אהרון אברמוביץ: כשנדע למה אנחנו רוצים להגיע.

יואל רזבוזוב: עלה לנו כאן באחד הדיונים נושא של אישורי עבודה לבוגרי 'מסע', אחרי שהם נשארים פה כמה חודשים בארץ והובטח לנו ממשרד הפנים שיתקנו את זה.

יואל רזבוזוב: מישהו יודע איפה זה עומד?

<לירן אבישר: פרדה, יש לך התייחסות?

<לירן אבישר: אנחנו מאותגרים עוד באזור הזה?

<פרדה ברעם: בגדול, בוגרי 'מסע' שרוצים להוציא רישיונות עבודה, אני לא מכירה איזה שהוא אתגר משמעותי.

<פרדה ברעם: אם הם מוכיחים את זכאותם, לרוב הם מקבלים את זה.

<פרדה ברעם: התהליכים היותר מאתגרים הם הבירוקרטיה הקלאסית של לשכות וקביעת תורים ודברים מהסוג הזה.

יואל רזבוזוב: דווקא עולים מהמערב, צרפת, ארצות הברית, כי מבחינת ברית המועצות 'נתיב' אמרו שמשרד הפנים אמרו שהם יתייחסו ושהם סומכים על 'נתיב'.

<פרדה ברעם: אנחנו מטפלים בצורה מרוכזת.

<פרדה ברעם: הם מקבלים אצלנו את ה - - -

יואל רזבוזוב: לא, הבנתי שהבעיה היא - - -

<רעות סוקולסקי: אבל חמ"ע עוברים בדיקת זכאות מלאה ולכן יותר קל - - -

יואל רזבוזוב: להם אין בעיה, הבעיה היא באמת לצרפתים והמערב.

<דב מימון: אנחנו עורכים מחקר מקיף על 'מסע' ויש לי דברים אחרים שאני אחזור אולי אחר כך, אבל בכל אופן, אם אני כבר מדבר עכשיו על העניין של צרפת יש שתי תובנות על 'מסע'.

<דב מימון: אחת, אני אדבר אחר כך, היא קונספטואלית, נורא חשובה, של איפה משתלב 'מסע' בכל המהלך שאנחנו עושים, אבל אני רוצה לחזור לעניין של אישורי עבודה.

<דב מימון: בצרפת כיום יש עניין של 20% מבוגרי אוניברסיטאות עילית שפשוט לוקחים את הג'וב הראשון מחוץ לצרפת, מתוכם יש גם הרבה מאוד יהודים כמובן.

<דב מימון: יש פה 60% מהצעירים שלא רואים את עתידם בצרפת ובודקים ובתוכם יש גם כאלה הרבה מאוד יהודים שלא חשבו על זה שהם יהודים, או לא חשבו כל כך שהם יהודים, פתאום התברר להם שיש איזה שהוא מקום של גורמי משיכה וגורמי דחיפה שמשלב את הדבר הזה, כשעכשיו הם צריכים לצאת וחובה עליהם לעשות סטאז'.

<דב מימון: בכל אירופה, במשך הלימודים, במיוחד אחרי שהם סיימו את הלימודים, פוסט קולג', והם רוצים להגיע לארץ, יש להם אפשרות לשלם את העלות שעולה בארץ, שזה כאמור 17,000 דולר, שזה לא זול, ועם כל התמיכה המדהימה של 5,000 דולר, או יש להם אפשרות לנסוע לקנדה או לאוסטרליה או לאמריקה לעשות סטאז', או לעבוד שישה חודשים כמהנדס, כאיש שיווק, או משהו כזה, בחו"ל ושם הוא מקבל משכורת.

<דב מימון: כאשר הוא מגיע לארץ, אם הוא מקבל את התמיכה של 'מסע' הוא לא יכול לקבל משכורת וזה אישור עבודה בזמן 'מסע' שיאפשר לו לשלב - - - יש אפשרות, פוטנציאל, בצרפת, כמו שראינו, אנחנו עולים ל-880, בשנה הבאה יש אפשרות בהחלט, לפי הביקוש ובדקתי את זה בסוכנות, להגיע ל-2,000 ולשלש ולהכפיל בלי בעיה, אם אנחנו מצליחים להוריד את המחיר.

יואל רזבוזוב: יש להם זמן לעבוד?

<לירן אבישר: הוא מדבר על פרויקט ההתמחות שלנו ובעצם ההערה פה היא שאין לנו paid internship, היום ה- internshipהיא ללא תשלום.

<לירן אבישר: התכנית האסטרטגית שלנו מתמודדת גם עם הסוגיה הזאת עכשיו, היא שואלת את השאלה.

<לירן אבישר: זה מאוד שונה גם במה התחרות שלנו, יש אזורים בעולם שזה מקובל מאוד ואז אנחנו מתחרים בארצות הברית, לצורך העניין, ששם מאוד מקובל paid internship, ויש אזורים אחרים בעולם שמקובל משהו מאוד מאוד סמלי.

<לירן אבישר: התכנית האסטרטגית שלנו בודקת את הסביבה התחרותית מאוד מאוד ביסודיות לרבות השאלה של paid internship.

<לירן אבישר: אם נחליט ללכת ל- paid internshipאז תהיה עבודה עם משרד הפנים, שיהיה אפשרי לסדר להם אישורי עבודה.

<דב מימון: וזה נורא חשוב, כי יש לנו או להוריד את ה-low cost, להכניס את צרפת כמו רוסיה במימון אחר, או שאחד מהדברים הוא אכן לתת להם אפשרות לעבוד ולקבל משכורת ואז אנחנו נהיה פה תחרותיים וזה קשור לחוקתי.

יואל רזבוזוב: אם זה נופל על אישורי עבודה אז אנחנו נשמח לסייע.

<דב מימון: זה עניין של חוקתי, לא קשור לעלות של תקציבים של ה - - -

יואל רזבוזוב: סך הכול משרד הפנים אז היו כאן והם בעד, אז אפשר לשכנע אותם.

יואל רזבוזוב: אנחנו עוברים הלאה, ישנו חברנו מר ג'וש שוורץ, סמנכ"ל קשרי ממשל בסוכנות היהודית.

<ג'וש שוורץ: קודם כל אני מברך אותך, היושב ראש, ואת הוועדה, שחשבו לנכון לציין עשר שנים ל'מסע'.

<ג'וש שוורץ: אני חושב שזו באמת הוכחה שהעם היהודי וממשלת ישראל ביחד, כשרוצים לעשות שינוי אסטרטגי, יש להם את הכוחות והיכולת.

<ג'וש שוורץ: אני חושב שב-50-70 השנים האחרונות לא היו הרבה דוגמאות של הצלחה כזאת, בתוך עשר שנים לעלות מ-3,500 ללמעלה מ-10,000 צעירים שמגיעים לפה.

<ג'וש שוורץ: אני חושב שמייסדי התכנית, אריק שרון וסליי מרידור, אריק כבר לא איתנו, אבל אני זוכר כמה הוא התלהב מהתכנית, הייתי שם בהקמה ומבחינת שרון זו הייתה תכנית עלייה לגמרי.

<ג'וש שוורץ: היום, כשאנחנו רואים שאחוזים כל כך גבוהים ממשתתפי התכנית מצרפת ומברית המועצות לשעבר עולים, אני חושב שזה באמת מגשים את החלום שלו.

<ג'וש שוורץ: וגם אלה שלא, שחוזרים, אנחנו מבטיחים שיהיה דור עתיד מחובר לישראל, מחויב לקהילה, תורם לקהילה, פעיל בקהילה, מחובר לישראל, ואני חושב שזו באמת המשימה של הוועדה הזאת, של הסוכנות, של הממשלה, להבטיח את העתיד של העם היהודי ואנחנו עושים את זה באמצעות התכנית הזאת.

<ג'וש שוורץ: בנימה אישית אני יכול להגיד, בדיוק כמו דב ליפמן, שאני פה בארץ בגלל תכנית 'מסע'.

<ג'וש שוורץ: הייתי לפני שהיה 'מסע', אבל אם לא הייתי עושה שנה באוניברסיטה העברית לא הייתי פה היום.

יואל רזבוזוב: יפה, אנחנו זכינו שאתה כאן ובאמת שהתכנית עושה עבודה יפה, משקיעה בנושא הזה ואנחנו רואים שאכן צריך להרחיב את התכנית הזאת.

יואל רזבוזוב: דיברנו על כך שתוגש התכנית, אני אשמח גם ליידע את שר האוצר, להראות לו את השקופית האחרונה, התרומה למשק.

יואל רזבוזוב: אני חושב שזה נתון חשוב, חשוב ומעודד.

יואל רזבוזוב: ועכשיו אנחנו ניתן את רשות הדיבור לבוגרי 'מסע'.

יואל רזבוזוב: תציגו את עצמכם, אני אתן את רשות השידור לכל אחד, דקה, דקה וחצי, תציגו, ספרו על החוויה של 'מסע'.

יואל רזבוזוב: הראשונה היא רחל ג'טר, בבקשה.

<רחל ג'טר: (אומרת דברים בשפה האנגלית, להלן התרגום החופשי) שלום, אני במקור מניו ג'רזי, באתי לכאן לפני עשרה חודשים במסגרת תכנית בשם "תכנית השינוי החברתי יהל", שזו תכנית שירות ולימוד, שבמהלכה חייתי ועבדתי עם קהילה אתיופית בגדרה.

<רחל ג'טר: גרנו בקהילה שלהם, עבדנו בבתים, הלכנו לבתי הספר שלהם.

<רחל ג'טר: עבדתי בעמותה שנקראת "Friends by Nature", שם עסקתי בשיווק וכתיבת מגוון בקשות למענק.

<רחל ג'טר: החיים בתוך הקהילה, איפשרו לנו להתעמק באנשים סביבנו ולא להיות בתל אביב או בירושלים, מה שאפשר לי לראות צד אחר ממה שרואה האמריקאי הטיפוסי, שמגיע לכאן ל- 10 חודשים.

<רחל ג'טר: אני באמת נאלצתי להשתמש בעברית שלי.

<רחל ג'טר: לא הייתי בתוך בועה אמריקאי, התעסקתי עם הרבה נושאים שונים שלא קשורים כלל לערים הגדולות.

<רחל ג'טר: תכנית הלימוד שלי היתה בעיקר נסיעות בכל רחבי הארץ, כשהנושא העיקרי הוא צדק חברתי.

<רחל ג'טר: היינו בצפון והיינו מספר ימים עם משפחה דרוזית ולאחר מכן ירדנו לדרום וחיינו בקרב הבדואים.

<רחל ג'טר: הסתובבנו ברחבי ירושלים ותל-אביב, שם עסקנו בדברים בתחום החקלאות והמים ולמדנו על כל ההבטים של מדינת ישראל, לא רק אלה הקשורים לסכסוך, שזה שלדעתי מה שהאנשים חושבים על ישראל, בכל מה שקשור לנושא הצדק החברתי.

<רחל ג'טר: במכללה, רציתי לגשת למסלול הצדק החברתי אבל בסוף הלכתי למסלול אפריקה.

<רחל ג'טר: סיימתי את הלימודים עם תואר כפול, בעסקים ובסוציולוגיה.

<רחל ג'טר: בתום לימודי במכללה, מוניתי, מוניתי למנהל הזמני של החוג ליהדות דיקנסון, במכללה קטנה למדעים חופשיים בפנסילבניה.

<רחל ג'טר: בנוסף, עבדתי בוועד היהודי האמריקאי של מנהטן, שם גם נחשפתי לעולם היהודי.

<רחל ג'טר: עסקתי בגיוס צעירים לפרוייקטים "תגלית" ו"מסע" והובלתי את "הילל", העוסק בארגונים יהודיים שונים, גם שם וגם בישראל.

<רחל ג'טר: עם כל זאת, ההעסקה שלי בדיקנסון הסתיימה לאחר שנה, מאחר ואי אפשר למנות מישהו בן 22 לעמדת ניהול, האחראי על בני 22 אחרים.

<רחל ג'טר: במקור, התכנון שלי היה להמשיך את לימודי התואר השני לאחר פרוייקט "מסע", אבל החלטתי שאני הולכת לעשות משהו במשך שנה, לפני שאני חוזרת לספסל הלימודים.

<רחל ג'טר: כך שעשיתי איזשהו שילוב בין האינטרסים שלי לבין התשוקות שלי לעולם המתפתח ואת השילוב הזה הבאתי לכאן.

<רחל ג'טר: כך הגעתי לתכנית יהל לשינוי חברתי, ביחד עם הקהילה האתיופית.

<רחל ג'טר: לאחר מספר חודשים של שהייה כאן, "השלכתי מהחלון" את התכנית שלי להמשך הלימודים, דחיתי אותה בשנה והחלטתי להישאר, בעיקר הודות לתכנית הלימוד שלי כאן

<רחל ג'טר: וגם האפשרות לראות את ישראל לא רק דרך אותה בועה אמריקאית.

<רחל ג'טר: אני מאוד נרגשת, נסערת, כועסת וקולנית, בהרבה נושאים הנוגעים למה שקורא כאן.

<רחל ג'טר: מן התרגשות, שכמוה לא הייתי מצליחה למצוא בארה"ב.

<רחל ג'טר: נכון לעכשיו, החלטתי להישאר והרגשתי שאגרום עוול לעצמי, אם אפסיק את תחושת ההתרגשות הזאת, שאותה אני לא מקבלת בבית.

<רחל ג'טר: אני לא חושבת שבבית היו לי את התחושות האלה, הכל שם מאוד צפוי ושגרתי, מצפים ממך ללכת לבית הספר, לעבוד ולהמשיך בלימודים לתואר שני.

<רחל ג'טר: נוחות וקלות הם לא "הקטע" שלי, כאן זה קשה, זה מתיש וכל יום מאתגר אותך מחדש, מה שאני מאוד אוהבת.

<רחל ג'טר: אני מרגישה שמאז שהגעתי לכאן עם התכנית "מסע", גדלתי בהרבה.

<רחל ג'טר: לפני כמה שנים הייתי כאן במסגרת התכנית "תגלית", שזה היה הרבה טיולים, אושר, קשת בענן וחדי קרן, דבר שהוא ההפך מהתכנית "מסע", כאן אתה זוכה לשהות כאן הרבה יותר זמן ובאמת זוכה לפגוש הרבה אנשים.

<רחל ג'טר: כל מה שעבר עליי בתקופה הזאת כאן, גרם לי לרצות להישאר ונכון לעכשיו, זו גם התכנית שלי.

יואל רזבוזוב: אוקיי, תודה.

יואל רזבוזוב: אנחנו נעבור הלאה, לאריאל ליבלינר.

<אריאל ליבלינר: (אומר דברים בשפה האנגלית, להלן התרגום החופשי) שלום, אני מסאן פאולו ברזיל ובאתי הנה במסגרת תכנית שנקראת "מסלול חופשי".

<אריאל ליבלינר: זוהי תכנית שבעצם מאפשרת לך לבחור, מתוך מגוון רחב של אפשרויות, היכן וכיצד אתה רוצה להתנדב.

<אריאל ליבלינר: אני מתגורר בתל-אביב ומשתכן במעונות הסטודנטים של אוניברסיטת תל-אביב.

<אריאל ליבלינר: בחרתי לעצמי שתי עבודות התנדבות.

<אריאל ליבלינר: אחת מהן היא לעבוד עם ילדים בעלי מוגבלויות ואני עוזר להם קצת בספורט, בין אם זה רכיבה על אופניים, כדורגל, פינג פונג ועוד.

<אריאל ליבלינר: עבודת ההתנדבות השנייה שלי היא בנווה צדק, שם אני מלמד ילדים את ה"קפוארה", הם גם רצו ללמוד פורטוגזית אז אני מלמד אותם גם את זה.

<אריאל ליבלינר: אני חושב שזה הולך טוב מאוד, אבל החלק הטוב ביותר הוא, שיוצא לי להכיר מקרוב את החברה הישראלית, התל-אביבית, אני גם הולך לאולפן כדי לשפר את העברית שלי.

<אריאל ליבלינר: אני כמובן חושב, שמאחר ומלמדים אותנו באולפן את הדקדוק העברי, זה מאוד שיפר לי את השפה וזה עוזר לי בחיי היום יום לשוחח עם אנשים, בעיקר בעבודה.

<אריאל ליבלינר: כעת עלי להשלים את חמשת החודשים של התכנית בתל-אביב, לאחר מכן אעבור לאולפן בקיבוץ כדי ללמוד את חיי הקיבוץ ולהמשיך ולשפר את העברית, כי התכנית שלי היא לעשות עלייה בשנה הבאה, החלטה שקיבלת לאחר שהייה של חודש בישראל.

<אריאל ליבלינר: אני גם מתכוון להתגייס לצבא, ולאחר מכן ללמוד באוניברסיטה.

יואל רזבוזוב: תודה.

יואל רזבוזוב: קטרינה שפטנקו.

<קטרינה ספטנקו: (אומרת דברים בשפה האנגלית, להלן התרגום החופשי) שלום , אני רופאה והגעתי לישראל מחרקוב אוקראינה לפני למעלה מ- 10 חודשים.

<קטרינה ספטנקו: לפני התכנית מסע, הייתי בישראל רק פעם אחת וזה היה בתכנית תגלית בשנה 2011.

<קטרינה ספטנקו: לאחר תכנית תגלית, הבנתי שאני רוצה לחיות בישראל ואני רוצה לעבוד כאן כרופאה, אז החלטתי שהתכנית הזאת מתאימה לי ולהשכלה שלי.

<קטרינה ספטנקו: אני יכולה לומר, שתוכנית זו יכולה לעזור לי להבין את דרך החיים בארץ הזאת, על כל היבטיה.

<קטרינה ספטנקו: התכנית שלי היא תכנית אקדמית, אשר מכינה רופאים ממדינות אחרות כגון: אוקראינה, רוסיה, אוזבקיסטן וכן הלאה, לגשת לבחינה לקבלת הרישיון הרפואי הישראלי, בשיתוף פעולה עם בית החולים רמב"ם.

<קטרינה ספטנקו: כשהגענו, לקחו אותנו להרבה טיולים, הרצאות, סדנאות ביהדות והמון פעילות קבוצתית.

<קטרינה ספטנקו: נסענו בכל רחבי הארץ וראינו את כל היופי שבה.

<קטרינה ספטנקו: לימדו אותנו הרבה על ציונות ועל היסטוריית העם היהודי וארץ ישראל.

<קטרינה ספטנקו: למדתי על ההיסטוריה, התרבות, המסורות של האנשים שחיים כאן, ביקרתי במוזיאונים, תערוכות, קונצרטים, ואירועים ססגוניים שהתקיימו לכבוד החגים הלאומיים.

<קטרינה ספטנקו: נהוג לומר, שאנשים תמיד שואפים למשהו ומציבים לעצמם מטרות חדשות.

<קטרינה ספטנקו: נדמה שרק אתמול הצטרפתי לתכנית "מסע" לרופאים וזה כבר נגמר.

<קטרינה ספטנקו: הייתי צריכה לעבוד מאוד קשה במהלך התכנית, היו הרבה דמעות והרבה עצבים, אבל כדי לשפר את הידע שלך אתה צריך לעבוד.

<קטרינה ספטנקו: מהשעה 8 בבוקר ועד חצות, לאורך כל חמשת החודשים, כדי לקבל את האישור לעסוק ברפואה בישראל.

<קטרינה ספטנקו: כולם יודעים שישראל היא מקום עם רמת רפואה מאוד גבוהה המוכרת בכל העולם.

<קטרינה ספטנקו: אני מאוד אשמח אם אעמוד במבחן הזה, מאחר ואני אוהבת את המקצוע שלי והחלום שלי הוא להקדיש לזה את הכל.

<קטרינה ספטנקו: היום אני יכולה לומר, שאני רוצה לחיות ולעבוד כאן.

<קטרינה ספטנקו: לא רק בגלל שיש לי מכרים שגרים כאן.

<קטרינה ספטנקו: אני מבינה שזו המדינה שלי, ואני חושבת שההחלטה שלי נכונה.

<קטרינה ספטנקו: תודה רבה.

יואל רזבוזוב: תודה לך, אנחנו זקוקים לרופאים.

יואל רזבוזוב: אנחנו ממשיכים הלאה, ג'רמי קונור, שלום.

<ג'רמי קונור: (אומר דברים בשפה האנגלית, להלן התרגום החופשי) שלום.

<ג'רמי קונור: במקור אני מדרום מזרח מסצ'וסטס, כאשר את כל חיי שם העברתי בשתי ערים שונות.

<ג'רמי קונור: הגעתי לכאן במסגרת תכנית בשם "Real Life ישראל", שבסיסה בירושלים.

<ג'רמי קונור: כאן, מיקמו אותנו בדירות והציעו לנו עבודות התמחות במקומות שונים בתוך העיר ומחוצה לה.

<ג'רמי קונור: ההתמחות שלי הייתה במבשלת בירה, "בירה שפירא – הבירה של ירושלים".

<ג'רמי קונור: המסלול שבחרתי הוא מעט שונה ממה שרוב האנשים עושים.

<ג'רמי קונור: אני לא בוגר מכללה, למדתי בוורמונט, בבית ספר בשם "Norwich University", שהוא בית ספר אזרחי המשמש בעיקר כ"צנרת" לקראת קצונה בצבא ארה"ב.

<ג'רמי קונור: זו בעצם היתה המטרה שלי, אבל בעקבות פציעה בברך בסוף שנת הלימודים הראשונה שלי, איבדתי שם את המלגה ונותרתי עם הרבה חובות כספיים לבית הספר.

<ג'רמי קונור: עזבתי את הלימודים והתחלתי לעבוד, למדתי באופן עצמאי, בין אם דרך ספרי לימוד ובאמצעות שיעורים מקוונים.

<ג'רמי קונור: בקיץ, כשהייתי בן 21 או 22, החלטתי להצטרף לתכנית תגלית.

<ג'רמי קונור: האנשים היחידים במשפחתי שביקרו בישראל בעבר, הם הסבא והסבתא שלי שכל הזמן דיברו על זה כשהייתי יותר קטן, מה שנתן לי את הרצון יותר ויותר לעשות כמותם.

<ג'רמי קונור: כאשר ראיתי שיש כבר סדר בכל הדברים שלי, אמרתי שכעת זה הזמן לנסוע ולראות את ישראל.

<ג'רמי קונור: סבי אמר לי: "כשאתה יורד מהמטוס על אדמת ישראל, אתה לא תוכל להבין וזה גם יראה לך בלתי הגיוני, אבל אתה תרגיש כאילו שאתה חוזר הביתה".

<ג'רמי קונור: זה בהחלט מה שקרה, מהרגע שדרכתי על אדמת ישראל.

<ג'רמי קונור: מלבד הזמן שהייתי עם המשפחה שלי או בבית הכנסת, בחיים שלי מעולם לא הייתי במקום או בחדר, שבו מספר היהודים גדול יותר ממספר הלא יהודים ועבורי זה דבר מאוד גדול.

<ג'רמי קונור: כשסיימתי את התכנית שלי ב"תגלית", מקבוצת סחלב שאליה השתייכתי, נתנו לנו למלא טפסים ואמרו לנו: "מי שמעוניין לחזור בשלב מסויים כמתמחה או כל דבר אחר, פשוט שירשום את כתובת הדואר האלקטרוני, כדי שנחזור אליו באיזשהו שלב.

<ג'רמי קונור: לא חשבתי על זה יותר, חזרתי לארה"ב והמשכתי בחיי.

<ג'רמי קונור: בחודש יולי האחרון, בעת שישבתי מול המחשב על מנת לבחור לעצמי את הכתות במטרה לחזור לתכנית לימודים מלאה בסתיו, הטלפון שלי צלצל ומהעבר השני היה מישהו מסחלב שהיה בניו-יורק, אשר הזכיר לי ששנתיים לפני כן אמרתי שאני רוצה לחזור והוא שאל אותי באם אני עדיין מעוניין.

<ג'רמי קונור: חשבתי לעצמי, אם לא אעשה זאת עכשיו, אני הולך להשתקע במקום ולהתחיל בלימודים במשרה מלאה, דבר שלא יקרה אם אעשה זאת עכשיו.

<ג'רמי קונור: אהבתי את ישראל בפעם הראשונה שהייתי בה, הרגשתי איזשהו חיבור, לכן החלטי לחזור.

<ג'רמי קונור: עזבתי את הכל, הורדתי עצמי מההרשמה לכיתות, התחלתי משרה שנייה, כדי שאוכל לחזור לכאן.

<ג'רמי קונור: אני נמצא בישראל מינואר, אבל, אני חוזר לארה"ב ביום שני ולא עושה עלייה כמו החברים שלי.

<ג'רמי קונור: כשהגעתי לכאן, הבנתי שתמיד אחזור לישראל.

<ג'רמי קונור: אני כבר מתכנן לנסות לחזור כמוביל קבוצת תגלית, אבל יש לי בארה"ב מחוייבויות שעלי למלא ולכן העלייה לא מתאימה לי כעת, לפחות לעתיד הנראה לעין.

<ג'רמי קונור: אולי באחד הימים בשלב יותר מאוחר, אעשה זאת.

<ג'רמי קונור: יש לי כאן משפחה, שבהחלט רוצה שאעשה זאת, אבל נכון לרגע זה, זה לא קורה.

<ג'רמי קונור: הנסיון שלי עם תכנית מסע היה מדהים.

<ג'רמי קונור: טיילנו בכל הארץ, מרמת הגולן דרך בקעת הירדן, במחווה לכנרת, לכל אורכה בילנו באחד הקיבוצים בנגב ובסוף בילינו סוף שבוע באילת.

<ג'רמי קונור: באמת יצא לי לראות את ישראל באופן שתגלית לא נותנת לך.

<ג'רמי קונור: בשנה השנייה שלי בתיכון, לקחו אותנו לשמונה ימים ביוון, שם אתה יושב באוטובוס תיירים, שמסיע אותך סביב כדי לראות את כל הדברים החשובים באמת ולאחר מכן מחזיר אותך הביתה.

<ג'רמי קונור: אין לך אפשרות לחוות את הדברים.

<ג'רמי קונור: התגוררתי בדירה ברחוב חבצלת, בלב ירושלים והייתי מבלה עם חבר'ה ישראלים בברים, עושה קניות בשוק שאני מאוד אוהב ואני הולך להתגעגע אליו מאוד.

<ג'רמי קונור: רק לראות את כל הדברים המגניבים האלה על החברה הישראלית, שאותם אתה לא יכול לראות בתכניות אחרות קצרות יותר.

<ג'רמי קונור: התגוררתי לבד בדירה, נפגשתי עם שכניי הישראלים, החבר'ה בשוק צעקו עליי כי אני לא מדבר עברית מספיק טוב ועוד כל מיני דברים משעשעים שבאמת יחסרו לי.

<ג'רמי קונור: עד כמה שאני מתגעגע למשפחה שלי בבית, אני כמעט מתחרט על שעלי לעזוב, כי אני מאוד אוהב להיות כאן.

יואל רזבוזוב: תודה, ג'רמי.

יואל רזבוזוב: חברים, אנחנו באמת ראינו כאן

יואל רזבוזוב: דוגמה של חברה שמתכוונים לעלות וחבר'ה שיוצאים מכאן שגרירים שאוהבים את המדינה, מחוברים למדינה.

יואל רזבוזוב: אני חושב שזו באמת הדוגמה הקלאסית.

<לסלי מונטמיור: (אומרת דברים בשפה האנגלית, להלן התרגום החופשי) אני מעט שונה מכולם כאן, אני חושבת שאני היחידה כאן שהוטבלה.

<לסלי מונטמיור: אני באה ממשפחה של מומרים, שהתיישבה במקסיקו ואני נולדתי על גבול מקסיקו וארצות הברית, כאשר תשע שנים חייתי במקסיקו, תשע בארה"ב ובאחד עשר השנים האחרונות אני חיה בצרפת, שם גם חזרתי ליהדות ואני מאוד קשורה לקהילה היהודית בצרפת.

<לסלי מונטמיור: ההיסטוריה המשפחתית שלי מעולם לא הוסתרה ממני, הסבים והסבתות שלי מכל הצדדים, היו יהודים ספרדים, אבל זה איכשהו הלך לאיבוד בפינה זו של מקסיקו, כאשר האינקויזיציה הגיעה גם למקסיקו כשזו היתה "ספרד החדשה" וכל היהודים שם נאלצו "לרדת למחתרת".

<לסלי מונטמיור: אני גדלתי עם ההיסטוריה הזו של משפחתי, אולם מעולם לא באמת ידעתי יותר מזה.

<לסלי מונטמיור: יש לי בני משפחה אחרים שגם הם חזרו ליהדות, כאשר אחי הצעיר היה הראשון שעשה את הצעד הזה בניו-יורק.

<לסלי מונטמיור: על מנת להביע את תמיכתי, בגיל 20 בצרפת, החלטתי לקרוא על היהדות והכל אז נראה לי הגיוני, כולל הדברים שלא הסכמתי עליהם.

<לסלי מונטמיור: הזמן שבו הרגשתי כמו בבית בישראל, היה לאורך כל תהליך החזרה ליהדות, שנמשך מספר שנים.

<לסלי מונטמיור: אני לא יודעת אם אתם יודעים, על הקשיים הקיימים על מנת "להיכנס למועדון".

<לסלי מונטמיור: יותר קל כאשר אתה כבר נמצא בתוך זה, גם אם אתה אוכל חזיר.

<לסלי מונטמיור: <קריאה:> (נאמרת בשפה האנגלית, להלן התרגום החופשי) מדוע היית צריכה לחזור ליהדות?

<לסלי מונטמיור: אמך יהודיה, סבתך ואם סבתך יהודיות אף הן וזה מספיק, אין לך צורך "לחזור" ליהדות, עבורי את כבר יהודיה.

<לסלי מונטמיור: אני אכן מרגישה כך בליבי, אבל זה היה חשוב לי גם כדי ללמוד יותר לעומק.

<לסלי מונטמיור: לכל אורך התהליך, הרגשתי זיקה לישראל והרבנים שלי היו ציונים בתכלית.

<לסלי מונטמיור: הפעם הראשונה שהגעתי לכאן, היתה באפריל השנה, שלושה חודשים לאחר הטבילה שלי במקווה.

<לסלי מונטמיור: אבל, ההרגשה שבאמת הייתי בבית היתה כשנכנסתי למוזיאון בית התפוצות בתל-אביב, שם יש לכם בסיס נתונים עם כל ההיסטוריה המשפחתית שלנו, כאשר כל 8,000 אבות אבותיי היו רשומים שם.

<לסלי מונטמיור: אני לא חושבת שאני אפילו יכולה למצוא את המילים לכך, ההשפעה הרבה במונחים של, כאן יש את כל מה ששמעתי כילדה, פתאום הכל נמצא כאן במדינה הקטנה הזאת, הרחוקה למדי ממקסיקו, כמו שציפיתם לכך.

<לסלי מונטמיור: החלטתי לחפש ולמצוא איזושהי דרך כדי לחזור לישראל ולהישאר פה עוד מספר חודשים לפחות, אבל אני גם צריכה להתקדם בתואר שלי, יש לי תואר שני במדיניות ציבורית ומשפט בינלאומי.

<לסלי מונטמיור: חיפשתי ב"גוגל" את הערך, "התמחות ממשלתית בישראל", התוצאה שקיבלתי היתה תכנית המסע שלי "עמיתי ממשלת ישראל".

<לסלי מונטמיור: על מת להיכנס לתכנית מסע זו, אתה צריך תואר שני או לפחות תואר ראשון, בתופסת של שנתיים נסיון בעבודה.

<לסלי מונטמיור: בדיוק סיימתי את לימודי התואר השני שלי, כך שהתוכנית לא היתה יכולה להיות מתאימה יותר.

<לסלי מונטמיור: השהייה כאן היא למשך 10 חודשים, כאשר בחודש וחצי הראשונים אתה לומד באולפן באופן אינטנסיבי.

<לסלי מונטמיור: בשאר החודשים, אתה עובד ארבעה ימים בשבוע באחד המשרדים הממשלתיים.

<לסלי מונטמיור: המקום שלי היה משרד התיירות, ממש כאן קרוב, במחלקת השיווק.

<לסלי מונטמיור: אני חייבת להתנצל, אגב, על כך שהעברית שלי לא השתפרה כמעט, מאחר וככל הנראה הם היו נואשים לדוברי ספרדית וצרפתית, כך שלא יצא לי לתרגל את העברית.

<לסלי מונטמיור: ביום החמישי של השבוע, היו לנו סמינרים, שממש לא היו מצופים בדבש, כאשר הכל עסק בכל הקשור לחברה הישראלית.

<לסלי מונטמיור: היו לנו אורחים, כמו דב ליפמן, איילת שקד, עינת וילף ועוד כמה חברי כנסת שבאו לבקר.

<לסלי מונטמיור: אני חושבת שזו הפעם השמינית שלי כאן, לא שאני מרגישה משועממת.

<לסלי מונטמיור: נסענו לגדה המערבית, שם שוחחנו עם הפלסטינים.

<לסלי מונטמיור: חלקם רצו מדינה משלהם, חלקם רצו מדינה אבל לא עכשיו ופלסטיני אחד שאמר: "אנחנו רוצים את ישראל בחזרה, כי איתה יש לנו זכויות טובות יותר".

<לסלי מונטמיור: דיברנו גם עם ישראלים, עם אותה גישה בדיוק, שהם המתנחלים, שמענו את כל הדעות הרווחות תחת השמש בישראל.

<לסלי מונטמיור: דיברנו על הפילוג הדתי בישראל, זכויות ההומוסקסואלים, דיברנו עם פליטים.

<לסלי מונטמיור: לא לקחנו אפילו יום אחד של חופשה, עד שעזבנו בסיומה של התכנית.

<לסלי מונטמיור: זה היה מאוד אינטנסיבי עם הרבה מעורבות בישראליות.

<לסלי מונטמיור: עבורי זה היה מושלם.

<לסלי מונטמיור: מלכתחילה חשבתי לעשות עלייה, אבל, זו היתה תכנית שממש עזרה לי לצלול לתוך זה ולראות קצת מתחת לפני השטח, הטוב והרע של ישראל, כדי לראות אם אני באמת יכולה לעמוד בזה.

<לסלי מונטמיור: לפני כחודש הגשתי את הבקשה שלי לעשות עלייה ולפני שבועיים עברתי מירושלים לרמת גן.

<לסלי מונטמיור: לא הייתי מסוגלת להגיע לנקודה הזאת אלמלא תכנית מסע.

<לסלי מונטמיור: מציעים לך תכנית כה גדולה וגם סיוע כספי לאלה הרוצים להגיע, במיוחד לאלה המגיעים מאירופה שלדעתי המצב הכלכלי שלהם קצת יותר קשה.

יואל רזבוזוב: תודה.

יואל רזבוזוב: אנחנו ממשיכים הלאה בסדר היום, הבטחתי לגב' נעמי בן עמי, ראש 'נתיב' ואחרי כך ניתן לדב.

<נעמי בן עמי: בוקר טוב.

<נעמי בן עמי: כבוד היושב ראש, האמת היא שקשה כבר להגיד משהו, אחרי ששומעים את הדברים האלה אז לכל הנתונים אין כבר שום משמעות.

<נעמי בן עמי: אני אהיה קצרה, אני רוצה בכל זאת להודות, אני מניחה שאני לא יכולה להודות למי שהגה את התכנית, אבל אני רוצה להודות למי שעומד בראשה כרגע, על שיתוף הפעולה ועל ההבנה העמוקה שיש לנו.

<נעמי בן עמי: אני חושבת שיש לנו תכנית נפלאה, דיברו פה על 'תגלית' ובאמת אני לא רוצה להגיד אף מילה רעה, 'תגלית' היא תכנית בפני עצמה, אבל אי אפשר להשוות ביניהן.

<נעמי בן עמי: לירן אמרה, בצדק, היא דיברה על גורמי דחיפה.

<נעמי בן עמי: גורמי דחיפה זה משהו שהוא פחות או יותר אובייקטיבי.

<נעמי בן עמי: אנחנו לא כל כך יכולים להשפיע עליהם וגם לא תמיד אנחנו רואים שזה משפיע, אנחנו עברנו כבר משברים כלכליים, אנחנו עברנו גם מלחמות ומהפכות באי אילו מקומות, אני מדברת כמובן רק על האזור שאני אחראית עליו.

<נעמי בן עמי: אנחנו יכולים להשפיע על גורמי משיכה ושם אנחנו מנסים להתרכז וזה מה שהביא אותנו גם לפיתוח של אותן התכניות המיוחדות שאנחנו השתתפנו בהן, שהן בשפה הרוסית לאותה אוכלוסיית יעד שלנו, משום שאנחנו הבנו שזה מה שבעצם ימשוך את אוכלוסיית היעד.

<נעמי בן עמי: אני מסכימה איתכם לחלוטין שיש כל הזמן לחשוב על דברים חדשים.

<נעמי בן עמי: מצד אחד על פיתוח תכניות, ואנחנו הגענו למסקנה בזמן האחרון שאנחנו רוצים להתרכז גם בתכניות האקדמיות ולא רק בתכניות לתואר שני ויישומיות, ואני לא אחזור עליהן, כי את דיברת עליהן, אנחנו מנסים להתרכז עכשיו גם בתכניות האקדמיות ואנחנו גם מנסים לשווק את התכניות האלה על ידי סיורים, שאצלנו נקראים בינת העתיד והאקדמיה, על מנת לפנות לאותה אוכלוסייה רלוונטית.

<נעמי בן עמי: אנחנו השנה מתחילים שנה שנייה בטכניון של תכנית אקדמית שהיא מאוד מאוד ייחודית ובאמת מאוד אליטיסטית וטובה, והשנה, אני מקווה שהכול יהיה בסדר, אנחנו גם נפתח את התכנית האקדמית באוניברסיטה העברית, שהיא באמת גם כן מאוד מאוד טובה וייחודית ואני בטוחה שהיא תצליח.

<נעמי בן עמי: יש לי רק קצת תיקונים לגבי המספרים.

<נעמי בן עמי: המספרים שלנו, לפחות בקרב אוכלוסיית היעד שלנו הם הרבה יותר אופטימיים ממשרד הקליטה, סליחה, בלי לפגוע.

<נעמי בן עמי: בממוצע אנחנו עומדים על 70%-75% עלייה, ובקרב הרופאים, אני לא רוצה לטעות, 80% עד 85% עלייה.

<נעמי בן עמי: זאת אומרת סך הכול היו לנו בתכנית כ-135 רופאים ו-90 מהם עלו והשנה אנחנו נפתח את התכנית ב-50 רופאים.

<נעמי בן עמי: אני בטוחה שאנחנו נצליח בדיוק כמו שהייתה הצלחה בתכנית הזאת.

<נעמי בן עמי: אנחנו נשמח להמשיך ולשתף איתכם פעולה בכל דבר ואנחנו גם נשמח לפתח ולהתפתח בכל דבר שאפשר, על מנת להגדיל את המספרים ולנסות להביא יותר ויותר צעירים כמו אלה שאנחנו רואים אותם כאן, כי זה עתידנו.

יואל רזבוזוב: תודה לנעמי בן עמי, ראש 'נתיב'.

יואל רזבוזוב: אני באמת שמח על שיתוף הפעולה.

יואל רזבוזוב: לא תמיד יש שיתופי פעולה טובים ונכונים, אנחנו מקיימים כאן הרבה דיונים וכשיש שיתופי פעולה טובים אז אנחנו ישר רואים תוצאות.

יואל רזבוזוב: מבחינת המקצועות הנדרשים בשוק יש להם גם איזה שהיא השתתפות עצמית?

יואל רזבוזוב: נגיד לפרויקט של הרופאים, הם משלמים?

יואל רזבוזוב: אני חושב שזה צריך להיות 100% סבסוד, כי יש דרישה, אז אם זו דרישה של רופאים אז משרד הבריאות אולי צריך להיכנס.

<נעמי בן עמי: אנחנו נשמח לדבר על זה, אנחנו נשמח אם אתם תעזרו לנו מול משרד הבריאות בהמשכיות אחר כך, כי שם הבעיות.

יואל רזבוזוב: נכון, עם התקנים.

יואל רזבוזוב: אנחנו כבר דיברנו, אנחנו נעלה את העניין הזה עוד פעם ואנחנו צריכים לטפל בזה.

<לירן אבישר: העלות למשתתף היא מאוד נמוכה באזורים האלה.

יואל רזבוזוב: צריך לתת 100%, אני חושב.

<לירן אבישר: היא קרובה לחינם.

יואל רזבוזוב: כי יש דרישה למהנדסים וכבר פנו אליי מחברת חשמל, שהעלייה משנות ה-90, המהנדסים יוצאים לפנסיה.

<לירן אבישר: אנחנו, אגב, נשמח לדעת על אזורים שמסתמנים לך כאזורים של עדיפות לאומית ושל תחומים שהמשק היה רוצה שנפתח בהם תכניות.

יואל רזבוזוב: אז אנחנו נעשה זאת.

יואל רזבוזוב: ואנחנו עוברים הלאה לד"ר דב מימון, עמית בכיר במכון למדיניות העם היהודי, שיציג את ממצאי המחקר שערך המכון.

<דב מימון: אנחנו עורכים מחקר מקיף.

<דב מימון: אני רוצה לשתף אתכם בשתי תובנות.

<דב מימון: אחת, קודם כל קונספטואלית, אני רוצה שנבין את התמונה בכללותה, והדבר השני הוא קונקרטי.

<דב מימון: להבין את התמונה בכללותה, איפה נמצא 'מסע' בכל ארגז הכלים שלנו בעניין חיזוק הזהות בחוץ לארץ ואת העניין של עלייה והעניין של מניעת התבוללות, מניעת ההתרחקות בין יהדות התפוצות ליהדות ישראל.

<דב מימון: אני אתחיל בסיפור הכי פשוט שאפשר.

<דב מימון: להיות יהודי בישראל או ישראלי, זה להיוולד יהודי, לעשות ברית מילה, לעשות בר מצווה וללכת לצבא.

<דב מימון: כשאתה הולך לצבא אתה בעצם לא רק מקבל והפכת להיות תושב, אתה הופך להיות מגבש את המציאות, השייכות שלך, בגלל שאתה נתת, אתה מתערב ואתה לוקח אחריות, אתה בעצם הופך להיות אזרח.

<דב מימון: לא רק תושב, אלא אזרח, כדי לקחת את הקטגוריות של סטיבן כהן.

<דב מימון: אז זה תהליך בישראל וזה ברור שזה השלב, לא רק אתה מקבל, אתה נותן, אתה הופך להיות חלק מהמהלך וזה הסיפור שלך, אתה מנכס את סיפור האזרחות וההשתייכות שלך לעם היהודי ולישראל.

<דב מימון: בחוץ לארץ, באמריקה, להיות יהודי זה להיוולד יהודי, לעשות ברית מילה, בנים, בר מצווה, בת מצווה, ויש הצלחה מדהימה שנקראת 'תגלית'.

<דב מימון: זה ממש rite of passage, פולחן מעבר.

<דב מימון: יש אלה שהיו בפנים ואלה שלא היו בפנים.

<דב מימון: אלה שהיו בפנים הופכים להיות חלק מהסיפור היהודי.

<דב מימון: להיות יהודי היום זה לא מובן מאליו, זה לא זהות ברירת מחדל כמו בישראל, בן אדם צריך למלא את זה בתוכן.

<דב מימון: אם לא ממלאים את זה בתוכן יש לאנשים אפשרויות לבחור זהויות אחרות.

<דב מימון: אבל מה?

<דב מימון: 'תגלית' זה קבלה בחינם, אתה לא שילמת על זה כלום ולכן התהליך שאנחנו רואים את 'מסע' משתלב באיזה שהוא תהליך גדול מאוד, של להיות יהודי בחוץ לארץ, ואצלם אתה יכול לאכול כשר, לא לאכול כשר, לשמור שבת, לא לשמור שבת, להתחתן עם יהודי או לא יהודי, אבל אם אתה שוכח איזה שהוא שיח אחר שנקרא 'תיקון עולם', קשה לנו קצת את זה בארץ, אבל לעשות Jewish service, שאתה נותן משהו, כשאתה נותן משהו אתה הופך להיות יהודי.

<דב מימון: זאת אומרת אפשר לנסח מחדש את הזהות היהודית, כי להיות יהודי זה לא מספיק למשוך את האנשים.

<דב מימון: בית הכנסת לא מעניין את רוב האנשים, להיות חבר בארגונים זה לא כל כך מושך, יש משהו אחר שעובד, זה לתת משהו מזמנך, לתת מזמנך זה אומר לתת שישה חודשים או שנה ו'מסע' הוא חלק מהסיפור.

<דב מימון: אתה יכול ללמד אנגלית בשדרות או בקמבודיה, זה יכול להיות תכניות לא רק של 'מסע' בישראל וזה הרבה יותר קשה לממן כמובן, אבל יש עניין של לקחת ישראלים ויהודים מחו"ל ומשתפים אותם ביחד, יודעים שהאנשים עם אותו ראש, קורה להם תהליך פנימי של שינוי זהות ובמיוחד אם אתה נותן אתה הופך להיות יהודי.

<דב מימון: אם אנחנו נעביר את זה באופן נורמטיבי, ונראה לי שזה האתגר הגדול שאנחנו רוצים להגיע אליו, להפוך את זה למשהו נורמטיבי, שכל יהודי בעולם, או לפחות 50% בתוך 10 שנים או 15 שנים יעברו איזה שהיא חוויה ארוכה של זהות יהודית, או בישראל, או אפילו אם לא בישראל, אבל משהו ארוך, עם ישראלים ויהודים מחו"ל ביחד חווים איזה שהיא חוויה, ושמענו את התיאורים מה קורה בחוויה הזאת, ואז הוא ישתייך לעם היהודי באופן רצוני ומבחירה ועם תוכן.

<דב מימון: עכשיו אני רוצה להגיד שני דברים על העניין של 'מסע' קונקרטי, ממש מה שקורה.

<דב מימון: צריך קצת לעזור בסוף התכניות בהשמה.

<דב מימון: כתבתי את תכנית העלייה מצרפת, אז אני קצת מכיר את התחום, יש לנו אפשרות לשלש ולהכפיל בצרפת, צריך להוריד את המחיר.

<דב מימון: לסוכנות אין כסף, לכן צריך לבוא אולי לשנות את המעמד כמו רוסיה.

<דב מימון: אם נשנה את המעמד, כמו רוסיה, כמו שקרה ב'תגלית', עברנו מ-80 משתתפים בשנה שעברה ל-700 ובשנה הבאה ל-1,500 ו-2,000 בצרפת בגלל ששינו את המעמד ואת צורת המימון.

<דב מימון: אם נעשה אותו דבר עם 'מסע' אנחנו נכפיל ויש לנו חלון הזדמנויות.

<דב מימון: גורמי הדחיפה ברורים, אנטישמיות וכלכלה, אנחנו יכולים להתערב שם, צריך גם לעזור בזמנים ולתת את המלגות, למשל ל-500 חבר'ה שמחכים לאישור עם המלגות, כי ההורים יכולים לשלוח את הילדים לאמריקה, במקום לבוא לארץ, בגלל שהם מחכים לאישורים של המלגות ולא מקבלים אותם.

<דב מימון: דיברתי על השמה.

<דב מימון: החוויה המקצועית זה נורא חשוב, צריך לעמוד עם בעלי העסקים ועם חברות ההיי טק והרופאים ושירותים נצרכים כדי לעבוד על זה ולעשות פשוט - - - כמו שיש אנשים שנוסעים לאמריקה, הקיץ נרשמו 1,000 יהודים צעירים יהודים מצרפת שעוברים לקנדה, למונטריאול, ולא בגלל שהם לא ציונים, אלא בגלל, כמו שאתה בטח מכיר, אין הכרה בתארים ויש בעיה, אבל גם בגלל שהם מקבלים חוזה.

<דב מימון: אנשים הולכים לחפש את האנשים שם.

יואל רזבוזוב: עוד מעט עובר חוק מבחינת חלק מהמקצועות הרפואיים, הוא מגיע לוועדה, או לוועדה שלנו- - -

<דב מימון: יש הקמת ועדה להסרת חסמים שהוקמה ב-21 ביוני - - -

יואל רזבוזוב: לא, יש חוק שהוגש.

<דב מימון: יופי, שינוי חוקתי.

<דב מימון: שינוי חוקתי שהזכרנו קודם, אני חושב שהוא ממש חשוב, אישור עבודה, כי אנשים שאין להם מספיק כסף, גם את ה-17,500 ועוד כסף כיס, ולא לעבוד במשך כל התקופה הזאת, זה קשה מאוד להרבה מאוד הורים, בצרפת בטח, במצב הכלכלי העכשווי, ואז נוסעים לעשות סטאז' ולעבוד באמריקה ואנחנו מפסידים אותם, בגלל, כמו שאמרה לירן, עניין של פיתוח קריירה הוא המרכז.

יואל רזבוזוב: תעביר לי נתונים, אם זה באמת חקיקה, אז אנחנו נגיש הצעת חוק כזאת.

<דב מימון: מצוין, תודה רבה.

יואל רזבוזוב: תודה רבה לדב מימון.

יואל רזבוזוב: אנחנו עוברים לפרופ' סטיבן כהן, מההיברו יוניון קולג', שיציג בפנינו את המחקר בדבר היעילות של פרויקט 'מסע'.

<סטיבן כהן: שלום.

<סטיבן כהן: כבר שמענו המון על הברכות של 'מסע' בישראל, רציתי לדבר על הקללות של עולם בלי 'מסע' ובלי ישראל.

<סטיבן כהן: זאת אומרת הקונטקסט.

<סטיבן כהן: בואו ניקח שתי מגמות, אחת זה המגמה של הגישות של יהודי ארצות הברית כלפי ישראל ושנית זה העניין של נישואי תערובת.

<סטיבן כהן: לגבי הגישות כלפי ישראל, כמה אנשים בארצות הברית לפני שנה, אפשר לאפיין ככה, שלא אכפת להם מישראל ורוצים פחות תמיכה של ארצות הברית כלפי ישראל?

<סטיבן כהן: בגיל שלי, אני בן 64, זה רק היה 4%, מתחת, גיל 30, זה 20%.

<סטיבן כהן: זאת אומרת יש יותר ויותר התנגדות כלפי ישראל ואי אכפתיות בקרב הצעירים.

<סטיבן כהן: שנית, יש עניין של נישואי תערובת.

<סטיבן כהן: גם זה קשור לעניין של הקשר עם ישראל.

<סטיבן כהן: בין הרפורמים, מי שנולד כיהודי רפורמי, אם הוא התחתן בין שנת 2000 ו-2013, כמה מהם התחתנו עם לא יהודים?

<סטיבן כהן: התשובה היא 82%.

<סטיבן כהן: אני אומר את זה עוד פעם, 82%.

<סטיבן כהן: אנחנו עומדים על איזה מין מפנה בתצורה והתמונה הדמוגרפית והפוליטית והחברתית והדתית בקרב הלא אורתודוקסים בארצות הברית.

<סטיבן כהן: אצל האורתודוקסים כמעט הכול בסדר ונדמה לי שאנחנו ממש חייבים להשקיע המון כדי לשנות את התוצאות האלה.

<סטיבן כהן: אני רואה את עצמי, כמו בהתחממות האקלים, אני יכול לראות את ההתחממות וגם כל האוקיינוסים שעולים וחייבים לדעת שזה מה שקורה לעם היהודי ואנחנו חייבים חייבים חייבים להגדיל את מספרי המשתתפים ב'מסע' וגם בתכניות אחרות כמו birthright, כמו - - - הכול עוזר, הכול קשור אחד לשני.

<סטיבן כהן: אם אנחנו רוצים שיהיו יהודים בארצות הברית וגם במקומות אחרים שהם מתחתנים עם יהודים, שיש ילדים ונכדים יהודים, חייבים לחזק את הזהות היהודית שלהם וגם את הקשר ביניהם לבין עם ישראל פה בארץ.

<סטיבן כהן: תודה רבה.

יואל רזבוזוב: תודה רבה לפרופ' סטיבן כהן.

יואל רזבוזוב: חגי אליצור, ראש אגף בכיר במשרד התפוצות.

יואל רזבוזוב: ממש במשפט, חגי.

<חגי אליצור: כן, אני אעשה את זה קצר.

<חגי אליצור: קודם כל תודה רבה לכם, זה היה מאוד מרגש.

<חגי אליצור: אנחנו מדברים הרבה על מספרים וסטטיסטיקות, אבל זה מרגש מאוד לראות את האנשים האמיתיים ואיך הם מדברים.

<חגי אליצור: אני רוצה לברך גם את הוועדה וגם את פרויקט 'מסע' על מה שהם עושים.

<חגי אליצור: זה מאוד התחבר למה שפרופ' כהן אמר בעניין הזה, שבוודאי שהתכנית הזאת, יש לה אלמנטים חשובים של עידוד עלייה והסברה, שאלה דברים מאוד מאוד חשובים, מן הסתם משרד הקליטה ידבר עליהם, אבל אחד האתגרים המרכזיים של העם היהודי היום הוא אתגר שנמצא מחוץ למדינת ישראל ובמידה מסוימת הוא לא משרת באופן ישיר את האינטרסים של מדינת ישראל, וזה באמת הקשר של הדור הצעיר למורשת שלנו ולעם שלנו וגם למדינה שלנו, בלי קשר לאיך זה מועיל לישראל.

<חגי אליצור: זה אתגר חשוב של העם היהודי ושל הממשלה בפרויקט 'מסע' ו'תגלית' ופרויקטים נוספים, וגם ביוזמה שעכשיו השקנו, בעצם להתעסק בדבר הזה.

<חגי אליצור: בסופו של דבר הוא יביא גם להסברה ועלייה, אבל הפוקוס המרכזי ומה שצריך לעניין אותנו מאוד זה מה שפרופ' כהן אמר עכשיו, זה איך מתמודדים עם האתגר הזה ואני חושב שפרויקט 'מסע' עושה פה עבודה באמת סופר חשובה והוא חלק מאוד מאוד חשוב במארג הזה של חוויות בישראל.

<חגי אליצור: אנחנו בעיקר שותפים ומסתכלים על האומץ של לירן להסתכל באופן אסטרטגי ולחשוב על השלב הבא ולחשוב מחוץ למה שעשינו עד עכשיו, כדי להביא לפה עוד 5,000 איש בשנה, מעבר למה שאנחנו מביאים,.

<חגי אליצור: זה אתגר גדול והוא קריטי לכל מה שאנחנו עושים פה.

<חגי אליצור: אז שיהיה המון המון בהצלחה.

יואל רזבוזוב: תודה לחגי.

יואל רזבוזוב: אחרון הדוברים, שלום בן שעיה, אגף מחשוב במשרד העלייה והקליטה.

<שלום בן-שעיה: שלום לכולם.

<שלום בן-שעיה: אנחנו קיבלנו קבצים מתכנית 'מסע', לנסות להקביל אותם עם מאגר העולים שיש לנו במשרד הקליטה.

<שלום בן-שעיה: אז קודם כל לידע כללי, מאגר העולים שלנו מכיל מידע על עולים שעלו משנת 1972 עד היום, כאשר מספר הרשומות הוא כ-1,800,000, כאשר מתוכם 1,350,000 עלו משנת 1989 עד היום, כאשר אנחנו רואים השנה, במיוחד גידול בעלייה מצרפת ומאוקראינה.

<שלום בן-שעיה: הגידול מצרפת הוא בערך 160%, 170% ומאוקראינה בערך 120%.

<שלום בן-שעיה: לגבי המאגר, כדי להקביל את המאגר שקיבלנו מ'מסע' עם מאגר משרד הקליטה, הייתה בזה הרבה עבודה, כי אין לנו מספרי זהות להקביל אחד מול השני והיינו צריכים להשתמש בנתונים שלהם, שזה נגיד מספרי דרכון, שלא תמיד רושמים אותם בצורה נכונה, גם ב'מסע' או אצלנו.

<שלום בן-שעיה: בנוסף עשינו בדיקות גם לפי שמות משפחה ושמות פרטיים וגם תאריכי לידה.

<שלום בן-שעיה: מתוך מאגר של כ-45,000 מצאנו כ-4,700 תואמים שעשו עלייה, שזה היה מאוד קשה.

<שלום בן-שעיה: כמובן שיש לזה מספר הסתייגויות, שצריך להתייחס למספרים האלה בזהירות, כי אנחנו מעריכים שהמספר האמיתי של עולים שעלו בעקבות תכנית 'מסע' הוא יותר גבוה ואנחנו חושבים באמת שהתכנית גם תורמת לעלייה לישראל.

<שלום בן-שעיה: לגבי שאר הנתונים מתן כבר נתן את כל הנתונים, כך שאין לי מה לחזור עליהם.

<שלום בן-שעיה: זה מופיע גם בדפים שחולקו.

<שלום בן-שעיה: רק דבר נוסף שרציתי לציין, בשביל החבר'ה של תכנית 'מסע', שמלפני כמה שנים אנחנו גם רושמים את המיילים של העולים.

<שלום בן-שעיה: היה רצוי שתעבירו לנו קבצים גם עם כתובת מייל, יכול להיות שגם זה יכול לשמש כזיהוי.

<דורית קריאף: שמי דורית קריאף, אני הממונה על הזכאות במשרד הקליטה.

<דורית קריאף: מה שאנחנו נעשה, כמובן שנקודד את כל ההקבלה ב-100% שקיבלנו ב'מסע', אלה שעונים על 100% שהם היו בפרויקט 'מסע' ואנחנו נתחיל לעשות שאלונים לעולים.

<דורית קריאף: כל עולה שיגיע למשרד יישאל האם הוא היה בתכנית כלשהי והוא יקודד כמובן בהתאם לתכנית הזאת, כדי שיהיו לנו את הנתונים להבא.

יואל רזבוזוב: בסדר גמור, תודה רבה.

יואל רזבוזוב: באמת מה שציינתי בהתחלה, המספרים האלה, יכול להיות שהם חשובים, אבל זה לא העיקר, כי אנחנו גם צריכים את התמיכה מבחוץ, אבל מי שעולה אנחנו רק נשמח.

יואל רזבוזוב: ראינו כאן דוגמה חיה של אותם חבר'ה, שבאמת כמו שאמרו, יש כאן הרבה דיבורים על 'מסע', אבל ראינו כאן את הדוגמאות האמיתיות ואני חושב שזה ראוי להערכה, מה שקיבלו כאן החבר'ה, חלק נשארים, חלק עוזבים, עוזבים עם מטען שהוא חיובי כלפי ישראל.

יואל רזבוזוב: אני באמת שמח על שיתוף הפעולה של כל הגופים ואנחנו גם ניכנס ללופ הזה כוועדת העלייה והקליטה ואני רואה בתכנית הזאת דבר שהוא חיוני לעם ישראל, במיוחד שנמצא בתפוצות, ומאוד חשובים לנו הזהות, החיבור.

יואל רזבוזוב: כמובן מי שרוצה לעלות, אנחנו נשמח לשתף פעולה בכל דבר, גם בעניין החקיקה, עם אישורי עבודה, וגם בעניין של הרופאים לעזור במבחנים, מי שנכנס לבעיות נקודתיות, אפשר להפנות אלינו את המקרים ואנחנו נפנה לשרת הבריאות, וגם מבחינת התקנים אחרי.

יואל רזבוזוב: בעניין של ההשמה.

יואל רזבוזוב: יש ביקוש, חלק הם מקצועות דרושים ואנשים בתכניות לא יודעים, אז אנחנו גם נחשוף לכם את זה.

יואל רזבוזוב: חברים, תודה רבה ושיהיה בהצלחה, הישיבה נעולה.