ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 19, פרוטוקול מספר 333, 2014-07-08 09:00

דוד צור: טוב, אני מתחיל באופן רשמי את הדיון.

דוד צור: אני מתנצל בשם חברי הכנסת עוד פעם על האיחור ועל זה שאנחנו לא הצלחנו להתחיל בזמן.

דוד צור: מדובר פה בהצעה לסדר היום (דיון מהיר) של חברי הכנסת נחמן שי, גילה גמליאל וחברת הכנסת פנינה תמנו-שטה.

דוד צור: הנושא כמובן הוא שנה מאז הקמת ועדת הערר לבדיקת זכאות העלייה של בני הקהילות היהודיות באתיופיה להם בני משפחה בישראל.

דוד צור: חבר הכנסת נחמן שי, בבקשה, ברשותך.

נחמן שי: בוקר טוב.

נחמן שי: אני מצטער על האיחור.

נחמן שי: הישיבה הזאת נועדה לקיים, לבדוק או לקיים מעקב אחר היישום של החלטת הממשלה, שאמנם סיימה את העלייה ואיחוד המשפחות מאתיופיה, אבל יחד עם זאת השאירה איזשהו פתח מצומצם שבו התהליך הזה יימשך בדרך אחרת, אבל בצורה באמת הייתי אומר מחושבת ולא בהיקפים הגדולים שהיינו עדים להם בעבר.

נחמן שי: אם הבנתי שמשרד הפנים, שאמור להיות מופקד על התהליך הזה, הקים ועדה שצריכה לבחון את הבקשות וכדומה, ולהפתעתי הרבה מתברר ששום דבר לא קרה.

נחמן שי: זאת אומרת, בוא נגיד שלאי הפתעתי הגדולה לא קרה שום דבר.

נחמן שי: זאת אומרת, הייתי מופתע אם היו עושים משהו.

נחמן שי: כי אני מכיר את עמדת ממשלת ישראל ומשרד הפנים בעניין הזה, שהם רוצים לסגור את הדלת לחלוטין.

נחמן שי: אבל מה לעשות שישנם מקרים, אפילו אנושיים שמחייבים, מקרים כאלה ואחרים שמחייבים לבדוק משפחה כזו או משפחה אחרת או מקרה כזה או מקרה אחר.

נחמן שי: יש פה אפילו ממש 90 איש שכבר אושרה העלאתם לישראל על ידי שר הפנים הקודם, והדבר הזה לא התממש.

נחמן שי: ולכן החלטנו לבקש דיון בוועדה כדי לקבל עדכונים מהגורמים הרשמיים קודם כל, ממשרד הפנים, איך הפעילות שלו מתקדמת, ואז לבחון מה הוועדה יכולה לעשות כדי שהתהליך הזה לפחות יצא לפועל.

נחמן שי: אני לא מדבר על דברים יותר משמעותיים, אלא לפחות שהממשלה, לשם שינוי, תעמוד מאחורי ההחלטות שלה, ההבטחות שלה, ותממש אותן.

נחמן שי: עד כאן.

דוד צור: תודה.

דוד צור: רכזת הוועדה, אולי נשמע ממך קצת על פעילות הוועדה, מה המדיניות, ואחרי זה נשמע גם את מטה המאבק ואנשים אחרים.

<דנה קלדרון: אוקיי.

<דנה קלדרון: אז כפי הידוע, שר הפנים מינה ועדה לכל הנושא של עליית בני הפלשמורה לארץ.

<דנה קלדרון: הוועדה מונתה ביולי.

<דנה קלדרון: אנחנו התכנסנו לראשונה ב-3 לספטמבר.

<דנה קלדרון: הוועדה במשך החודשים הראשונים למדה את כל הנושא של - - -

דוד צור: תאמרי לנו מה מנדט הוועדה.

<דנה קלדרון: הוועדה, לפי כתב המינוי, רוצה להעלות את כל מי שבזמנו וכל הרשימות שהיו ונעשו.

דוד צור: זה המנדט של הוועדה?

<דנה קלדרון: המנדט הוא לבדוק את כל מי שצריך להעלות לארץ על פי - - -

דוד צור: את הזכאות שלהם.

<דנה קלדרון: את הזכאות על פי הקריטריונים.

<דנה קלדרון: על פי המנדט שנקבע.

<דסי צנגן: אני יכולה להוסיף משהו?

דוד צור: רק תגידי מי את.

<דסי צנגן: אני דסי צנגן.

<דסי צנגן: אני עורכת דין ברשות האוכלוסין וההגירה, ואני כן רוצה לציין שהמנדט, כפי שנוסח, של הוועדה, הוא מוגבל.

<דסי צנגן: הוא מוגבל בעיקרו לבני משפחה מסוימים של כאלה שעלו מאתיופיה, נכנסו מאתיופיה, בהתאם להחלטת הממשלה מ-2010.

<דסי צנגן: זה - - -

דוד צור: והם מדרגה ראשונה או - - -?

<דסי צנגן: בדיוק.

דוד צור: דרגה ראשונה.

<דסי צנגן: קרובי משפחה מדרגה ראשונה.

<דסי צנגן: מקרים הומניטריים ברובם או בני - - -

דוד צור: זאת אומרת שאם יגיעו קרובי משפחה מדרגה ראשונה של כאלה שעלו בשנות ה-, לא יודע, במבצע משה או שלמה – לא, הם לא זכאים.

<דסי צנגן: על פניו, כתב - - -

דוד צור: על פניו, הוועדה לא יכולה לטפל בהם.

<דסי צנגן: כתב המינוי הוגבל לזה.

<דסי צנגן: עכשיו, ימשיכו לדבר.

<דסי צנגן: בפועל, הוגשו הרבה יותר בקשות מעבר לכתב המנדט המוגבל.

<דסי צנגן: יציינו פה עוד מעט מספרים שמחייבים היערכות אחרת.

דוד צור: אוקיי, את יכולה להמשיך.

<דנה קלדרון: אז אנחנו יצאנו בפרסום בינואר לפי המנדט, מי יכול להגיש את הבקשות.

<דנה קלדרון: עשינו פרסום בתקשורת, פרסום בעיתונות, בלשכות רשות האוכלוסין וההגירה.

<דנה קלדרון: הגיעו למעלה מ-4,500 פניות בנושא.

<דנה קלדרון: הקמנו איזושהי מערכת.

<דנה קלדרון: הקלדנו את כל הפניות.

<דנה קלדרון: נכון להיום, 3,150 מבקשים, פונים, קיבלו תשובת ביניים שהמכתב שלהם התקבל ושזה בטיפול שלנו.

<דנה קלדרון: כרגע, שלב ב' זה לשבת על כל אותן בקשות, לראות לפי המנדט, לפי מה שצריך, מי עומד בקריטריונים ומי לא, ואנחנו כרגע בשלב הזה.

<דנה קלדרון: אתמול התכנסה הוועדה, מספר 15 בנושא, ועכשיו אנחנו בעצם עם הפנים לשלב ב', לראות מה עושים עם - - -

נחמן שי: אחד אושר כבר?

<דנה קלדרון: בבקשה?

נחמן שי: מקרה אחד אושר כבר?

<דנה קלדרון: לא.

<דנה קלדרון: אושרו 25 משפחות במסגרת הביקור שהיה באתיופיה של הוועדה.

<דנה קלדרון: הן אושרו - - -

נחמן שי: לא, לא.

נחמן שי: את אומרת שקיבלתם 4,500.

נחמן שי: מזה ל-3,000 עניתם שבקשתם התקבלה, - -

<דנה קלדרון: נכון בהחלט.

נחמן שי: - - וזה יפה.

נחמן שי: אחר כך התחלתם כבר לדון לגופו של עניין?

<דנה קלדרון: זה השלב שזה קרה.

<דנה קלדרון: החל - - -

נחמן שי: אז אתמול התחלתם.

<דנה קלדרון: התחלנו.

<דנה קלדרון: כרגע 425 פניות - - -

נחמן שי: איזה עולם קטן.

נחמן שי: אדוני היושב ראש, אני אומר לך, יש דברים שהם כל כך מעניינים – בדיוק אתמול.

אברהם נגוסה: שנה זה הוועדה.

נחמן שי: כן.

נחמן שי: לא, זה שמח.

<דנה קלדרון: 425 מקרים אתמול, - -

דוד צור: נדונו?

<דנה קלדרון: - - עד אתמול, כן, החליטו.

דוד צור: מה לגבי ה-25 שאושרו, את אומרת, בביקור באתיופיה?

<דנה קלדרון: הן אושרו.

<דנה קלדרון: הן הועברו להחלטת שר הפנים.

<דנה קלדרון: אני חושבת שזה - - -

<קריאה: רק בגלל הביקור שם?

נחמן שי: מה זה?

נחמן שי: איזה ביקור?

<יהודה שרף: - - - לקחתי את הוועדה להכיר להם את השטח.

נחמן שי: הוועדה נסעה לאתיופיה.

נחמן שי: יופי.

נחמן שי: זה חשוב.

נחמן שי: זה חשוב, שיהיו באתיופיה.

דוד צור: אני לא מצליח להבין מה שאת אומרת: 25 אושרו?

<דנה קלדרון: לא במסגרת הוועדה, הפניות.

דוד צור: זאת אומרת, עשו bay pass.

דוד צור: הגיעו לשם - - -

<דנה קלדרון: כן, הם העבירו פנייה.

<דנה קלדרון: נכון.

<דנה קלדרון: הם העבירו - - -

דוד צור: במסגרת איזה ביקור זה היה?

<דנה קלדרון: במסגרת הוועדה שנסעה לאתיופיה.

דוד צור: אוקיי, הבנתי.

דוד צור: אז זה חלק מעבודת הוועדה.

<דנה קלדרון: בהחלט.

דוד צור: זו בדיוק השאלה הבאה שרציתי לשאול - - -

אברהם נגוסה: זה לא בדיוק, אדוני.

<מזל כהן: בין היתר.

<מזל כהן: סליחה, שמי מזל כהן.

<מזל כהן: אני - - -

אברהם נגוסה: זה לא בדיוק.

דוד צור: אני אתן לכם לדבר.

דוד צור: אני מבקש.

דוד צור: כן.

<מזל כהן: טוב, אני נשלחתי - - -

דוד צור: מי גברתי?

<מזל כהן: מזל כהן.

<מזל כהן: אני ממונה על אשרות לזרים במטה הרשות.

<מזל כהן: אני באתי למלא את מקומו של יושב ראש הוועדה.

<מזל כהן: אני אומרת במפורש שאני לא מטפלת בוועדה.

נחמן שי: למה הוא לא בא?

<מזל כהן: הוא לא הגיע מסיבות אישיות.

<מזל כהן: סיבות אישיות.

<מזל כהן: אני נקראתי לבוא לכאן ברגע האחרון.

<מזל כהן: זה נכון שהוגשו עד היום 4,500 בקשות שמתייחסות בערך ל-15 אלף מוזמנים.

<מזל כהן: למעשה, הוועדה, כתב המינוי של הוועדה הוא נוסח באופן מאוד מוגבל, כפי שאמרו כאן, לבני משפחה ממדרגה ראשונה, לאלה שעלו ארצה ב-2010.

<מזל כהן: מסתבר שבעקבות הפרסום גם אחרים הגישו בקשות.

דוד צור: הגיוני.

<מזל כהן: התופעה הזו, גודל התופעה הוא כזה גדול שהרגשנו שיש צורך בהיערכות חדשה.

<מזל כהן: היערכות חדשה דורשת כוח אדם.

<מזל כהן: עד היום, מי שטיפל בכל הנושא הזה זה עובדי - - -

דוד צור: וגם שינוי מנדט הוועדה.

<מזל כהן: ודאי.

דוד צור: אוקיי.

<מזל כהן: ייתכן שצריך.

<מזל כהן: ייתכן שצריך.

<דסי צנגן: אבל זה תלוי בשר ובממשלה - - -

<מזל כהן: נכון, זה תלוי.

<מזל כהן: עד היום, מי שטיפל בנושא הזה, זה היו העובדים הרגילים שלנו.

<מזל כהן: לא קיבלנו שום תוספת כוח אדם.

<מזל כהן: היום הוגשה בקשה למשרד האוצר לתוספת כוח אדם, ואנחנו - - -

נחמן שי: אני רוצה רק להבין, הגברת מזל כהן.

<מזל כהן: בבקשה.

נחמן שי: את מדברת על כך שאלה שעלו ב-2010 זה הגל האחרון, אני מניח.

נחמן שי: האם אין גורם שבודק את כל ההיסטוריה?

נחמן שי: כלומר, אם יש מישהו שמתייחס ל-2008 או ל-2007, זה סגור יותר?

נחמן שי: אי אפשר להעלות את זה יותר?

דוד צור: אז זה מה שהן אמרו.

דוד צור: מה שהן אמרו קודם.

דוד צור: ואחת ההמלצות תהיה, מן הסתם, לשנות גם את מנדט הוועדה ולבחון את כל אותם מקרים.

דוד צור: כי כרגע ממילא הם עושים את זה, רק זה מעמיס עליהם, ואז יכול להיות שצריך לשנות את הרכב הוועדה.

<דסי צנגן: נכון.

דוד צור: אוקיי, אני הבנתי את העניין.

דוד צור: אני שואל, רק ממש תהיו תכליתיים וקצרים כי אני רוצה לשמוע את כולם: פרוצדורלית, איך בעצם הוועדה בוחנת כל מקרה כזה?

דוד צור: היא מדברת פה עם קרובי המשפחה שלו - - -

<מזל כהן: ודאי, גם זה תהליך - - -

דוד צור: מה יש היום באתיופיה?

דוד צור: כי אני מבין, מדברים על שגרירות, יש היום אנשי הסוכנות היהודית; תיכף נדבר עם - - -.

דוד צור: תזכיר לי את השם.

<יהודה שרף: קוראים לי יהודה.

דוד צור: יהודה.

דוד צור: אוקיי.

דוד צור: בשבילי כל הסוכנות היהודית זה - - -

<מזל כהן: זה נכון.

<מזל כהן: זה חלק מהבעיה.

<מזל כהן: חלק מהבעיה שהעבודה היא מאוד סיזיפית.

<מזל כהן: צריך לערוך ראיונות לבני המשפחה, פה, בארץ, שמבקשים את אותם אנשים, את איחוד המשפחות, ויש צורך - - -

<אורי פרדמיק: הראיונות נערכו עשרות פעמים כבר.

<אורי פרדמיק: זה לא - - -

דוד צור: רגע, אדוני.

<אורי פרדמיק: אין צורך לחדש את זה באמת.

דוד צור: אנחנו נשמע את עצותיך הנבונות אחרי זה.

דוד צור: אל תתפרץ.

דוד צור: כן.

<מזל כהן: וכן, עריכת ראיונות לאנשים עצמם שמבקשים.

<מזל כהן: כך למעשה עובדים עם כל - - -

דוד צור: הוועדה ערוכה לזה?

דוד צור: לשמוע שם?

<מזל כהן: בוודאי.

<מזל כהן: הסוכנות היהודית מסייעת לנו.

<מזל כהן: יש שם שליחים שלה.

<מזל כהן: יש לנו שליחים של הסוכנות היהודית שעושים חלק מהעבודה.

<מזל כהן: חלק מהעובדים, העובדים שלנו בזמנו נשלחו לשם.

<מזל כהן: זה חלק מהבעיה, כי צריכים כוח אדם לערוך את כל הראיונות האלה, דוברי אמהרית, וזה לא פשוט.

דוד צור: הגשתם בקשה לשר הפנים בעניין הזה?

<מזל כהן: כן.

<מזל כהן: הגשנו בקשה למשרד האוצר.

דוד צור: ומה הייתה תגובתם?

<מזל כהן: בינתיים, - -

דוד צור: אין תגובה.

<מזל כהן: - - לדעתי – אין לי מושג.

דוד צור: מטפלים במע"מ אפס עכשיו.

דוד צור: הצטרף אלינו חבר הכנסת דב חנין.

דוד צור: תודה.

דוד צור: טוב, אני רוצה לשמוע רגע את הסוכנות היהודית ואחרי זה לשמוע את מטה המאבק.

דוד צור: מר יהודה רשף, בבקשה.

<יהודה שרף: אני יכול לספר רק עובדות על מה שנעשה בשטח: כיום יש לנו שליח אחד, שהתפקיד של השליח הזה לטפל בזכאי חוק השבות.

<יהודה שרף: אנחנו ערוכים להביא, כאשר יוחלט להביא, מסה של אנשים מעבר לחוק השבות.

<יהודה שרף: אבל אני אשתף את אדוני ואת חברי הוועדה הנכבדים במה שקורה בשטח: בשטח ישנם אנשים שחלקם לא אושרו לעלייה, חלקם אולי לא נבדקו.

<יהודה שרף: אושרו לעלייה כאלה שהם שמונה דורות אחורה מזרע ישראל לאימותיהם.

<יהודה שרף: אלה אושרו לעלייה.

דוד צור: וזה מתי?

דוד צור: אתה מדבר במבצעים קודמים או?

<יהודה שרף: נכון להיום.

<יהודה שרף: עד היום.

<יהודה שרף: אלה האנשים שאושרו כרגע לעלייה, על פי המנדט של משרד הפנים.

<יהודה שרף: אם אני טועה - - -

<דסי צנגן: בהתאם להחלטות ממשלה - - -

<יהודה שרף: אני - - - לעובדות.

<יהודה שרף: ודאי.

<יהודה שרף: ודאי.

<יהודה שרף: ודאי.

<יהודה שרף: זה מה שממשלת ישראל החליטה.

<יהודה שרף: מה שקורה בשטח - - -

דב חנין: מה קורה עם כאלה שבני המשפחות שלהם בארץ?

<יהודה שרף: ברשותך, חבר הכנסת דב חנין.

<יהודה שרף: אני רק מספר עובדות.

<יהודה שרף: זה תפקיד - - -

דוד צור: אנחנו דיברנו על זה - - -

דב חנין: אני מנסה להבין.

דוד צור: דיברנו על זה בהתחלה.

<יהודה שרף: התפקיד - - - זה לטפל בהם שם כדי להביא אותם לכאן, ובעזרת משרד העלייה והקליטה לקלוט אותם בקליטה הראשונית.

<יהודה שרף: מה שקורה בשטח היום: יש משפחות - - -

<חביב קצב: סליחה, לאלה - - -

<דוריס קריאף: לאלה - - -

<יהודה שרף: לאלה שיש זכאות.

<יהודה שרף: כן.

<יהודה שרף: אמרתי.

<דוריס קריאף: לא טעמים הומניטריים.

<יהודה שרף: אמרתי.

<יהודה שרף: רק לאלה שהם זכאים.

<יהודה שרף: מה שקורה היום בשטח: ישנם אנשים שהם קרואים.

<יהודה שרף: כלומר, הם אחים לאותו אב, לא מאותה אם.

<יהודה שרף: גדלו ביחד, למדו ביחד, היו באותו כפר.

<יהודה שרף: זה שֵמֵהָאֵם, שהיא מזרע ישראל, נמצאים כאן.

<יהודה שרף: האחים שלהם, שהאם לא מזרע ישראל, נשארו שם.

<יהודה שרף: יש טרגדיות.

<יהודה שרף: אני בא ואומר בלי בושה.

<יהודה שרף: אני אמרתי את הדברים האלה תמיד.

<יהודה שרף: אני ממלא הנחיות.

<יהודה שרף: אני מתריע ואומר: כשהוועדה הייתה איתי, הם ראו - - -

דוד צור: עכשיו?

דוד צור: בביקור האחרון?

<יהודה שרף: בביקור האחרון בדצמבר.

<יהודה שרף: הם ראו בעיניים שלהם, נפגשו וראו את האנשים.

<יהודה שרף: ולכן גם אחד הדברים שהם מדברים זה לבדוק את הרשימות – מה, מי, איך וכדומה.

<יהודה שרף: יש עולים שעלו, אוקיי?

<יהודה שרף: לא במסגרת החלטת הממשלה.

<יהודה שרף: הם עלו – זה נקרא הומניטרי.

<יהודה שרף: אני לא זוכר את הטרמינולוגיה המקצועית.

<יהודה שרף: שייתקנו אותי אנשי משרד - - -

<דוריס קריאף: מטעמים הומניטריים.

<יהודה שרף: מטעמים הומניטריים.

<יהודה שרף: האנשים האלה לא זוכים לטיפול, אוקיי?

<יהודה שרף: לא זוכים לטיפול של משרד העלייה והקליטה מפני שמשרד העלייה והקליטה לא יכול לטפל בהם.

<יהודה שרף: הם לא עולים חדשים, הם בקריטריונים אחרים.

<יהודה שרף: וזו אחת הסיבות שהוחלט להקפיא כרגע את האנשים שעולים בזכאות הומניטרית, כי האנשים האלה נופלים - - -

דוד צור: הם לא עולים מתוקף חוק השבות?

<יהודה שרף: הם לא.

<יהודה שרף: לא.

<יהודה שרף: אף אחד.

<יהודה שרף: הם לא יהודים.

<יהודה שרף: על פי ההלכה - - -

<קריאה: לא, לא.

<דסי צנגן: - - - החלטת ממשלה גם - - -

<דוריס קריאף: גם לא החלטה בממשלה.

<יהודה שרף: הם עולים מתוקף החלטת ממשלה.

<יהודה שרף: הם לא עולים - - -.

<יהודה שרף: מי שאני מעלה אותם כרגע, עכשיו, זה אנשים שעולים מתוקף חוק השבות.

<יהודה שרף: יש עדיין באתיופיה יהודים או זכאי עלייה שעולים במסגרת חוק השבות: בטיגראיי וגם בגונדר.

נחמן שי: איך אתה מעלה?

נחמן שי: אתה אומר שכבר לא עולים יותר.

<יהודה שרף: לא, לא.

<יהודה שרף: חבר הכנסת נחמן שי - -

<דסי צנגן: חוק השבות.

דוד צור: חוק השבות – עולים כמו בכל מקום בעולם.

<יהודה שרף: - - אנחנו בחודש אוגוסט נעלה מעל 70 אנשים.

<יהודה שרף: לפני חודשיים העלינו 50 אנשים.

<יהודה שרף: אנחנו מעלים כרגע אנשים שהם במסגרת זכאי חוק השבות, לא במסגרת מה - - -

פנינה תמנו: טעמים הומניטריים.

<יהודה שרף: כן.

דוד צור: אוקיי, מר יהודה שרף.

דוד צור: טוב, כמובן הצטרפה אלינו חברת הכנסת פנינה תמנו-שטה המוכרת לכולנו.

פנינה תמנו: בוקר טוב.

דוד צור: בוקר טוב.

דוד צור: אני ארצה לשמוע בבקשה את הוועד, את מטה המאבק.

דוד צור: רק אני לא אוכל לשמוע את כל מטה המאבק, אני צריך לשמוע לפחות שניים, נאמר.

דוד צור: אוקיי?

דוד צור: אז תחליטו ביניכם מי מדבר, את הקולות האותנטיים ביותר.

דוד צור: כן, נתחיל.

דוד צור: יש לי יחס מיוחד אלייך כי ליווית אותי לוועדה.

דוד צור: מה שמך, עוד פעם?

<חן אסממאו: חן.

דוד צור: חן.

<חן אסממאו: חן אסממאו.

דוד צור: כן, הגברת חן אסממאו.

<חן אסממאו: כן.

<חן אסממאו: מה שרציתי להגיד: גם לי יש משפחה באתיופיה.

<חן אסממאו: אמנם, איך אני אסביר את זה?

<חן אסממאו: אני לא יודעת אם חוק השבות חל עליה, כי בשנת 2003 זה השתנה, אבל - - -

דוד צור: חוק השבות חל על מי שבעצם הוא יהודי, שיכול לעלות לכל מקום בעולם, לא משנה הזמן.

<יהודה שרף: לא.

<יהודה שרף: הסב יהודי.

<יהודה שרף: תבדוק את זה, אדוני היושב ראש.

<חן אסממאו: נכון, אבל זה שונה אצלה כי - - -

פנינה תמנו: הגברת חן אסממאו, אל תנסי להיכנס לחוק.

פנינה תמנו: תספרי פשוט את הסיפור שלך.

פנינה תמנו: אל תנסי להסתבך עם החוק.

דוד צור: מה זה קשור ל-2003 אבל?

<קריאה: חוק השבות - - -

דב חנין: אפילו אנחנו לא מבינים את החוק.

דוד צור: חוק השבות – איך חל?

דוד צור: על איזו שנה?

דב חנין: אפילו אנחנו כבר לא מבינים את החוק.

דב חנין: אז בואי תספרי פשוט מה - - -

פנינה תמנו: כן, מה הסיפור שלך.

פנינה תמנו: משפחה זה משפחה, וזה לא משנה איזה חוק חל עליה.

דוד צור: ספרי את המקרה שלך ואנחנו - - -

<חן אסממאו: טוב.

<חן אסממאו: יש לי סבתא באתיופיה שיש איתה שלושה ילדים.

<חן אסממאו: כאילו הם היו ארבעה, אחד מהם נפטר מתאונה, והשאיר אחריו גם שני ילדים קטנים.

<חן אסממאו: עוד מלפני 15 שנה, כבר 15 שנה שאנחנו ממש נלחמים עליה פה.

<חן אסממאו: גם הפניות למשרד הפנים, לסוכנות היהודית – כולם, כולם מכירים את השם שלה, אבל אף אחד כאילו לא באמת מתעסק עם זה.

<חן אסממאו: כאילו, זה יותר בעייתי.

<חן אסממאו: וזהו.

<חן אסממאו: היא כבר - - -

דוד צור: מה התשובות שאת מקבלת?

דוד צור: למה לא?

<חן אסממאו: כי היא פלשמורה, כי זה.

<חן אסממאו: כל מיני דברים, שהם כאילו אפילו לא תואמים.

<חן אסממאו: זה לא נראה לי גם בסדר שסבתא שלי שם, שהמשפחה שלנו פה, אימא שלי פה, אימא שלה שם.

דוד צור: כמה נפשות אתם פה?

<חן אסממאו: זה כולל אחים?

דוד צור: כן.

<חן אסממאו: של אימא?

<חן אסממאו: שש.

<חן אסממאו: אחים של אימא – שישה.

אברהם נגוסה: והבנים.

דוד צור: וכמה אחים יש לך?

<חן אסממאו: לי – ארבעה.

דוד צור: ארבעה.

אברהם נגוסה: והבנים, הבנים של האימא.

פנינה תמנו: רגע, אחים של אימא, שישה אחים של אימא, שהיא לא אימא שלהם גם?

<חן אסממאו: היא אימא שלהם.

<יהודה שרף: שבעה.

פנינה תמנו: אז שבעה ילדים - -

דוד צור: פה.

אברהם נגוסה: בארץ.

פנינה תמנו: - - נמצאים פה - - -

דוד צור: ואימא שלהם שם.

<קריאה: ואימא שלהם שם.

פנינה תמנו: והאימא, כן.

פנינה תמנו: אני מנסה להבין.

פנינה תמנו: אז באיזה תוקף הם עלו?

אברהם נגוסה: והנכדים – אין סוף.

<חן אסממאו: זהו, זה מה שאני - - -

נחמן שי: כי הם עלו לארץ.

פנינה תמנו: מאיזה תוקף הם עלו אם הם אותה לא מוכנים להביא?

פנינה תמנו: שזו סוגיה - - -

<חן אסממאו: זו הבעיה.

<חן אסממאו: גם כשפתחנו - - - אמרנו לפחות שיעלו רק מדרגה ראשונה, גם אם זה בני פלשמורה, שזה לא - - -, למרות שמפרידים את זה.

אברהם נגוסה: אני רוצה להסביר את העניין.

דוד צור: תיכף נשמע קצת.

דוד צור: מר אברהם נגוסה, כן.

אברהם נגוסה: כן.

אברהם נגוסה: כשאני שומע כל מיני דברים, גם ממשרד הפנים, זה מקומם כי מסיטים את הנושא לכיוון אחר לגמרי במקום להתמקד באמת העניין.

אברהם נגוסה: ב-2003 ממשלת ישראל קיבלה החלטה להעלות את אחינו שנשארו באדיס-אבבה ובגונדר על סמך רשימות שנעשו על ידי ראש מינהל האוכלוסין לשעבר, מר דוד אפרתי.

אברהם נגוסה: הרשימות האלו, אלה הרשימות.

אברהם נגוסה: בנוסף, ב-2010 הממשלה קיבלה החלטה גם להסתמך על הרשימה של כ-8,000 נפש שהיו בגונדר - - -

דוד צור: כמה עלו מהרשימות האלה?

אברהם נגוסה: עכשיו, מהרשימות האלה, מ-2003, מעל 90% עלו.

דוד צור: עלו.

דוד צור: יפה.

אברהם נגוסה: פחות מ-10% נדחו באדיס-אבבה ובגונדר - - -

דוד צור: שלא נמצאו מתאימים?

אברהם נגוסה: בגלל שהדרישה, המדיניות היא מדיניות איפה ואיפה, היא מדיניות אפלייתית, בניגוד למדינות האחרות - - -

דוד צור: הסבתא של הגברת חן אסממאו, למשל, נופלת ב-10% האלה?

<יהודה שרף: כן.

אברהם נגוסה: כן, היא נמצאת ברשימה.

אברהם נגוסה: ואז מה שאני רוצה להסביר פה: במדינות אחרות, הם לא דורשים לפי ההלכה.

אברהם נגוסה: באתיופיה עולים לפי ההלכה היהודית.

אברהם נגוסה: זה צריך להיות יהודים בצד אימותיהם לכל הדורות.

אברהם נגוסה: אמר קודם - - -

<דסי צנגן: מעבר לחוק השבות.

<דסי צנגן: מי שעומד בחוק השבות - - -

<קריאה: לא, אתם המצאתם חוק חדש.

<קריאה: יכולתם להעלות לפי חוק השבות.

אברהם נגוסה: לא, לא, רגע, רגע, רגע.

אברהם נגוסה: אתם קובעים מי יהיה זכאי ומי לא.

אברהם נגוסה: אתם עשיתם את זה.

אברהם נגוסה: ולכן, מה שאני אומר פה, מה שאנחנו דורשים: כשההורים עולים לפה - - -

דוד צור: כמה סך הכול יש?

דוד צור: כמה זה ה-10% האלה?

דוד צור: 800?

דוד צור: 800 עד 1,000?

אברהם נגוסה: כ-5,000 נפש.

אברהם נגוסה: 5,000 נפש.

דוד צור: איך?

דוד צור: אמרת 8,000.

<קריאה: הם גדלו.

אברהם נגוסה: לא, אני אומר:

אברהם נגוסה: 8,000 זה היה ב-2010.

אברהם נגוסה: אבל נשארו, נדחו גם מהרשימה של 2003, מההחלטה של 2003, - -

דוד צור: וכמה היו ברשימות של 2003?

אברהם נגוסה: - - 3,000.

אברהם נגוסה: ומ-8,000 נשארו 2,000.

דוד צור: אז יש איזה 5,000 איש.

אברהם נגוסה: זה 5,000 נפש.

אברהם נגוסה: עכשיו, למה הם נדחו?

אברהם נגוסה: בגלל שהם לא עמדו בקריטריון של החלטת הממשלה שאומרת להעלות רק יהודי בצד האימא שלו.

אברהם נגוסה: זו מדיניות האיפה ואיפה.

אברהם נגוסה: ולכן אני אומר - - -

פנינה תמנו: אני רוצה לשאול אותך שאלה: האם יש כאלה שעל פי דרישת המאבק והמטה – כמה אתה מעריך את זה, אפילו באחוזים, כי יש כאלה – שאינם יהודים גמורים ואתם רוצים שיעלו?

אברהם נגוסה: תראי, כמיטב ידיעתנו, עד היום לא נמצא אפילו אחד שלא שייך לקהילה.

אברהם נגוסה: כולם שייכים לקהילה.

אברהם נגוסה: אלה שנדחו, שהם יהודים בצד האבא שלהם או שיש להם שלושה סבים יהודים.

אברהם נגוסה: רק צד האימא לא יהודייה.

אברהם נגוסה: ולכן - - -

פנינה תמנו: אתה אומר, אתה לא מכיר מקרה של מישהו שאין לו קשר, אין לו, שהוא לא, לחלוטין מנותק או שהוא לא - - -

אברהם נגוסה: אולי מישהו בנישואי תערובת.

דוד צור: אבל לדעתי הוא לא בהכרח הכתובת.

דוד צור: תיכף נשמע את משרד הפנים.

דוד צור: אני אתן לך תיכף.

אברהם נגוסה: בשביל זה אין לנו התנגדות לבדוק.

אברהם נגוסה: אין לנו התנגדות לבדוק.

אברהם נגוסה: ולכן מתוך האנשים האלה, את האנשים האלה שנשארו, על פי המדיניות האכזרית, האפלייתית, הזו, 80% מהם יש להם הורים, בנים ובנות, ואחים ואחיות, פה, בישראל.

דוד צור: דרגה מקרבה ראשונה.

אברהם נגוסה: ובישראל.

אברהם נגוסה: פה, לדוגמה: חמישה ילדים נמצאים פה, בארץ.

אברהם נגוסה: האבא והאימא נשארו בגונדר, המתינו הרבה שנים.

אברהם נגוסה: האימא נפטרה לפני שבועיים; האבא זקן, עיוור, נשאר בגונדר לבד.

אברהם נגוסה: חמישה ילדים, הם נמצאים פה.

פנינה תמנו: ואיפה האבא?

אברהם נגוסה: האבא בגונדר מחכה, הוא נמצא ברשימה.

פנינה תמנו: עם כמה ילדים הוא שם?

דוד צור: כלום.

אברהם נגוסה: עם בת אחת, כמיטב ידיעתי.

פנינה תמנו: לא, זה פשוט לא יאומן.

אברהם נגוסה: אז מה שחשוב פה: העניין של ועדת החריגים, זו ועדה למראית עין.

אברהם נגוסה: פשוט כדי שהממשלה יכולה להסתתר מאחורי הוועדה הזו.

אברהם נגוסה: כדי להגיד: הנה, הקמנו ועדה.

אברהם נגוסה: הוועדה הוקמה לפני שנה, לא אישרה אפילו מקרה אחד.

אברהם נגוסה: לא תספרו לנו סיפורים.

אברהם נגוסה: והדבר השני: פה, 90 משפחות שאושרו על ידי שר הפנים הקודם, כ-100 נפש – סליחה, כ-100 נפש, כ-30 משפחות – אושרו על ידי שר הפנים הקודם - - -

<יהודה שרף: 97 נפשות.

אברהם נגוסה: 97 נפשות.

אברהם נגוסה: תודה.

אברהם נגוסה: ומשרד העלייה והקליטה ומשרד הפנים התחברו יחד כדי למנוע את עלייתם.

אברהם נגוסה: משרד העלייה והקליטה לא מוכן לתת סל קליטה פה.

אברהם נגוסה: הגברת מזל כהן, את הוצאת מכתב, הוראה, יש לי את המכתב, לא להעלות אותם, כי משרד העלייה והקליטה מתנגד לתת סל קליטה.

אברהם נגוסה: עובדה ששלוש משפחות עלו ולא מקבלות סל קליטה.

פנינה תמנו: ומשפחת - - -?

אברהם נגוסה: כן, משפחת - - -, שנמצאים - - -

פנינה תמנו: מדובר על משפחה שהגיעה בעצם עד הכנסת.

אברהם נגוסה: אז זה עובדות, זה עובדות, אדוני היושב ראש, שאני מתאר פה.

אברהם נגוסה: שמספרים לנו שאין כוח אדם, זה פשוט – אני לא יודע איך להסביר את זה.

דוד צור: לא, לא, זה לא טיעון.

דוד צור: אפילו במוקד 100 של המשטרה זה לא תופס, הטיעון הזה.

אברהם נגוסה: זה פשוט לא יאומן.

אברהם נגוסה: והאנשים האלה נמצאים.

דוד צור: לסיום, לסיום.

אברהם נגוסה: לסיום, מה שאנחנו מבקשים, פשוט מאוד: אנחנו לא באים עם רשימה חדשה.

אברהם נגוסה: הרשימות נמצאות במשרד הפנים, במשרד העלייה והקליטה, במשרד ראש הממשלה, בסוכנות היהודית – כל הגורמים יש להם.

אברהם נגוסה: מתוך הרשימה הזו, כל האנשים שנדחו צריך להעלות אותם על בסיס שייכותם לקהילה, אם גם הם לא יהודים מצד האימא שלהם.

אברהם נגוסה: וצריך להעלות את כולם כדי לאחד את המשפחות.

אברהם נגוסה: טוענים פה, לא חוק השבות ודברים כאלה.

אברהם נגוסה: מי החליט, מי הוציא אותם מחוק השבות?

אברהם נגוסה: האם הם פחות יהודים מהסובוטניקים?

<דסי צנגן: - - - לא נכנסים - - -

<מזל כהן: גם הסובוטניקים לא נכנסים - - -

אברהם נגוסה: האם הם פחות יהודים מאנוסי ספרד?

<דסי צנגן: לא - - - לפי חוק השבות.

<מזל כהן: גם אנוסי ספרד לא נכנסים.

אברהם נגוסה: תראו, אל תספרו לי סיפורים.

אברהם נגוסה: אל תספרו לי סיפורים.

אברהם נגוסה: אתם החלטתם להוציא אותם מחוק השבות.

אברהם נגוסה: האנשים האלה צריכים לעלות למדינת ישראל.

אברהם נגוסה: מקומם פה.

אברהם נגוסה: יש להם משפחות.

אברהם נגוסה: מדינת ישראל, ממשלות ישראל, יפסיקו להסתתר בשם ועדה, שהוועדה אין לה מנדט אפילו להעלות בן אדם אחד.

דוד צור: אוקיי, תודה רבה.

דוד צור: תודה, מר אברהם נגוסה.

דוד צור: אני דווקא רציתי לשמוע את החייל, הצנחן.

דוד צור: מה הביאך הלום ביום כזה?

דוד צור: קודם כל, איפה אתה משרת?

דוד צור: באיזה גדוד?

<ארגאווי טספה: בפלס"ר.

דוד צור: פלס"ר.

<ארגאווי טספה: כן.

דוד צור: יפה.

דוד צור: בחטיבה 35 אני רואה.

דוד צור: יפה.

<ארגאווי טספה: כן.

פנינה תמנו: לא הוקפצתם היום?

<ארגאווי טספה: הקפיצו, אבל זה נראה לי פה - - -

דוד צור: חשוב.

<ארגאווי טספה: המפקד שלי החליט שזה מקרה יותר חריג ממה שיש שם.

<ארגאווי טספה: טוב, לי קוראים ארגאווי טספה, נולדתי באתיופיה.

<ארגאווי טספה: עליתי ב-2004 עם חמישה אחים ואימא שלי.

<ארגאווי טספה: אבא שלי נפטר באתיופיה.

<ארגאווי טספה: בזמן שאבא שלי היה חולה אחותי הייתה צריכה להתחתן, עוד היינו בכפר.

<ארגאווי טספה: עכשיו כשאתה גר בכפר יש מין נוהל כזה: כמו שיש פה, לדוגמה, חרדים שמתחתנים בגיל 18, אצלם, יש שם את הנוהל הזה, גם כשזה פחות מ-18, בגיל 16, 15, צריכה להתחתן.

<ארגאווי טספה: יש לי אחות - - - התחתנה ועלתה לארץ.

<ארגאווי טספה: ב-1994 היא עלתה לפה, לארץ.

<ארגאווי טספה: נשואה מגיל 16.

<ארגאווי טספה: אז לא הייתה ברירה, לא היה כזה יהודי שיתחתן איתה, כי כל היהודים כבר עלו לארץ.

<ארגאווי טספה: אבא שלי כבר זקן גם.

<ארגאווי טספה: גם אם היה חולה ולחפש לה בעל יהודי כמו שנהוג שם.

<ארגאווי טספה: אני לא יודע אם זה תופס פה, היהודים שיש שם.

<ארגאווי טספה: אבא שלי נפטר.

<ארגאווי טספה: היינו צריכים לעזוב ב-2004.

<ארגאווי טספה: עכשיו, אחותי הייתה צריכה להתגרש מבעלה כדי שהיא תעלה לארץ.

<ארגאווי טספה: אמרו: היא צריכה להתגרש ממנו כדי שהיא תוכל לבוא לפה.

<ארגאווי טספה: היה לה בן אחד.

<ארגאווי טספה: לא הייתה ברירה – התגרשה מבעלה.

<ארגאווי טספה: עכשיו, היינו צריכים להביא לו גם את כל הרכוש שהיה לו.

<ארגאווי טספה: הבאנו לו.

<ארגאווי טספה: היינו צריכים - - -

דב חנין: זה פשוט לא יאומן, מה שאתה מספר.

דב חנין: זה פשוט מזעזע אותי.

<ארגאווי טספה: כן.

<ארגאווי טספה: היינו צריכים לעלות ביום ראשון - - -

דב חנין: רגע, מה ההסבר?

דב חנין: פשוט הוא צריך להסביר את זה.

דוד צור: כי הוא לא יהודי.

דב חנין: רגע, בגלל זה?

דב חנין: אבל לה מאפשרים להגיע.

דב חנין: אז מה זה?

דב חנין: מחייבים אותה להתגרש?

דב חנין: איזה מן דבר זה?

דב חנין: זה פשוט מזעזע.

אברהם נגוסה: ביהודי אתיופיה הכול אפשרי כי אנחנו סוג - - -

דוד צור: מר אברהם נגוסה, הוא מדבר כל כך יפה, תן לו - - -.

דוד צור: למה שלא נשמע אותו?

<ארגאווי טספה: היינו צריכים לעלות ביום ראשון מגונדר לאדיס-אבבה.

<ארגאווי טספה: שזה משם, היינו צריכים לבוא לפה.

<ארגאווי טספה: דחו את זה ליום שלישי.

<ארגאווי טספה: ביום שני אמרו שאחותי לא עולה.

<ארגאווי טספה: זה היה יום שני בערב.

<ארגאווי טספה: אחרי זה, ביום שלישי עלינו לאוטובוס.

<ארגאווי טספה: את הבכי שהיה לה וגם את הבכי של אימא.

<ארגאווי טספה: תחשוב שאימא גידלה את הילדים שלה לבד בלי האבא שנפטר, והדבר היחיד שהבטיחה לו זה גם שהיא תשמור את כולם ביחד.

<ארגאווי טספה: ומגיע מקרה כזה שמנצלים את אחותי, משאירים אותה לבד שם, ואין לה שם אף אחד.

<ארגאווי טספה: אני בכיתי באותו - - -

פנינה תמנו: והיא כבר התגרשה.

<ארגאווי טספה: היא התגרשה באותו זמן.

<ארגאווי טספה: היא התגרשה.

<ארגאווי טספה: אחרי זה באנו לפה, אמרו שהיא תבוא בעוד חודש-חודשיים.

<ארגאווי טספה: בחודש-חודשיים האלה, כמו שיש את ועדת הערר הזו שהקימו השנה, כל פעם ממציאים איזה תירוץ כדי "לסבן" אותנו או למרוח אותנו.

דוד צור: אז היא נשארה שם?

דוד צור: עשר שנים כבר שם?

<ארגאווי טספה: עשר שנים היא ממתינה שם.

<ארגאווי טספה: עכשיו, ב-2012, שר הפנים הקודם הביא לה אישור לעלות לארץ - - -

דוד צור: היא בתוך ה-97?

אברהם נגוסה: נכון.

<ארגאווי טספה: בתוך ה-97, אחרי שעברה ועדה משל עצמה - - - שהוא אישר לה אחרי ועדה מעמיקה לתוך העומק, שבדקו, אישרו לה את זה.

<ארגאווי טספה: אחרי זה, ב-2010, היא הייתה צריכה לעלות לארץ.

דוד צור: הגברת מזל כהן, מה אומרים למקרה כזה?

דוד צור: היא בתוך הרשימה, אישר את זה שר הפנים הקודם.

דוד צור: אין פה איזה מה שנקרא רציפות שלטונית?

דוד צור: אפילו בכנסת יש מה שנקרא פטור מחובת הנחה או - -

<לאה קריכלי: דין רציפות.

דוד צור: - - דין רציפות של חקיקה.

<מזל כהן: אתה היית אצלי פעם?

<ארגאווי טספה: - - - אבל לא הצלחתי להגיע אלייך.

<מזל כהן: כן?

<ארגאווי טספה: כן.

דוד צור: אבל הוא מדבר על מר עמוס ארבל, - -

<מזל כהן: בסדר.

דוד צור: - - הוא שם שמות.

דוד צור: זה אנשים.

דוד צור: כאילו, מה קורה?

דוד צור: מה?

<מזל כהן: אני לא אוכל להשיב על מקרים פרטניים אם אני לא אלמד אותם.

<מזל כהן: אני ממש לא יודעת - - -

פנינה תמנו: אבל זה מקרה פרטני שמשליך על הרבה מאוד מקרים שיש כאלה, זה לא חריג.

פנינה תמנו: הלוואי וזה היה חריג.

דוד צור: אבל, הגברת מזל כהן, את יכולה להגיד לי: את ה-97, רק את זה אני כרגע רוצה תשובה.

דוד צור: הרי דנתם בזה, לא מקרים פרטיים.

דוד צור: 97 נפשות שאושרו על ידי שר הפנים הקודם – אושרו.

דוד צור: כנראה עברו איזה תהליך.

דוד צור: שר הפנים הקודם, אלי ישי, לא היה מהמקלים בעניין.

דוד צור: קיבלו - - - סליחה?

<מזל כהן: הם קיבלו הומניטרי.

דוד צור: קיבלו, לא יודע מה: הומניטרי, אוונגליסטים-נוצרים-נאמנים.

דוד צור: אוקיי?

דוד צור: אבל קיבלו.

דוד צור: למה הם לא פה?

<מזל כהן: אני אומר לך, מה שקרה, היות והם קיבלו מעמד מכוח הומניטרי ולא מכוח חוק השבות, לא הגיע להם סל קליטה - - -

דוד צור: הבנתי.

דוד צור: שיגיעו לפה בלי סל קליטה.

דוד צור: שקודם כל ייקלטו אצל המשפחות.

<מזל כהן: את זה צריך לשאול, צריך לשאול - - -

<קריאה: - - -

דוד צור: בזה נטפל אחר כך.

דוד צור: זה נראה לי הבעיה הכי פשוטה.

דוד צור: שקודם יעלו.

פנינה תמנו: יש פה שאלה: הם לא עלו הומניטרית.

פנינה תמנו: אם הם אחים מאותו האבא ומאותה האימא, - -

אברהם נגוסה: האימא פה, האימא פה.

פנינה תמנו: - - הם לא יכולים לעלות מהחוק, מכוח החוק, ואז האחות תעלה מכוח סעיף הומניטרי.

פנינה תמנו: זה הרי לא הגיוני בעליל.

<מזל כהן: סליחה, גברתי, אני לא מכירה את המקרה שלו.

<מזל כהן: אני מוכנה - - -

פנינה תמנו: - - -

דוד צור: אני לא מדבר על מקרה, אני מדבר על ה-97.

דוד צור: זו החלטה שלכם, של משרד הפנים.

דוד צור: משרד העלייה והקליטה לא מעניין אותי כרגע; - -

<מזל כהן: זה כן מעניין כי הם - - -

דוד צור: - - שיעלו יחפים, עם מכנסיים קצרים וטריקו.

דוד צור: לא מקבלים כלום מהמדינה.

דוד צור: הדבר היחיד: שיינחתו פה ויתאחדו עם המשפחות שלהם.

דוד צור: אנחנו מתחייבים, תאמיני לי, שמשרד העלייה והקליטה יהיה חייב לתת להם את סל הקליטה.

דוד צור: לא ייתן?

דוד צור: - - -

<מזל כהן: זה לא - - -

<קריאות: - - -

דוד צור: תסבירי לי, משרד העלייה והקליטה, למה לא.

פנינה תמנו: פה אני רוצה להתערב.

פנינה תמנו: אני רוצה פה באמת להגיד לפני שהיא אפילו עונה.

דוד צור: רגע, שנייה.

דוד צור: אבל אני רוצה שכשאת עונה, גם לחברת הכנסת פנינה תמנו-שטה וגם לי, תסבירו לי איך יכול להיות שיד שלטונית אחת כמו משרד הפנים מאשרת אותם לעלות, גם ממניעים הומניטריים - - -

<מיכל לוונטל אנדרסון: הם לא עולים.

<חביב קצב: הם לא עולים.

<מיכל לוונטל אנדרסון: הם לא עולים, הם - - -

דוד צור: הבנתי, ממניעים הומניטריים או כל מיני.

<מיכל לוונטל אנדרסון: אם יש כמוהם - - -

דוד צור: אם הם, ה-97 – וזה אני אומר למטה המאבק עכשיו – אם 97 הנפשות האלה מחליטים שהם לא עולים עד שלא יקבלו סל קליטה, זה כבר סיפור אחר.

דוד צור: זו בעיה שלהם.

<קריאה: לא, לא, לא הייתה - - -

<שרה אלמו: איך אתה רוצה שמשפחה אתיופית - - - היא לא יכולה.

דוד צור: אני לא שומע אותך, גם לא הפרוטוקול.

דוד צור: אבל אני אומר: קודם כל, בעיניי, יותר חשוב מסל הקליטה הזה שייעלו ארצה.

דוד צור: אחרי זה אפשר לטפל, אפשר - - -

<שרה אלמו: אבל זה לא נכון להגיד את זה שוב.

דוד צור: אבל אני אומר את מה שאני חושב, גברתי.

דוד צור: את יכולה להגיד מה שאת רוצה.

דוד צור: אם אתם חושבים שבשביל סל הקליטה, שהוא כמה?

דוד צור: 10,000?

דוד צור: 15,000?

דוד צור: 20,000?

דוד צור: 30,000 אלף שקל - - -

פנינה תמנו: אני רוצה להגיד לך מה האמת:

פנינה תמנו: האמת לאמיתה היא שגם משרד העלייה והקליטה וגם משרד הפנים לא רוצים אחר כך להתמודד עם התמונות שיהיו בטלוויזיה של אנשים שמגיעים ממדינת עולם שלישי - - -

דוד צור: חברת הכנסת פנינה תמנו-שטה, אבל משרד הפנים לא אומר לך: אני נותן להם לעלות.

פנינה תמנו: שנייה.

פנינה תמנו: ממדינת עולם שלישי.

פנינה תמנו: שאין להם קורת גג, אין להם שום אפשרות בלי סל קליטה להסתדר ולהתנהל פה.

פנינה תמנו: זו האמת לאמיתה.

דוד צור: איך השם של החייל?

<ארגאווי טספה: ארגאווי.

דוד צור: ארגאווי, מה?

<ארגאווי טספה: טספה.

דוד צור: מר ארגאווי טספה, אם אחותך עולה עכשיו, כן?

דוד צור: אתם קולטים אותה דבר ראשון בבית?

דוד צור: עם סל קליטה, בלי סל קליטה?

<ארגאווי טספה: עכשיו, אני משרת עכשיו.

<ארגאווי טספה: יש לי אח שהוא שירת ועכשיו הוא חייל משוחרר.

<ארגאווי טספה: עכשיו, אימא שלי לא עובדת, יש לה בעיות בריאותיות וכאלה.

<ארגאווי טספה: עכשיו, אם אני אביא את אחותי, יש לה שני ילדים, איפה נשים אותם, את האמת?

<ארגאווי טספה: עכשיו, זה יכול להיות שאנחנו עלינו, אם זה בחוק הכניסה, ואז לאחותי פתאום - - - אותה שהיא חוק הומניטרי?

<ארגאווי טספה: כי את זה אני לא מצליח להבין.

<ארגאווי טספה: אמרו שהיא תעלה בחוק הכניסה ובסוף זה ישתנה.

דוד צור: אני רוצה קודם כל לשמוע את משרד העלייה והקליטה, ואחרי זה נשמע את חברי הכנסת.

דוד צור: כן, משרד העלייה והקליטה.

<מיכל לוונטל אנדרסון: מיכל לוונטל, משרד העלייה והקליטה, הלשכה המשפטית.

<מיכל לוונטל אנדרסון: משרד העלייה והקליטה מוסמך לתת זכויות למי שהוא עולה לפי חוק השבות או לעולים מאתיופיה למי שקיבל מהרשות, מרשות האוכלוסין וההגירה, ממשרד הפנים, אשרת כניסה שהוא מצאצאי זרע ישראל.

<מיכל לוונטל אנדרסון: במילים אחרות: מי שזכאי כעולה הוא רק מי שקיבל מעמד עולה.

<מיכל לוונטל אנדרסון: מי שנכנס מטעמים הומניטריים, שזה יכול להיות מכל ארץ בעולם; יש לנו גם מקרים של חיילים בודדים שמביאים את ההורים שלהם, והם נכנסים מטעמים הומניטריים, והם לא זכאים לסל קליטה.

פנינה תמנו: בוודאי, אבל הם לא באים מאתיופיה, בואי נסכים על זה?

<מיכל לוונטל אנדרסון: אין לזה קשר, סליחה.

<מיכל לוונטל אנדרסון: מי שנכנס והוא מקבל - - -

פנינה תמנו: מה זאת אומרת, אין לזה קשר?

פנינה תמנו: תהיו מחוברים למציאות.

פנינה תמנו: אנחנו לא יכולים להסתתר מאחורי נהלים וכללים ונוסחים משפטיים.

פנינה תמנו: כי אני רוצה להסביר לך משהו: חברה בונה את הנוסחים המשפטיים, את ההסדרים האלה, כדי שההתנהלות תהיה בריאה וטובה יותר.

פנינה תמנו: עכשיו, לבוא ולהגיד שאת לא יכולה לומר שטעמים הומניטריים מארצות הברית או ממקום אחר זה טעמים הומניטריים מאתיופיה.

פנינה תמנו: זה להתכחש למציאות.

פנינה תמנו: צר לי.

פנינה תמנו: וזו תשובה לא מקצועית.

פנינה תמנו: צריך למצוא לזה פתרון.

<מיכל לוונטל אנדרסון: זו תשובה מאוד מקצועית.

<מיכל לוונטל אנדרסון: האוכלוסייה שאנחנו מטפלים בה, בהתאם להחלטות המדינה; הזכאים לסיוע של משרד העלייה והקליטה הם רק מי שהוגדרו כעולים.

<מיכל לוונטל אנדרסון: אנחנו לא מטפלים במי שלא עולה.

דוד צור: הבנתי.

דוד צור: הבנתי.

<מיכל לוונטל אנדרסון: אנחנו לא מורשים לטפל, זה לא בסמכותנו.

<מיכל לוונטל אנדרסון: אם תהיה החלטת ממשלה אחרת אנחנו נפעל.

<מיכל לוונטל אנדרסון: אנחנו - - -

<חביב קצב: תהיה החלטת ממשלה אחרת - - -

דוד צור: אם לא תהיה החלטת ממשלה יכולה להיות גם חקיקה.

דוד צור: אני הבנתי מה שאתם אומרים.

דוד צור: הבנתי מה שאתם אומרים.

דוד צור: למרות שההיגיון שלנו כבר כחברי כנסת – לא מקבל את זה.

דוד צור: לא מקבל שיש רשות אחת שמקבלת אותם באופן שבו מקבלת אותם.

דוד צור: עכשיו, גם אם, אגב, גם אם הם לא יוכרו כסל קליטה של עלייה, אז צריך למצוא סל קליטה אחר, לא כעולה, כעולה מינוס תקראי לזה.

דוד צור: לא יודע.

דוד צור: תמצאו את הפטנט.

דוד צור: אבל זה נשמע לי כל כך לא הגיוני ואטום לא למצוא פתרון לזה ולהגיד: עשר שנים מחכה אחותו כי היא לא מסוגלת לקבל סל - - -

<מיכל לוונטל אנדרסון: ככל שתהיה החלטת ממשלה או חקיקה אנחנו נטפל.

דוד צור: הבנתי.

דוד צור: הבנתי.

דוד צור: הבנתי.

<מיכל לוונטל אנדרסון: אבל מי שמוגדר כתושב קבע לא - - -

דוד צור: הבנתי.

דוד צור: חברת הכנסת פנינה תמנו-שטה, אחרי זה חבר הכנסת דב חנין, ואחרי זה אני אשמע גם את - - -

פנינה תמנו: טוב, צר לי שלא הספקתי להגיד בוקר טוב כמו שצריך, אז בוקר טוב לכל הנוכחים.

פנינה תמנו: אני חושבת שזה דיון מאוד-מאוד חשוב שיזם גם חברי, חבר הכנסת נחמן שי, והוא לא נמצא כאן.

פנינה תמנו: בטח הוא ישוב עוד מעט.

דוד צור: הוא היה.

פנינה תמנו: הוא דיבר?

דוד צור: כן.

דוד צור: כן.

פנינה תמנו: יופי.

פנינה תמנו: אני חושבת שקצת סטינו מהנושא המרכזי, שזה בעצם העלאה של מי שממתינים תחת תנאים לא תנאים באתיופיה, והתחושה היא שאנחנו נמצאים בסוג של מהלך וירטואלי ולא באמת משהו שמתקיים.

פנינה תמנו: תראה, האמת לאמיתה, הבעיה הקשה ביותר, וצר לי להגיד את זה בצורה הפשוטה ביותר: שלקהילה הזאת, זה שאין לנו לובי חזק.

פנינה תמנו: אין לנו לובי חזק.

פנינה תמנו: אולי גם בתוך הכנסת ומול שרי הממשלה.

פנינה תמנו: ולא כי אני מקטינה ולא מעריכה את עצמי, אבל התחושה היא שהרי לא ייתכן שיש כל כך הרבה מקרים כמו החייל הזה והגברת חן אסממאו, כל כך הרבה מקרים של שאלות.

פנינה תמנו: לא משנה – שאלה הומניטרית, שאלה יהודית.

פנינה תמנו: השאלות נעלמות אל מול הדבר הבסיסי והטבעי ביותר שנקרא אנושיות.

פנינה תמנו: ואני תמיד אומרת: השאלות האלה לא צריכות להיות הקו המנחה.

פנינה תמנו: יש פה סוגיה קשה של משפחות פרודות, של משפחות שנמצאות בתוך שבר עמוק, שלא מסוגלות להמשיך הלאה.

פנינה תמנו: ואף אחד מאיתנו, גם כאלה שחיים בארץ ישראל, - - - הנהדר עם המשפחות שלנו, לא היה מוכן להמשיך את חייו כאשר האימא או האח או האחות נמצאים מאחור, באי ודאות.

פנינה תמנו: שלא לדבר על כך, בטח בתחושה שאחרי שהם עזבו את כל מה שהם הכירו, את כל מה שהם הכירו, שזו גם הייתה אחת הטעויות הבסיסיות של מדינת ישראל, אותן מחנות.

פנינה תמנו: אני, זו הגישה שאני תופסת את המחנות האלה.

פנינה תמנו: הרסו אנשים רבים, אלפי אנשים.

פנינה תמנו: כי היה עדיף שיישארו בביתם, בשרת חייהם, ואז היו יכולים, אתה יודע, להגיש את הבקשות.

פנינה תמנו: ומי שסורב לפחות הוא לא קטע את מהלך חייו.

פנינה תמנו: אנחנו מדברים על אנשים שמהלך חייהם נקטע.

פנינה תמנו: אבל מעבר לכך, לשמוע שיש פה חמישה אחים ואחות אחת נשארה שם.

פנינה תמנו: ולמרות המסמכים שהגשנו, וחמישים חברי כנסת, אדוני היושב ראש, חמישים חברי כנסת, כולל חברי כנסת מש"ס, חתמו על עצומה.

פנינה תמנו: מה שאומר שזה היה עובר בכנסת, הצעת חוק.

פנינה תמנו: חתמו על עצומה להעלות את כל המקרים, קודם כל מהדרגה הראשונה: הורים, אימהות, סבתא שנשארה ערירית, וכל מיני סיטואציות כאלה.

פנינה תמנו: הבעיה האמיתית היא שהאנשים שהיו צריכים לעשות את העבודה כמו שצריך לא עשו אותה.

פנינה תמנו: המסמכים זועקים.

פנינה תמנו: גם כמשפטנית אני יכולה להגיד לך: נעשו טעויות קשות.

פנינה תמנו: אבל כדי לפתור, מה באמת צריך לעשות כדי לפתור.

פנינה תמנו: אני באמת מצטערת שקודם כל יושב ראש ועדת החריגים איננו כאן.

פנינה תמנו: אני חושבת שמר משה ויגדור היה צריך להיות כאן כדי שנשמע אותו.

פנינה תמנו: הוא מולכד.

פנינה תמנו: הוא מולכד.

פנינה תמנו: בעצם, גם הניסוח שנתנו לו במסמך של הסמכויות של הוועדה, מלכדו אותן.

פנינה תמנו: אבל ייאמר לזכות הוועדה: הם מוכנים לפרוץ מעבר לנוסח הזה ולהגיש המלצה - - -

דוד צור: על זה נאמר - - -.

דוד צור: דיברנו על זה שלא יהיה.

פנינה תמנו: הם יגישו המלצה, בסופו של דבר, אמיצה.

פנינה תמנו: אבל השאלה היא, זה לא רק ההמלצה.

פנינה תמנו: אני חושבת שמהוועדה הזאת צריכה לצאת קריאה שאת המקרים ההומניטריים חייבים להעלות מיד.

פנינה תמנו: ומשרד העלייה והקליטה עם משרד הפנים תצטרכו לשבת, הייעוץ המשפטי, ולמצוא את הפתרון כדי להגיש להם סיוע.

פנינה תמנו: זה הדבר הראשון.

פנינה תמנו: חבל שאת מחייכת כשמדובר באנשים שתאמיני לי, בוכים יום וליל.

פנינה תמנו: יום וליל.

<מיכל לוונטל אנדרסון: אני לא חייכתי, אני לקחתי - - -

דוד צור: חברת הכנסת פנינה תמנו-שטה, את חייבת לסכם.

פנינה תמנו: זה דבר ראשון.

פנינה תמנו: באמת אני חושבת שאתה צריך להוציא מפה המלצה אחת: אל"ף, להביא את כל המקרים ההומניטריים לאלתר שאושרו כבר.

פנינה תמנו: הדבר השני, אי אפשר להמשיך.

פנינה תמנו: לדעתי צריך דיון המשך, ששר הפנים ישב פה.

פנינה תמנו: שר הפנים חייב לשבת פה.

פנינה תמנו: מדובר פה על למעלה מ-5,000 נפשות.

פנינה תמנו: אני לא מבינה, זה לא חשוב מספיק?

נחמן שי: אבל לא - - -

דוד צור: חבר הכנסת נחמן שי, אני חייב לתת לחבר הכנסת - - -

נחמן שי: לא, אבל רק שנייה.

נחמן שי: כשהיא לא הייתה פה – לא רק שר הפנים לא הגיע, אפילו יושב ראש הוועדה לא הגיע.

דוד צור: אבל אמרנו את זה שלוש פעמים כבר, והבנו - - -

נחמן שי: בסדר, נגיד את זה עוד חמש פעמים.

דוד צור: הבנו שיש בעיה אישית.

דוד צור: אני לא רואה - - -

נחמן שי: נגיד את זה עוד חמש פעמים.

דוד צור: אנחנו מכבדים את יושב ראש הוועדה.

נחמן שי: נגיד את זה עוד חמש פעמים.

דוד צור: חבר הכנסת דב חנין, בבקשה.

דב חנין: תודה, אדוני היושב ראש.

דב חנין: אני רוצה להודות ליוזמי הדיון הזה כי הוא באמת מעלה בעיה אנושית קשה שאנחנו לא יכולים להשלים איתה.

דב חנין: אני רוצה להתחיל מהתוצאה ולהגיע בסופו של דבר אל המסקנות: התוצאה שאנחנו רואים אותה בדיון הזה היא תוצאה בלתי אפשרית.

דב חנין: זה לא יכול להיות.

דב חנין: מה שקורה עכשיו, שהחייל, שנמצא איתנו כאן, סיפר לנו, זה פשוט מעורר צמרמורת.

דב חנין: זה אומר התנהלות שאין בה מינימום של הגינות, מינימום של צדק, מינימום של אנושיות.

דב חנין: זה לא ראוי, הדבר הזה.

דב חנין: זה לא אנושי, זה לא יהודי, זה לא שום דבר.

דב חנין: ההערות שלי, אדוני היושב ראש, נוגעות לשני מישורים: יש מישור אחד שהוא מישור נקודתי.

דב חנין: המערכת הזאת צריכה להיות שקופה וברורה.

דב חנין: לא כל כך ברור לי האם האנשים מקבלים מידע.

דב חנין: נראה לי שהכול, יש איזושהי תחושה שהכול מתנהל בשרירותיות: קמים בבוקר וזה פתאום קורה ככה; בערב זה הפוך.

דב חנין: זה לא יכול לעבוד בצורה כזאת.

דוד צור: - - -

דב חנין: גם בעצלתיים אבל גם בחוסר שקיפות.

דב חנין: מה הקריטריונים?

דב חנין: מי מחליט?

דב חנין: מתי מחליטים?

דב חנין: לפי מה מחליטים?

דב חנין: מה הקשר בין זה שאמרו לאותה אישה להתגרש לבין זה שפתאום אומרים לה שעכשיו היא לא יכולה.

דב חנין: מה קורה פה?

דב חנין: זו לא מדינת חוק.

דב חנין: זה פשוט לא מדינת חוק הדבר הזה.

דב חנין: עכשיו, ברמה היותר עקרונית, אני אומר לך, אדוני היושב ראש, המסקנה שלי היא, אם זו התוצאה, צריך להגיד שהמבנה הנוכחי של חוק השבות לא מתאים.

דב חנין: לא מתאים.

דב חנין: הטענות שלי זה לא לפקידים.

דב חנין: אני לא יודע, הם יושבים פה ומנהלים - - -

פנינה תמנו: הוא אמר, אם כבר ללכת על כל הקופה.

דב חנין: ללכת על כל הקופה.

פנינה תמנו: להעיר את כל ש"ס ויהדות התורה.

דב חנין: ללכת על כל הקופה.

דב חנין: ללכת על כל הקופה.

דב חנין: אנחנו צריכים חוק שבות שיגיד שקודם כל אנשים שהקרובים שלהם ממדרגה ראשונה נמצאים בארץ יכולים להגיע לארץ ולהתאחד עם משפחותיהם.

דב חנין: מה, זה המינימום.

דוד צור: אם אתה תלך דרך שינוי חוק השבות אז הסבתא של הגברת חן אסממאו, לדעתי, לא רק שהיא לא תראה אור במדינת ישראל, היא - - -

דב חנין: אני רוצה להגיד לך, אדוני היושב ראש: חוק השבות שונה, הוא כבר שונה כמה פעמים.

<חן אסממאו: היא לא תראה בגלל - - -

דוד צור: - - - תהיה סבתא.

דב חנין: לא - - -

פנינה תמנו: אם הצלחנו להעביר רק אחד - - -

דב חנין: חוק השבות כבר שונה כמה פעמים.

דב חנין: ואי אפשר, הסיפור הזה, הסאגה הזאת, נמשכת יותר מדי זמן, ואי אפשר להמשיך ולנהל אותה בצורות של מנגנונים יוצאי דופן, הומניטריים, חריגים וזה.

דב חנין: כי כל מעקף שאנחנו נייצר עכשיו ייצר לנו את הבעיות של מחר בבוקר.

דב חנין: הגיע הזמן לעשות פה שינוי חוק.

דב חנין: להסתכל על הדברים עין בעין.

דב חנין: קודם כל, לתת עדיפות לאותם בני משפחה מדרגה ראשונה שצריכים להתאחד ולקבל את כל הזכויות, ואחר כך אחרים.

דב חנין: תודה רבה.

דוד צור: מר בר הררי, ממש בקצרה, ואני מתחיל לחתור לסיום.

דוד צור: כן.

<בר הררי: כן, אני בא גם ממטה המאבק.

<בר הררי: אנחנו יושבים פה, כולנו, ביחד, בשנה האחרונה.

<בר הררי: ועדת הערר קיבלה מנדט לעבוד עד ה-1 ביולי, לפני שבוע.

דוד צור: איך הגעת למטה הזה?

דוד צור: אתה יכול להסביר לי קצת, ככה, בקצרה?

<בר הררי: במילה קצרה: אני הייתי באתיופיה מספר חודשים, הייתי שליח סוכנות.

<יהודה שרף: - - - מתנדב אצלנו?

<בר הררי: מתנדב.

<בר הררי: הייתי מתנדב בסוכנות היהודית.

פנינה תמנו: במחנות.

<בר הררי: אבל מה שאני רוצה רק להגיד: ועדת הערר, מה שחשוב לי, ועדת הערר קיבלה מנדט משר הפנים, עד ה-1 ביולי, להגיש את המלצותיה.

<בר הררי: יש מסמכים גם פה, לנו.

<בר הררי: להגיש את ההמלצות שלה כלפי הנושא הזה.

<בר הררי: עד ה-1 ביולי.

<בר הררי: לבדוק את כל המקרים ולהגיש המלצה.

<בר הררי: ואנחנו יודעים, הגיע ה-1 ביולי ואנחנו רואים שלא נבדקה שום פנייה.

<בר הררי: שנה שלמה אנחנו עובדים עם מאות משפחות, אנחנו עובדים איתן, מקרים כמו מר ארגאווי טספה וכמו - - -

דוד צור: אבל זה לא מה שהם אומרים.

דוד צור: זה לא מה שאומרת הוועדה, שהיא לא בדקה.

דוד צור: הם בדקו 450 - - -

<קריאה: הם בדקו, בדקו.

<קריאה: הוועדה בדקה.

<בר הררי: בימים האחרונים.

אברהם נגוסה: לא, לא, לא, לא.

אברהם נגוסה: הוגשו 4,500 בקשות ולא נבדקו.

אברהם נגוסה: זה כל העניין.

אברהם נגוסה: הוגשו.

<בר הררי: לא נבדקו.

<בר הררי: בימים האחרונים, אחרי שזה - - -, הם קיבלו הארכה בחודש - - -

דוד צור: לא זה מה שאני הבנתי.

<דנה קלדרון: זה קרה בלי שום קשר שבדקנו.

<בר הררי: מה?

<דנה קלדרון: זה קרה בלי שום קשר.

<דנה קלדרון: אתה אומר, אחרי שזה קרה בדקנו.

<בר הררי: ב-1 ביולי היו אמורים להגיש המלצות, אחרי שנה שלמה.

<בר הררי: לאנשים הייתה תקווה שיקרה.

<בר הררי: יש מאות משפחות שיש להן תקווה שהדבר הזה יקרה.

דוד צור: כן.

דוד צור: ברור.

דוד צור: אוקיי.

<בר הררי: יש פה נקודה אחת.

<בר הררי: זו נקודה מאוד-מאוד חשובה למה זה לא קרה, ושיגידו לנו למה זה.

<בר הררי: ומה שאנחנו מבקשים, זה מוועדת הפנים והגנת הסביבה, שהיא לא תעזוב את הנושא הזה עד שהדבר הזה ייפתר.

<בר הררי: מוגשת לכם גם העמדה שלנו על השולחנות.

<בר הררי: והצעה לסיכום הדיון: לפנות לשר הפנים, כי לו יש את הסמכות והכוח מפאת החוק לטפל בנושא הזה.

<בר הררי: לשבת איתו, לדבר איתו.

דוד צור: אוקיי, תודה.

דוד צור: כן.

<מיכאל קורינאלדי: בקיצור.

<מיכאל קורינאלדי: אני משתתף במאבק הזה של יהדות אתיופיה מזה 50 שנה.

<מיכאל קורינאלדי: ממש כך.

<מיכאל קורינאלדי: זה מתנהל בשונה לעדות האחרות שעלו מהתפוצות.

<מיכאל קורינאלדי: יש צורך כל הזמן במאבק ציבורי ומשפטי, ושלב אחרי שלב הדברים מתקבלים.

<מיכאל קורינאלדי: עכשיו, השלב הזה, אני רוצה להסביר בקצרה שיש בחוק השבות זכות אבות.

<מיכאל קורינאלדי: הזכויות מוקנות גם לילד ולנכד של יהודי.

<מיכאל קורינאלדי: נכד נישא עם בת זוג.

<מיכאל קורינאלדי: לכל זוג יש שמונה סבים: ארבעה מצד אחד וארבעה מצד שני.

<מיכאל קורינאלדי: מספיק שהוא מראה שסב אחד יהודי, אז הוא שייך למסגרת.

<מיכאל קורינאלדי: בנוסף לזה, בגלל הספקות שעוררו מי שעוררו, שלא היה להם מקום, כי יש גם פסיקה של בית המשפט העליון שאפילו מומרים, גם כן, כשהם חוזרים בתשובה או רוצים לחזור בתשובה הם זכאים.

<מיכאל קורינאלדי: ובכן, יש רשימות, והאנשים האלה נמצאים ברשימות: ברשימות של 2003 או של 2010.

<מיכאל קורינאלדי: ובנוסף לזה, הם קרובי משפחה מדרגה ראשונה.

<מיכאל קורינאלדי: אז יש זכות אבות.

<מיכאל קורינאלדי: רשימות וקרובים – תביאו אותם מחר בבוקר.

דוד צור: תודה רבה לך.

דוד צור: טוב, אני חייב להגיד שאני יוצא מהדיון הזה ממש, ואני מודה שלא הייתי בנבכי העניין.

דוד צור: אני התרגשתי מאוד עם העלייה במבצע הראשון, הייתי קצין אז צעיר בימ"מ, ונתנו סיוע.

דוד צור: ואני אומר לכם: זה היה פשוט ממש מרגש.

דוד צור: הרגשתי, מעבר לזה שעשינו הרבה מאוד דברים אחרים לביטחון המולדת, פה הרגשנו משהו שהוא ממקום אחר.

דוד צור: והייתה התרגשות גדולה, ואני חושב שזה פרק מפואר.

דוד צור: ולא סתם אמרתי לגבי - - -, כי - - - בעניין הזה, זה פרק מפואר בתולדות מדינת ישראל: - -

פנינה תמנו: ללא ספק.

דוד צור: - - המוסדות, הסוכנות היהודית וכולם.

דוד צור: ובסוף בסוף, דווקא, כמו שאנחנו ממש, אחרי שהבאנו את הקהילה המפוארת הזאת לפה, עשרות אלפים אם לא יותר, כן?

דוד צור: בסוף אנחנו נשארים עם איזה טעם מר בפה כי לא מטפלים כראוי ממש בסיומת של העניין.

דוד צור: ופה אנחנו מוועדה לוועדה, מרשימה לרשימה, איך שלא נסתכל על זה, ואני מפנה פה אלייך, הגברת מזל כהן, אני אומר לכם: הוועדה הזאת מונתה ב-1 ליולי.

דוד צור: התשומות של הוועדה כנראה נפלאות: 15 דיונים, ביקור באתיופיה, ועברתם על כל - - - – הכול נהדר.

דוד צור: אבל עולה אחד לא ראינו מהסיפור הזה.

דוד צור: איפה התפוקה של הוועדה?

דוד צור: ולכן, אני צר לי ואני גם מוחה על העניין הזה שהוא לא הגיע, יושב ראש הוועדה לפה.

דוד צור: אם הנסיבות האישיות באמת לא אפשרו את זה אז אני מבקש שיישלח לנו בנייר מסודר מה עשתה הוועדה, מה מתכוונת לעשות, מה המדיניות שלה.

דוד צור: יכול להיות שיש אור בקצה המנהרה.

דוד צור: שנדע שכן היא פועלת לכיוונים נכונים.

דוד צור: אז במובן הזה אני מבקש לגבי הוועדה.

דוד צור: ועדת הפנים והגנת הסביבה קוראת לשר הפנים להביא בהקדם להחלטת ממשלה לאחד את המשפחות של יהודי אתיופיה ולהעלות אותם למדינת ישראל.

דוד צור: קרובים שהם מזרע ישראל מצד אימותיהם או אבותיהם.

דוד צור: כל הרשימות האלה שנעשו ב-2003 ונעשו אחרי זה – 97 המשפחות זה הדבר הכי בולט בעניין.

דוד צור: 97 המשפחות האלה, שיד אחת, שמשרד הפנים החליט לגביהם; אבל היד השנייה, משרד העלייה והקליטה, לא מוכן לקבל אותם – זה בלתי נתפס.

דוד צור: בלתי נתפס במדינה מתוקנת.

דוד צור: זה כאילו ממשלה אחרת.

דוד צור: מה זאת אומרת?

דוד צור: שרת העלייה והקליטה היא ממשלה אחרת משר הפנים שקיבל את ההחלטה הזאת?

דוד צור: אז בכוונת הוועדה לפנות גם לשרת העלייה והקליטה.

דוד צור: הוועדה תעקוב אחרי 97 הנפשות האלה שתקועות שם, ולא ממש אפשר להסביר להם למה שום דבר לא זז בעניין הזה.

דוד צור: אני אדבר עם שרת העלייה והקליטה אישית, ואנחנו חייבים למצוא את הפלטפורמה.

דוד צור: גם אם לא נצטרך, כמו שהציע אולי חבר הכנסת דב חנין, בצדק מבחינתו, אבל לא הייתי רוצה שעל הגב של 97 המשפחות האלה או 5,000 המשפחות האלה אנחנו עכשיו נתחיל בתהליך של שינוי חוק השבות שייקח לנו שנים על גבי שנים, ועד אז הם ימתינו שם.

דוד צור: לכן אני אומר: צריך למצוא את הפלטפורמה הנכונה בהחלטת ממשלה או בחקיקה פרטית או בכל דרך אחרת, שייקבע להם סל קליטה אחר מסל עולה.

דוד צור: שלא יקראו לזה סל קליטה, יקראו לזה סל הומניטרי, לא יודע מה.

דוד צור: אנחנו נקרא להרחבה של מנדט הוועדה.

דוד צור: מנדט הוועדה היום מדבר מ-2010.

דוד צור: אנחנו רוצים שהוא ילך אחורה, ל-1999, או לשנים, ל-2003, לרשימות של 2003.

דוד צור: ואם צריך להרחיב את הוועדה בהיבט של; כי היא כבר בתוך העניין, היא מכירה את הנושאים, שומעת את האנשים, אז צריך לתת לה יותר כוח אדם או יותר אמצעים.

דוד צור: אז אנחנו נמליץ לשר הפנים לעשות את זה ובמהרה.

דוד צור: אנחנו ניפגש גם עם שר הפנים בנושא של איחוד משפחות יהודי אתיופיה, ונבקש לעמוד על האחריות לפתרון המלא של הבעיות האלה.

דוד צור: האחריות שלו כשר הפנים, אני חושב שהיא גם על חוק הכניסה וגם על החוק מסיבות הומניטריות היא מוחלטת.

דוד צור: היא לא ניתנת לחלוקה.

דוד צור: לכן אנחנו חושבים שזה לא מספיק.

דוד צור: זה מספיק חשוב, לפחות כמו המרכולים בשבת בתל אביב כדי לטפל גם בעניין הזה.

דוד צור: תודה רבה לכם.