ועדת הכספים, כנסת 19, פרוטוקול מספר 419, 2014-09-09 10:00

ניסן סלומינסקי: בוקר טוב.

משה גפני: יש לי שאלה והצעה לסדר.

משה גפני: השאלה היא כזו, אתה אמרת פה בוועדה, אדוני היושב ראש - - -

ניסן סלומינסקי: זה ייקח דקה.

משה גפני: כמה שזה ייקח, ייקח.

משה גפני: זו שאלה עניינית, אתה תיכף תשמע, אז אתה תבין שאתה צריך לענות עליה.

משה גפני: אתה אמרת פה בוועדה, אבל אמרת גם בתקשורת, בכל העיתונים, אני ראיתי את זה גם בעיתונות החרדית, שראש הממשלה פנה אליך וביקש ממך להעביר את החוק ולעשות את זה מהר וכו'.

משה גפני: אם ראש הממשלה לא היה פונה אליך אז לא היית עושה את זה.

ניסן סלומינסקי: לא אמרתי ראש הממשלה, הוא פנה ל - - -

משה גפני: אמרת ראש הממשלה.

משה גפני: אמרת בוועדה ראש הממשלה.

יעקב ליצמן: כאן בוועדה.

יעקב ליצמן: בוועדה אמרת ראש הממשלה.

ניסן סלומינסקי: אמרתי 'ראש הממשלה פנה לראשי מפלגתי'.

יעקב ליצמן: לא, אתה אמרת 'פנה אליי'.

ניסן סלומינסקי: שאלו אותי עוד פעם ואני אמרתי שראש הממשלה דיבר עם ראשי מפלגתי והם דיברו איתי.

יעקב ליצמן: לא, זה לא מה שאמרת.

משה גפני: אתה אמרת בוועדה ואמרת בתקשורת.

ניסן סלומינסקי: טוב, אבל מה - - -

יעקב ליצמן: אתה ממשיך, עוד שקר שלך.

יעקב ליצמן: בסדר.

משה גפני: חבר הכנסת ליצמן ואני היינו אתמול אצל ראש הממשלה, על פי הזמנתו - - -

גילה גמליאל: ליצמן, יש לך מאבטח?

יעקב ליצמן: לא, כשניסן אומר הוא צודק.

יעקב ליצמן: הוא בעד אלימות.

משה גפני: היינו אצל ראש הממשלה.

משה גפני: ראש הממשלה הכחיש את זה מכל וכול, מכל וכול.

ניסן סלומינסקי: הוא הכחיש שהוא דיבר עם ראשי מפלגתי?

יעקב ליצמן: הוא הכחיש שהוא דיבר איתך.

משה גפני: לא, דיברנו על החוק.

משה גפני: הוא אומר שהוא לא דיבר.

ניסן סלומינסקי: בקשר לחוק, הוא לא דיבר עם ראשי מפלגתי?

משה גפני: לא, הוא לא דיבר.

משה גפני: אגב, אנחנו גם יכולנו להבין ממנו באופן ברור שהוא נגד החוק.

משה גפני: באופן ברור.

משה גפני: הנה, היו שם - - - הרב ליצמן היה.

יעקב ליצמן: יש ידיעות היום שהיה ויכוח בינו לבין שר האוצר, כנראה גם על זה.

יעקב ליצמן: ברמז היה כתוב.

משה גפני: אנחנו היינו אצלו, אני אומר לך, אני די השתוממתי, בגלל שאתה לפחות אומר אמת - - -

יעקב ליצמן: לא, אתה לא אומר את זה בשמי.

גילה גמליאל: בואו נתחיל שזו כבר בשורה טובה שהייתם אצלו.

יעקב ליצמן: מה?

גילה גמליאל: אני אומרת, בואו נתחיל מזה שזו כבר בשורה טובה שהייתם אצלו.

יעקב ליצמן: לא, לא, אנחנו לא - - -

משה גפני: בסדר, היינו אצלו, זה לא קשור ל - - - לא, אבל שאלנו אותו בין היתר על העניין הזה.

יעקב ליצמן: הוא מעדכן אותנו רק על חמאס.

יעקב ליצמן: על הבית היהודי הוא לא מעדכן אותנו.

יעקב ליצמן: רק את זה - - -

ניסן סלומינסקי: טוב, יאללה, בואו נ - - -

משה גפני: אם אתה אומר שאתה מנהל את הדיונים האלה בגלל ראש הממשלה, ראש הממשלה מכחיש את זה.

בועז טופורובסקי: אפשר להתחיל?

משה גפני: אי אפשר להתחיל.

בועז טופורובסקי: למה לא?

משה גפני: לא, אי אפשר.

משה גפני: יש גם הצעה לסדר, אדוני היושב ראש.

ניסן סלומינסקי: הצעה לסדר, אוקיי.

משה גפני: עכשיו אני מדבר בכל הרצינות, אני גם קודם דיברתי ברצינות, אני מתפלא על העניין הזה אבל נניח לו, אתה מכנס את הכנסת בפגרה לדיונים ארוכים, אנחנו כולנו אנשי ציבור, אנחנו כולנו אנשים, שיש לנו את העיסוקים שלנו.

משה גפני: הכנסת לא סתם קבעה פגרה, צריך לעשות הרבה דברים.

משה גפני: אתה מכנס, בסדר - - -

יעקב ליצמן: הוא לא יודע מה זה לעבור את כל הרבייס וראשי הישיבס.

יעקב ליצמן: תגיד לו.

משה גפני: הוא כן יודע.

יעקב ליצמן: הוא לא יודע, כמה זמן זה לוקח.

משה גפני: הוא כן יודע, תראה את התמונה אצלו בחדר, את התמונה הגדולה.

משה גפני: אבל נניח לעניין, אני לא נכנס - - -

יעקב ליצמן: לא, זה רק לקישוט.

משה גפני: לא, הוא גם היה, אני לא יודע את זה, אני לא יודע, אבל על כל פנים - - -

גילה גמליאל: רגע, אתה יודע או לא יודע?

ניסן סלומינסקי: אתם רואים באיזה חיבה שם זה מתרחש?

גילה גמליאל: אפשר להתקדם קצת?

משה גפני: לא, רגע, שנייה.

רינה פרנקל: נראה לי שפשוט מושכים זמן פה.

משה גפני: זה נכון.

משה גפני: אז מה?

רינה פרנקל: מושכים זמן.

רות קלדרון: תנו לנו - - -

רינה פרנקל: ואומרים שהזמן יקר.

משה גפני: ממש יקר.

משה גפני: הזמן ממש יקר.

ניסן סלומינסקי: הוא כבר צריך לסיים.

משה גפני: ולכן אדוני היושב ראש, אני מבקש, יש פה קצת בריונות בעניין הזה, שאתה קובע ישיבה מעשר עד שש בערב, אתה לא מודיע מתי יש הפסקה, אתה לא מודיע מתי אפשר ללכת לאכול, אתה לא מודיע מתי מתפללים מנחה, אתה דוחה פתאום את הישיבה.

משה גפני: הייתה לי ישיבה בעשר, דחיתי אותה, פתאום מודיעים לי שעה קודם שאין ישיבה בעשר, יש באחת עשרה.

משה גפני: גם אני יושב ראש ועדה, גם אני הייתי יושב ראש ועדה כאן, אין התנהגות כזאת, אתה לא יכול להתנהג בצורה כזאת.

משה גפני: אנחנו אנשים שרוצים לדעת מתי אתה עושה הפסקה, אתה עושה מעשר עד שש?

משה גפני: תעשה מעשר עד שש, אבל מתי יש הפסקה?

משה גפני: האם אני יכול לקבוע איזה פגישה בחוץ?

משה גפני: האם אני יכול ללכת לאכול?

משה גפני: האם אני יכול להתפלל מנחה?

משה גפני: הכול נעשה בצורה כזאת.

משה גפני: אני מבקש ממך שתודיע מתי יש היום הפסקה, מתי מתפללים מנחה, מתי אוכלים ארוחת צהריים.

משה גפני: תגיד.

גילה גמליאל: הנה, עכשיו ייקבעו זמנים.

משה גפני: תגיד לא אוכלים, תגיד.

משה גפני: בסדר.

רות קלדרון: היום קצר והמלאכה מרובה.

ניסן סלומינסקי: מאחר שתפילת מנחה זה באחת וחצי אז אנחנו נעשה הפסקה מאחת וחצי עד שתיים ורבע.

ניסן סלומינסקי: שתיים וחצי, כדי שנוכל לאכול.

גילה גמליאל: צריך גם להתפלל וגם לאכול.

ניסן סלומינסקי: עד שתיים ורבע זה בסדר.

משה גפני: שתיים וחצי.

ניסן סלומינסקי: שתיים ורבע.

ניסן סלומינסקי: ראית שגם בארבע ובשש יש לנו מניין.

משה גפני: אני יכול לבקש עד שתיים וחצי?

משה גפני: הייתה לי ישיבה בוועדת המדע, אני - - -

יעקב ליצמן: על הרבע שעה - - -

גילה גמליאל: סליחה, על הרבע שעה אתם תתווכחו עליה עכשיו רבע שעה?

גילה גמליאל: אוקיי, בואו נתווכח על הרבע שעה רבע שעה.

יעקב ליצמן: - - - שתיים וחצי.

משה גפני: לא, למה - - -

גילה גמליאל: ניסן, תן להם שעה הפסקה, זה סביר.

משה גפני: תראה איך אנחנו מוסרים את נפשנו.

משה גפני: אנחנו באים בפגרה, אתה אומר עשר, אנחנו בעשר, אתה אומר אחת-עשרה אנחנו באחת-עשרה, אתה אומר עד חמש, אנחנו עד חמש.

ניסן סלומינסקי: די, אם הייתי אומר בתשע, אז אולי הייתה לך תביעה, אבל במקום עשר לאחת-עשרה, הייתי שמח.

משה גפני: אבל אני ביטלתי ישיבה בעשר, בגלל שקבעת עשר.

רינה פרנקל: רבע שעה מדברים על הלו"ז פה בוועדה.

רינה פרנקל: רבע שעה על הלו"ז?

משה גפני: לא על הלו"ז, אנחנו נדבר על המאדים כאן בוועדה.

משה גפני: על המאדים נדבר.

רינה פרנקל: ועל הפסקה של רבע שעה.

גילה גמליאל: טוב, בואו - - -

ניסן סלומינסקי: אני מבקש, תנו לי - - -

משה גפני: נדבר ועוד איך נדבר.

משה גפני: הדבר היחיד שיש לנו זה לדבר.

משה גפני: הדבר היחיד.

גילה גמליאל: עכשיו תדברו שעה על הרבע שעה.

גילה גמליאל: שעה נדבר על רבע שעה הפסקה.

משה גפני: רגע, מה סיכמנו לגבי השתיים וחצי?

יעקב ליצמן: גילה, את לנו או לצרינו?

משה גפני: היא לנו.

ניסן סלומינסקי: הלאה, בבקשה.

<שלומית ארליך: אז בעצם בישיבה האחרונה - - -

משה גפני: רגע, לא הבנתי מה סיכמנו.

גילה גמליאל: כל משפט נוסף שלי מוסיף - - -

משה גפני: מה סיכמנו?

משה גפני: אני יכול לדעת?

ניסן סלומינסקי: אני אודיע לך יותר מאוחר, בינתיים - - -

משה גפני: למה אתה לא יכול להגיד עכשיו שתיים וחצי?

ניסן סלומינסקי: זה תלוי איך תתנהג.

ניסן סלומינסקי: אתה לא מבין?

משה גפני: אל"ף, אני לא מבין.

משה גפני: אני לא הולך להתנהג בעדינות, אני הולך להתנהג רע.

משה גפני: תגיד עכשיו רבע לשתיים.

משה גפני: בוא, עם כל הכבוד, ניסן, לא מתנהגים ככה.

ניסן סלומינסקי: בסדר, נו.

ניסן סלומינסקי: תקראי.

רינה פרנקל: ניסן, אולי תמשיך?

ניסן סלומינסקי: חבר'ה, תפסיקו - - -

משה גפני: אתה מנהל ישיבות - - -

ניסן סלומינסקי: בבקשה, נו.

ניסן סלומינסקי: את מוכנה להקריא, בבקשה?

משה גפני: לא, היא לא מוכנה, הוא מדבר איתה.

גילה גמליאל: ניסן, זו דרישה לגיטימית, אז תתחם זמנים.

ניסן סלומינסקי: אז אמרתי להם זמנים כרגע.

ניסן סלומינסקי: נו, נראה כשנגיע.

ניסן סלומינסקי: בינתיים זה מאחת וחצי עד שתיים ורבע.

ניסן סלומינסקי: תתנהגו יפה, יהיה עד שתיים וחצי.

משה גפני: לא מתכוונים להתנהג יפה, עם כל הכבוד.

ניסן סלומינסקי: לא, יפה, אני לא - - -

משה גפני: אתם בבית היהודי נמצאים בגן ילדים, לא ועדת כספים של הכנסת.

ניסן סלומינסקי: לא, יפה, אני לא מתכוון - - -

משה גפני: אתם גן ילדים, אתם, אתם.

משה גפני: בנט השתלט לכם על המפלגה, כמו גננת - - -

ניסן סלומינסקי: את מוכנה לקרוא?

<שלומית ארליך: כן.

<שלומית ארליך: אז בישיבה האחרונה - - -

משה גפני: לא, לגבי גן ילדים.

משה גפני: הוא לא יגיד פה גן ילדים - - -

גילה גמליאל: טוב שזה לא ועדת חינוך.

משה גפני: בבית היהודי מתנהגים ככה.

<שלומית ארליך: בישיבה האחרונה - - -

משה גפני: מה אומר אורי אריאל?

<שלומית ארליך: סעיף 4, אנחנו מדברים על עמוד 7 - - -

משה גפני: לא שמעתי.

<שלומית ארליך: אנחנו בעמוד 7.

<שלומית ארליך: דיברנו על סעיף קטן 4(ב)(1) ו-(2), שיישארו בנוסח שמופיע בפניכם, ו-(ג), סיימנו אותם ואנחנו בעצם עוברים לסעיף 5.

משה גפני: איזה עמוד?

<שלומית ארליך: אנחנו עכשיו בעמוד 8, בהתחלה שלו, בסעיף 5, בדיקת המנהל.

בועז טופורובסקי: גפני, אנחנו מתקדמים מהר.

משה גפני: לא, נעצור את זה - - -

יעקב ליצמן: לא, באמת זה די מהר, מה קרה?

יעקב ליצמן: בשעה אחת הוא גמר ארבעה עמודים?

גילה גמליאל: לא, רק היו רוויזיות.

משה גפני: היה הסכם לגבי זה.

משה גפני: שלומית, על מה היה ההסכם?

<שלומית ארליך: עד סעיף 4 זה היה.

ניסן סלומינסקי: נו, הלאה.

גילה גמליאל: לא, אני חייבת להבין איפה אנחנו עומדים.

גילה גמליאל: לגבי הסעיפים האלה, לא הצבענו עליהם ממש.

<שלומית ארליך: לא הצבענו על הסעיפים, עברנו קודם כל על ההסתייגויות.

<שלומית ארליך: כיוון שהיו רביזיות אנחנו לא יכולים להצביע, אנחנו צריכים קודם להצביע על הרביזיות ורק אז להצביע על הסעיף.

גילה גמליאל: אז עדיין לא הצבענו על הרביזיות?

<שלומית ארליך: לא.

גילה גמליאל: מתי מצביעים על הרביזיות?

ניסן סלומינסקי: על הרביזיות כולן?

ניסן סלומינסקי: בסוף.

גילה גמליאל: בסוף אתה מצביע על כל הרביזיות?

ניסן סלומינסקי: אלא מה?

ניסן סלומינסקי: תמיד עושים ככה.

משה גפני: לא תמיד, אבל אתה עושה ככה.

ניסן סלומינסקי: מספיק שעל ההסתייגויות אנחנו לא מצביעים ככה.

משה גפני: אנחנו לא הצבענו על הרביזיות בזה, הצבענו.

משה גפני: גם אתה עצמך הצבעת.

גילה גמליאל: אז רק למען הסדר - - -

יעקב ליצמן: שים לב, אין הסכמה אחת.

יעקב ליצמן: על כל מילה שהוא אומר יש כאן ויכוח.

משה גפני: אין הסכמה.

גילה גמליאל: אני רוצה להבין, עכשיו אנחנו עוברים על כל ההסתייגויות ואז מצביעים עליהן, הם מבקשים רביזיות ואת הרביזיות אתה קובע - - -

משה גפני: לא על הכול.

משה גפני: אנחנו לא מבקשים על הכול רביזיות.

ניסן סלומינסקי: את הרביזיות בסוף.

גילה גמליאל: אין בעיה, אבל מה זה אומר?

<שלומית ארליך: אנחנו נצביע על הרביזיות ואז נצביע על הסעיפים.

גילה גמליאל: כשנצביע על החוק, נבוא ליום מרוכז, נצביע על כל הרביזיות ועל כל הסעיפים?

יעקב ליצמן: גילה, אי אפשר, כי יש נושא חדש.

<שלומית ארליך: נכון - - -

יעקב ליצמן: מה שיש נושא חדש אז - - -

ניסן סלומינסקי: לא, אנחנו לפני כן נגמור עם הנושא החדש.

ניסן סלומינסקי: אבל על זה נדבר - - -

גילה גמליאל: נושא חדש לא טופל מול ועדת הכנסת?

ניסן סלומינסקי: עדיין לא, מרכזים את כולם במכה.

ניסן סלומינסקי: טוב, הלאה.

יעקב ליצמן: בינתיים יושב ראש ועדת הכנסת זרק את המפתחות לים.

<שלומית ארליך: בסעיף 5, בפסקה - - -

משה גפני: אבל סעיף 4, אנחנו טוענים נושא חדש.

<שלומית ארליך: אתם טוענים נושא חדש?

משה גפני: בוודאי.

<שלומית ארליך: אוקיי.

משה גפני: בהסכם בינינו, מה שסיכמנו עם יושב ראש הוועדה, זה שאנחנו לא מנמקים בסעיפים האלה את ההסתייגויות.

משה גפני: עמדנו בהתחייבות שלנו, אבל אמרנו במפורש שהנושא חדש, שאנחנו לא מסכמים.

משה גפני: ולכן אנחנו מודיעים שזה נושא חדש.

גילה גמליאל: מה הנושא החדש?

בועז טופורובסקי: ואחר כך יהיה על זה דיון, אם זה יאושר?

משה גפני: אחר כך יבוא המשיח.

יעקב ליצמן: כל החוק הזה זה - - -

משה גפני: מה שסיכמנו נעמוד בו.

בועז טופורובסקי: גפני, זה לא מה שסיכמנו.

ניסן סלומינסקי: בועז, לא עכשיו.

ניסן סלומינסקי: כשזה יחזור לפה, שלא ינמקו.

משה גפני: מה שסוכם, נעמוד בו.

ניסן סלומינסקי: הלאה, 5.

משה גפני: אנחנו אנשים של כבוד.

יעקב ליצמן: של מילה.

<שלומית ארליך: אנחנו עכשיו בסעיף 5.

<שלומית ארליך: בסעיף 5 - - -

משה גפני: רגע, רשמת שזה נושא חדש?

<שלומית ארליך: רשמתי.

ניסן סלומינסקי: תתקדמי.

ניסן סלומינסקי: תתקדמי, בבקשה.

<שלומית ארליך: אז בעצם בסעיף קטן (א) אנחנו - - -

משה גפני: רק שנייה, אני רוצה לדעת, גברתי היועצת המשפטית, האם הטענה של נושא חדש עוצרת את הדיון?

ניסן סלומינסקי: לא, רק שנייה.

<שלומית ארליך: ביחס לסעיף 4 כן.

משה גפני: על כל החוק לא?

<שלומית ארליך: לא, חבר הכנסת גפני.

<שלומית ארליך: סעיף 5, בסעיף קטן (א) בנוסח שנמצא בפניכם - - -

משה גפני: זה לא משהו קריטי ו- - -

ניסן סלומינסקי: די, רב משה, די.

משה גפני: אל תגיד לי די.

משה גפני: מה די, מה?

ניסן סלומינסקי: אתה שואל כבר חמש פעמים את אותה שאלה כל יום.

<שלומית ארליך: בנוסח שנמצא בפניכם כתוב 'הוגשו הצהרות לפי סעיף 4, יחליט המנהל אם העסקה היא עסקה מוטבת (בסעיף זה – החלטה מקדמית) והודעה על החלטתו תימסר לעוסק במקרקעין ולרוכש - - -

משה גפני: אה, בטח בטח בטח, רק שנייה, אנחנו רוצים התייעצות סיעתית.

<שלומית ארליך: הם יכולים התייעצות סיעתית.

ניסן סלומינסקי: טוב, חמש דקות.

משה גפני: מה חמש דקות?

משה גפני: הרב ליצמן ואני בקושי הגענו, אנחנו צריכים לדבר.

משה גפני: מה 22?

משה גפני: עכשיו 22.

יעקב ליצמן: יש לך הרבה דברים לבקש סליחות השנה, אדוני היושב ראש.

גילה גמליאל: מה שכן, המע"מ איחד ביניכם בצורה מושלמת.

יעקב ליצמן: יש לך הרבה דברים לבקש סליחות.

משה גפני: לא, אתה לא יכול לעשות לנו את זה.

ניסן סלומינסקי: חמש דקות.

יעקב ליצמן: זה 22 כבר.

ניסן סלומינסקי: לא, על השעון שלנו.

יעקב ליצמן: אולי השעון שלך לא טוב?

ניסן סלומינסקי: יש לכולנו אותו שעון.

רינה פרנקל: איזה התייעצות אתה צריך?

משה גפני: אני צריך התייעצות, בטח.

רינה פרנקל: על מה אתה צריך להתייעץ?

משה גפני: לדעת.

משה גפני: התייעצות, ודאי, מה השאלה בכלל.

יעקב ליצמן: אולי את צריכה לדעת מה אכלתי ארוחת בוקר גם?

רינה פרנקל: אני יודעת.

משה גפני: זה לא יכול להיות חמש דקות, ניסן.

משה גפני: אל תתעצבן.

ניסן סלומינסקי: טוב, רבותיי.

<שלומית ארליך: אז בעצם עצרנו בסעיף 5.

ניסן סלומינסקי: תרוצי, בבקשה.

ניסן סלומינסקי: תמשיכי.

משה גפני: אני יכול להתייעץ עם גילה גמליאל שנייה?

ניסן סלומינסקי: אין לי שום בעיה, רק תעשו את זה בחוץ.

משה גפני: אני יכול לדעת למה איחרת?

<שלומית ארליך: אוקיי, אז בעצם בסעיף 5 יש תוספת - - -

ניסן סלומינסקי: לא איחרתי.

משה גפני: לא, אתה יכול תמיד לאחר, זה בסדר.

ניסן סלומינסקי: אבל לא איחרתי גם.

<שלומית ארליך: ובלבד שלא יחליט המנהל, אני קוראת בסעיף 5, סעיף קטן (ב), עמוד 8 באמצע.

<שלומית ארליך: יש שם תוספת ב - - -

משה גפני: איפה אנחנו?

משה גפני: רק רגע.

<שלומית ארליך: בסעיף 5, סעיף קטן (ב), עמוד 8 באמצע, בסעיף קטן (ב) יש תוספת שאחרי 'לדרוש ממי שהגיש את ההצהרה לתקן אותה, או להחליט כי העסקה אינה עסקה מוטבת', והתוספת - - -

יעקב אשר: זו הסתייגות בעל פה או בכתב?

<שלומית ארליך: זו לא הסתייגות, זה הנוסח.

<שלומית ארליך: בנוסח בפניכם יש תוספת של שורה - - -

יעקב אשר: תוספת של מי?

<שלומית ארליך: שקיימת בנוסח, 'ובלבד שלא יחליט המנהל כי העסקה אינה עסקה מוטבת, אלא לאחר', זה צריך להיות 'שניתנה לעוסק במקרקעין או לרכוש, לפי העניין הזדמנות להשמיע את טענותיהם' וכך בהתאמה גם למעלה בסעיף קטן (א).

יעקב ליצמן: איפה את מקריאה?

<שלומית ארליך: אני ב-5(ב).

יעקב אשר: איך הגענו ל-5?

ניסן סלומינסקי: יש על זה הסתייגויות?

<שלומית ארליך: אנחנו עוברים בעצם להסתייגויות.

יעקב אשר: לא דנו בתוספת הזאת.

<שלומית ארליך: הם כבר הסבירו אותה.

משה גפני: רק שנייה, גברתי היועצת המשפטית, הממשלה הסבירה את מה שהיא הוסיפה?

<שלומית ארליך: לדעתי כן.

משה גפני: לא, אני לא זוכר.

ניסן סלומינסקי: כל מה שהיה - - -

משה גפני: 'ובלבד שלא יחליט המנהל כי העסקה אינה עסקה מוטבת'.

ניסן סלומינסקי: כל מה שהיה בנייר היה בדיון שלנו והיו על זה גם הסתייגויות וגם הסברים וכו'.

משה גפני: איפה?

משה גפני: אני לא רואה - - -

יעקב אשר: אין על זה הסתייגויות.

ניסן סלומינסקי: או שהיו או שלא היו, אבל זה היה על הנייר.

יעקב אשר: לא, אבל אם לא היו זה סימן שלא היה על זה - - -

ניסן סלומינסקי: לא, זה לא קשור.

ניסן סלומינסקי: בואי תתחילי עם ההסתייגויות.

<שלומית ארליך: בעצם במהלך הדיון אנחנו ביקשנו, בהתאמה לסעיף 5(א), להוסיף גם ב-5(ב), את האפשרות הזאת לתת לעוסק במקרקעין או לרוכש, הזדמנות להשמיע את הטענות שלהם.

<שלומית ארליך: כיוון שזה קיים גם בסעיף 5(א) רצינו שזה יהיה קיים גם בסעיף 5(ב).

יעקב אשר: מצוין, אבל הנוסח הזה לא היה לעיני הוועדה, הוא לא הוסבר סופית, אז אנא שיסבירו אותו.

<שלומית ארליך: הוא היה לעיני הוועדה.

ניסן סלומינסקי: הוא היה לעיני הוועדה.

משה גפני: לא, אין הסתייגויות על זה.

משה גפני: גם לא הכנו הסתייגויות על זה.

<שלומית ארליך: עכשיו אנחנו מתחילים את ההסתייגויות ל-5.

<שלומית ארליך: ההסתייגות הראשונה שהגיש חבר הכנסת גפני, זה 93 אצלך, חבר הכנסת גפני, בסעיף קטן (א), בסוף המילים שבסוגריים ייכתב ש'תהפוך לסופית בחלוף חמש שנים'.

משה גפני: לא הבנתי, את מדברת על סעיף - - -

<שלומית ארליך: סעיף 5(א).

<שלומית ארליך: הסתייגות 93 שלך.

ניסן סלומינסקי: טוב, אתה רוצה להסביר?

יעקב אשר: אני רוצה להסביר.

ניסן סלומינסקי: בבקשה, דקה.

משה גפני: מה דקה?

משה גפני: אבל יש לו הסבר, הוא מכין את זה כבר שבועיים.

ניסן סלומינסקי: דקה.

ניסן סלומינסקי: זה רץ כבר.

יעקב אשר: מאשר ש - - -

משה גפני: רגע, שישמעו אותך, שנייה.

ניסן סלומינסקי: הזמן רץ.

משה גפני: לא רץ.

יצחק כהן: רגע, גפני, תעצרו - - -

יעקב אשר: יושב ראש ועדת הפנים - - -

יצחק כהן: לא שאלתם אותי, לא הרמתם טלפון.

יעקב אשר: יושב ראש ועדת - - -

יצחק כהן: רגע, רב יעקב, אני מוחה.

יצחק כהן: אלכס מילר, ברוך הבא.

ניסן סלומינסקי: הזמן רץ, בבקשה.

משה גפני: לא, מה?

יעקב אשר: אתה היית צריך לקדם אותו בברכה.

יעקב אשר: לא עשית את זה.

משה גפני: למה אתה לא מקדם את אלכס בברכה?

ניסן סלומינסקי: הזמן נגמר.

משה גפני: לא.

משה גפני: מה קרה לך?

משה גפני: בא חבר ועדה חדש.

יצחק כהן: אלכס מילר צריך להסביר לו הכול.

משה גפני: חדש ישן.

יעקב אשר: אדוני היושב ראש, מאחר שהאחריות שלך היא, גם כיושב ראש ועדת הכספים וגם כחבר מפלגת הבית היהודי - - -

יצחק כהן: ראיתי שפתחת את הבורסה.

יעקב אשר: אתה מקודם הסברת - - -

יעקב ליצמן: מה אתה חושב, שהבית היהודי יעשה משהו?

יעקב אשר: למרות שאמרת במפורש לפני כמה ימים, שהייתה לך בקשה מראש הממשלה, לכנס את הישיבה הזאת ולקדם את החוק, מאחר שהתברר שזה לא כך, אמרת ראשי המפלגה, ואני רוצה לומר לך שמה שמסתתר מאחורי המילים שלך זה דבר אחד, פרוטקשן.

יעקב אשר: יש עצירה של שר האוצר שהוא לא נותן לקדם את הנושא הזה של מחיר מטרה, למרות שהכול מוכן, הכול מזומן, אפשר היה להתחיל עם זה, הוא לא נותן לקדם את זה, לשר שלך, מהמפלגה שלך - - -

ניסן סלומינסקי: אלכס, אלכס.

יעקב אשר: אתה לא מקשיב לי ואתה צריך לתת לי את הזמן.

ניסן סלומינסקי: אלכס, אנחנו כבר מתחילים.

אלכס מילר: לא, אנחנו כאן.

משה גפני: מה, נתתם להם עולים חדשים, שאתה מוכרח אותו?

משה גפני: מה, הם לא עבדים שלכם.

ניסן סלומינסקי: אין לי מושג על מה אתה מדבר

משה גפני: מוכרח, לא מוכרח.

יעקב אשר: אדוני היושב ראש, אני פונה אליך לאחריות שלך - - -

משה גפני: איפה אלכס?

יעקב אשר: עזוב, תן לי דקה על חשבוני, אני אחזיר לך את זה בהזדמנות.

יעקב אשר: לאחריות שלך, היום יש פרוטקשן - - -

יצחק כהן: איפה היית אתמול בערב?

יעקב אשר: איציק, למה אתה מפריע לי?

יעקב ליצמן: מה היה אתמול בערב?

משה גפני: רק שנייה, אנחנו רוצים לדעת מה בועז מספר, איזה מתח.

יצחק כהן: הייתה לו פגישה והוא לא הגיע.

ניסן סלומינסקי: אוקיי, אז אנחנו נצביע ואני אתן לך להמשיך אחר כך.

ניסן סלומינסקי: זה יהיה גם רלוונטי להסתייגות הבאה.

יעקב אשר: אני אסיים את המשפט.

ניסן סלומינסקי: יש כאן פרוטקשן שבו שר האוצר לא מאפשר להעביר את מחיר מטרה, אנשים סובלים מזה, אפשר היה לצאת לשיווקים כבר במחירי מטרה, אתם מחזיקים את מדינת ישראל כבני ערובה לגחמות פוליטיות, שפעם אתה זורק את זה על ראש הממשלה והיום אתה זורק את זה על ראשי המפלגה שלך.

יצחק כהן: גילוי נאות.

יצחק כהן: למה הקבלנים הפכו את - - -

ניסן סלומינסקי: מי בעד?

יצחק כהן: למה אתם בעד החוק?

יצחק כהן: מה קרה?

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

יצחק כהן: רגע, מה פתאום התהפכתם?

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

משה גפני: בעד ההסתייגות.

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

יצחק כהן: 1, 2, 3.

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

יצחק כהן: לא, לא שאלת - - -

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: בסדר, ההסתייגות נפלה.

ניסן סלומינסקי: בעד – מיעוט

ניסן סלומינסקי: נמנעים – אין

יצחק כהן: אני מבקש למסור הודעה.

ניסן סלומינסקי: לא, רק שנייה, תמשיך בהסתייגות.

משה גפני: לא, אין דבר כזה.

יעקב אשר: לא, לא, לא, לא.

יצחק כהן: לא.

יעקב אשר: מה זה תמשיך?

יעקב אשר: הודעה על הסעיף הזה.

<שלומית ארליך: ההסתייגות הבאה לסעיף - - -

משה גפני: לא, מה זה הסעיף הזה?

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות הבאה.

יצחק כהן: לא, לא, לא.

משה גפני: לא, לא, לא.

משה גפני: יש לו הודעה על הסעיף הזה.

יצחק כהן: יש לי הודעה, אני רוצה למסור הודעה לפרוטוקול.

משה גפני: לא על הסעיף הבא.

ניסן סלומינסקי: הלאה.

<שלומית ארליך: - - - לפי סעיף - - -

יצחק כהן: אני רוצה למסור הודעה לפרוטוקול.

משה גפני: יש הודעה לסעיף הזה.

ניסן סלומינסקי: אוקיי, ההסתייגות, רב יצחק - - -

משה גפני: לא, יש הודעה לסעיף הזה.

משה גפני: אתה לא תשחק איתנו.

יצחק כהן: אבל יש לי הודעה לסעיף הקודם.

יעקב ליצמן: אנחנו לא שומעים כלום.

ניסן סלומינסקי: בבקשה, רב יצחק.

יצחק כהן: מכיוון שהקבלנים שינו את דעתם והפכו לפתע - - -

משה גפני: יש הודעה על הסעיף.

יצחק כהן: אני רוצה להודיע.

ניסן סלומינסקי: זו ההסתייגות שלו.

יעקב אשר: לא, לא.

יעקב אשר: הייתה הסתייגות שאני נימקתי, עכשיו יש לו הודעה על ההסתייגות הזו.

ניסן סלומינסקי: לא, לא, לא.

יצחק כהן: כן, כן, יש.

ניסן סלומינסקי: אין מושג כזה - - -

יעקב אשר: באמת?

יעקב אשר: אז איך תדע אם אנחנו רוצים רביזיה או לא רוצים רביזיה?

יצחק כהן: אני אמסור אותה.

יצחק כהן: גם עם ההתנגדות שלך אני אמסור הודעה.

יעקב אשר: איך תדע אם רוצים רביזיה או לא?

יצחק כהן: כחברי הוועדה אנחנו רוצים לדעת מה הסיכום עם הקבלנים שהם שינו את דעתם והיום הם תומכים בחוק.

ניסן סלומינסקי: אתה מבין מה שאני מתכוון - - -

יצחק כהן: עד שלא נקבל את זה אני מבקש להגיש רביזיה על החלטה קודמת.

יעקב אשר: מה הוא אמר?

יצחק כהן: רוצים את זה בכתב, כן.

ניסן סלומינסקי: טוב.

יצחק כהן: רגע, לנמק את ההסתייגות.

ניסן סלומינסקי: לא, הוא ינמק את ההסתייגות הבאה.

יצחק כהן: לא, אני מנמק.

ניסן סלומינסקי: יש לך עוד 10 שניות.

יעקב אשר: לא, לא, ניסן.

יעקב אשר: ניסן, אלול.

חמד עמאר: איפה אנחנו עכשיו?

יצחק כהן: הם התקדמו לסעיף 5.

יצחק כהן: עמוד 8.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

יעקב אשר: רגע, הוא לא נימק אותה.

יעקב אשר: תנמק.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: 4.

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: טוב, ההסתייגות נפלה.

ניסן סלומינסקי: בעד – מיעוט

ניסן סלומינסקי: נמנעים – אין

משה גפני: יש לי הודעה.

ניסן סלומינסקי: רגע, דקה.

משה גפני: לא, אין רגע.

משה גפני: אתה תעצור את ה - - - תשמע, אל תתחיל איתי.

משה גפני: יש לי קול יותר גדול ממך - - -

ניסן סלומינסקי: זה אני יודע.

משה גפני: ואני לא אתן לך לנהל את הישיבה.

ניסן סלומינסקי: אוה, זה - - -

משה גפני: יש תקנון לכנסת.

משה גפני: עם כל הכבוד.

משה גפני: יש לי הודעה על הסעיף הזה, מה הסעיף הבא.

ניסן סלומינסקי: לא, אין בתקנון - - - מי כמוך יודע שאין אצלנו נושא של הודעה.

משה גפני: בסדר, יש לי הודעה.

משה גפני: אני בדקתי את ההצבעה - - -

יעקב אשר: יש ביטוי של חברי ועדה.

<שלומית ארליך: - - -

ניסן סלומינסקי: אני יודע, לכן אני אומר אין.

משה גפני: כן, יש.

יעקב אשר: זה החובה שלהם.

משה גפני: אתה יודע מה, אין בשום מקום בתקנון שאסור לי לצעוק כל הזמן.

משה גפני: אין.

משה גפני: מה דעתך?

משה גפני: אני לא אתן ליועצת המשפטית לקרוא, בסדר?

משה גפני: אני אצעק.

ניסן סלומינסקי: נו בבקשה.

ניסן סלומינסקי: תעשה.

משה גפני: יש לי הודעה.

יצחק כהן: לא, הודעה זה חלק מהתקנון.

ניסן סלומינסקי: לא, לא.

יצחק כהן: כן, כן, כן.

ניסן סלומינסקי: רביזיה כן, לא הודעה.

יצחק כהן: לא, גם רביזיה וגם התייעצות סיעתית.

יעקב אשר: לא כתוב שרביזיה צריכה להיות שתי מילים.

ניסן סלומינסקי: כתוב.

יעקב אשר: זה יכול להיות גם ארבע, או עשרים.

משה גפני: כחברי האופוזיציה אנחנו בדקנו ואנחנו שמנו לב שאתם לא יודעים על מה הצבעתם.

יצחק כהן: קיבלתם, לא קיבלתם?

יצחק כהן: מה נהיה?

חמד עמאר: קיבלנו ולא קיבלנו ואנחנו בדרך - - -

יעקב ליצמן: אתם רק הבטחות.

יעקב אשר: רגע, יש הודעה.

יצחק כהן: הודעה, קיבלנו ולא קיבלנו ובדרך לקבל.

יצחק כהן: תרשום את זה לפרוטוקול.

יעקב אשר: תגיד לי, אתם ה-3.5 מיליארד של ליברמן?

ניסן סלומינסקי: נו, הלאה.

משה גפני: ולכן - - -

חמד עמאר: - - -

יצחק כהן: אנחנו יודעים מה ביקשתם.

ניסן סלומינסקי: חמד, בבקשה.

יצחק כהן: חמד, אל תתבזו, החוק הזה לא יעבור.

משה גפני: מכיוון שאנחנו שמנו לב שחברי הקואליציה - - -

חמד עמאר: אתה אומר שהחוק לא יעבור וגם התקציב לא יעבור.

יצחק כהן: בדיוק.

יצחק כהן: אני מוקלט.

חמד עמאר: אני שמעתי אותך, אני לא יודע אם זה יהיה.

ניסן סלומינסקי: חמד - - -

יצחק כהן: לא יעבור.

יצחק כהן: לא יעבור.

יצחק כהן: אתם תעברו, הוא לא יעבור.

חמד עמאר: היושב ראש שלך אמר אחרת.

ניסן סלומינסקי: חמד.

חמד עמאר: אבל גם החוק יעבור וגם ה - - -

יצחק כהן: החוק לא יעבור והתקציב לא יעבור.

ניסן סלומינסקי: חמד, זה לא היושב ראש שלו.

חמד עמאר: כן, היושב ראש שלו.

יצחק כהן: אתה כבר מחלק - - -

יעקב אשר: זה לא בנט.

יעקב אשר: זה לא כמו אצלך.

יעקב אשר: אצלו יושב הראש זה שלו.

רינה פרנקל: זה לא יעזור, כמה שתצעקו לא יעזור.

רינה פרנקל: שום דבר לא יעזור לכם.

יצחק כהן: אוה, שלום עליכם.

ניסן סלומינסקי: חבר'ה, רינה, אנחנו משחקים לידיים שלהם.

יעקב אשר: ברוכה הבאה.

יעקב אשר: אתה לא שולט בישיבה.

ניסן סלומינסקי: גפני.

יעקב ליצמן: איפה ליפמן?

יעקב ליצמן: איפה הוא נעלם?

יצחק כהן: הוא מפחד שהוא ייעצר.

<קריאה: בשבוע שעבר ליפמן הוציא הודעה עליי - - -

משה גפני: כדי שתוכלו לבחון את הדברים מחדש.

<קריאה: ואמרתי להם 'לא יכול להיות'.

משה גפני: רק רגע, שלומית.

משה גפני: רשמת שאנחנו הגשנו - - -

יעקב אשר: על דעת כל הקבוצה.

<שלומית ארליך: הרביזיה היא בשם כל הקבוצה, כן.

<שלומית ארליך: אנחנו עוברים להסתייגות הבאה, בסעיף קטן (ב), עדיין סעיף 5, אחרי המילה 'פרט' יבוא 'מהות'.

יצחק כהן: אני רוצה לנמק אותה.

יצחק כהן: אתה יודע, כשפרצה המהפכה הבולשביקית ברוסיה, הנה הרוסים פה יודעים את זה, זה יותר מ-70 שנה הגיעו לכפרים - - -

<קריאה: מה 70 שנה?

<קריאה: 100 שנה.

יצחק כהן: 100 שנה.

יצחק כהן: הגיעו לכפרים שליחים מטעם המפלגה הקומוניסטית והתחילו להסביר להם מה זה.

יצחק כהן: אז באו לראש הכפר, אמרו לו 'בוא תבין מה זו השותפות הזו.

יצחק כהן: יש לך טרקטורים, חצי שלך, חצי של אמא רוסיה.

יצחק כהן: יש לך אדמות?

יצחק כהן: חצי שלך, חצי של אמא רוסיה'.

עיסאווי פריג': מה קורה כאן?

עיסאווי פריג': שמעתי את הצעקות.

משה גפני: ברוך הבא.

יצחק כהן: רגע.

יצחק כהן: רגע.

יצחק כהן: חבל, אני באמצע.

יצחק כהן: אני לא אספיק.

ניסן סלומינסקי: הזמן.

יצחק כהן: לא, חבל.

יצחק כהן: אי אפשר לנתק.

יצחק כהן: אמרו לו, 'יש לך סוסים, חצי שלך, חצי של אמא רוסיה'.

יצחק כהן: טרקטורים, מגרשים, 'חצי שלך', פרות, בסדר, הסכים לכול.

יצחק כהן: אמרו לו, 'יש לך תרנגולות?

יצחק כהן: חצי שלך', פה הוא התקומם, התחיל להשתולל.

ניסן סלומינסקי: רב יצחק, דקה.

יצחק כהן: 'לא, בשום אופן', אמרו לו, 'לא התעקשת - - -

ניסן סלומינסקי: דקה, רב יצחק.

ניסן סלומינסקי: אני אתן לך להמשיך.

יעקב אשר: הוא בסיום, הוא בפינאלה.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ה - - -

יצחק כהן: רגע, רגע.

יצחק כהן: עזוב, אף אחד לא בעד.

יעקב אשר: לא תחסום שור בדישו, בואנ'ה.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נגד ירים את ידו.

<קריאה: תשימו לב שבהסתייגות הזו אנחנו השתפרנו.

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: טוב.

ניסן סלומינסקי: בעד – מיעוט

ניסן סלומינסקי: נמנעים – אין

יצחק כהן: אני יכול להמשיך את הסיפור?

ניסן סלומינסקי: אני אתן לך, דקה.

משה גפני: רגע, אבל יש - - - אני לא חושב שזה מנומס להפסיק את חבר הכנסת יצחק כהן באמצע המתח.

יצחק כהן: בשיא המתח.

משה גפני: בשיא המתח של המהפכה הבולשביקית.

<קריאה: בעיקר כשזה הגיע לתרנגולות.

משה גפני: אבל מכיוון - - -

יצחק כהן: אני יכול להמשיך?

משה גפני: רגע, לא.

יעקב ליצמן: שם היה אפס מע"מ?

יצחק כהן: תיכף, נגיע לאפס, תראה.

משה גפני: אבל מכיוון שהפסקת אותו אז בטח לא ידעתם על מה אתם מצביעים, לכן החלטנו להגיש רביזיה.

יעקב אשר: על דעת כל הקבוצה.

משה גפני: נרשם שהגשנו רביזיה, כל הקבוצה?

<שלומית ארליך: נרשם שהגשתם רביזיה, כל הקבוצה.

<שלומית ארליך: ההסתייגות הבאה, עדיין בסעיף קטן 5(ב), במקום 'יודיע על כך לעוסק במקרקעין ולרוכש' יבוא 'יודיע על כך לרוכש'.

ניסן סלומינסקי: יפה מאוד.

ניסן סלומינסקי: רב יצחק, אתה יכול להמשיך.

יצחק כהן: על כל פנים, ככה הסביר, 'חצי שלך, הטרקטורים, המגרשים, התבואה, הפרות, הכול', עם התרנגולות, פה הוא התחיל להשתולל, לא, התרנגולות בשום אופן לא, אמרו לו, 'אמרת לטרקטורים כן, למגרשים כן, לכספים כן, לתרנגולות לא?', הוא אמר, 'זה הדבר היחידי שיש לי.

יצחק כהן: מגרשים אין לי, טרקטורים אין לי, זה הדבר היחידי שיש לי, אז זה ודאי שלא'.

יצחק כהן: מה אתם עושים?

יצחק כהן: תגידו לי.

יצחק כהן: אין לכם תקציב, חסר לכם מיליארדים, אז אתם לוקחים פה את ה-3 מיליארד ועוד פטורים עוד 3 מיליארד, מה אתם עושים, אדון ניסן?

יעקב ליצמן: מי הבולשביק?

יעקב אשר: מי התרנגול?

יעקב אשר: זו השאלה.

ניסן סלומינסקי: לא מי התרנגול, מה התרנגול שיש - - - תסביר לי, מה התרנגול שיש.

יצחק כהן: ניסן, אני לא מבין אותך, אתה נגד החוק הזה, איך אתה מרגיש בתוך סתירה פנימית, כשאתה מנסה להעביר את החוק הזה ואתה נגד.

יצחק כהן: תסביר את הפסיכולוגיה של העניין.

יעקב אשר: אני אסביר לך.

משה גפני: מה זה?

יצחק כהן: הוא נגד החוק, ביבי, דרך אגב, אני לא רוצה - - -

משה גפני: הוא נגד החוק.

יצחק כהן: ברור שהוא נגד.

יצחק כהן: כל בר דעת הוא נגד החוק.

יצחק כהן: לא תמצא אדם אחד שהוא בעד החוק.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

יצחק כהן: 5.

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

יצחק כהן: 5.

ניסן סלומינסקי: כאן בצד שלך יש 3.

עיסאווי פריג': איפה 3?

ניסן סלומינסקי: זבולון.

עיסאווי פריג': לא, זבולון לא מצביע.

ניסן סלומינסקי: זבולון כן הצביע.

יעקב ליצמן: לא הצביע.

ניסן סלומינסקי: עשו לי טובה.

יצחק כהן: עוד פעם.

יצחק כהן: זבולון, תרים את היד.

יעקב אשר: זבולון, יש תקנון מחר.

זבולון כלפה: אתה יושב ראש הוועדה?

יצחק כהן: לא, אבל לא רואים אותך.

ניסן סלומינסקי: ראו.

ניסן סלומינסקי: 7.

ניסן סלומינסקי: בסדר.

יעקב ליצמן: חשבתי שהיושב ראש לא יודע לספור.

יצחק כהן: 6, איפה השביעי?

שמעון סולומון: הנה בועז, לא ספרת אותו.

יצחק כהן: אחת, שתיים, שלוש, ארבע, חמש, שש, איפה השביעי?

יצחק כהן: אין לך שבע.

יצחק כהן: עכשיו הוא נכנס.

יעקב אשר: אדוני, סגן שר האוצר לשעבר סופר יותר טוב מיושב ראש ועדת הכספים.

יצחק כהן: גנבתם הצבעה.

יצחק כהן: לא, זה זיוף הצבעה, אמרת שבעה והיו שישה.

ניסן סלומינסקי: שישה.

ניסן סלומינסקי: אוקיי.

יצחק כהן: תגיד 'טעיתי'.

ניסן סלומינסקי: טעיתי.

יצחק כהן: יפה.

משה גפני: יש לי הודעה.

יעקב אשר: רגע, מי נגד?

יצחק כהן: אתה עובר על הטעות הזו לסדר היום?

ניסן סלומינסקי: אמרנו.

ניסן סלומינסקי: שאלתי מי נמנע גם.

ניסן סלומינסקי: בעד – מיעוט

ניסן סלומינסקי: נמנעים – אין

יעקב אשר: הודעה.

סתיו שפיר: צריך לעשות הצבעות שמיות.

סתיו שפיר: זה לא יכול - - -

יצחק כהן: נעשה.

יצחק כהן: נעשה על כל שלוש, אחת שמית.

משה גפני: לגבי הנושא, אתה אמרת מי התרנגול, אתה גם את התרנגול לא רואה, אז דווקא נחום ברנע - - -

יצחק כהן: החוק הזה הוא לא טוב, את לא מבינה?

יעקב אשר: לא שומעים אותך.

משה גפני: - - - התרנגול גדול - - -

ניסן סלומינסקי: זה אפילו לא אפרוח.

משה גפני: באמת?

ניסן סלומינסקי: לא, סתם אני צוחק.

ניסן סלומינסקי: מה הקשר בכלל?

רות קלדרון: - - -

יצחק כהן: אבל זה חוק לא טוב.

רות קלדרון: בסדר, תנמק.

יצחק כהן: אני מנמק.

יעקב אשר: 600%?

רות קלדרון: - - -

יצחק כהן: לא - - - החוק הזה הוא הפקרות.

ניסן סלומינסקי: - - - ממחזר את זה.

ניסן סלומינסקי: כמה חודשים ממחזרים - - -

סתיו שפיר: לא, ממש לא ממחזרים את הדברים.

יעקב אשר: הפקרות.

יעקב אשר: לא למדת את זה.

יעקב אשר: דברי עם כלכלנים.

ניסן סלומינסקי: הלאה.

ניסן סלומינסקי: נו.

יעקב אשר: דברי עם כל הכלכלנים.

יעקב אשר: לא חרדים, כלכלנים, למדו ליבה, כולם נגד.

ניסן סלומינסקי: אוקיי, ההסתייגות הבאה.

משה גפני: לא, יש לי הודעה.

ניסן סלומינסקי: אז תודיע.

יצחק כהן: רגע, אורי אריאל רוצה לפגוש את - - -

ניסן סלומינסקי: לא, אני לא רוצה בשם, אני רוצה שתודיע.

משה גפני: אני מודיע.

משה גפני: מאחר שהיה פה מתח לגבי הנושא של התרנגול - - -

יעקב אשר: אני אגיד תיכף מי התרנגול.

משה גפני: וכולם היו - - -

יצחק כהן: רגע, תחזור אולי.

יצחק כהן: לא הבינו את התרנגולות.

משה גפני: וכולם היו שקועים בעניין, מה שניסן אומר שמה שנחום ברנע כתב זה אפילו לא אפרוח, אז אני חושב שהאנשים היו שקועים במה שאמרת והם לא שמו לב למה שהיה כאן בהצבעה, הם רק הלכו לבדוק האם זה שש או שבע.

יצחק כהן: רגע, יש לי באמת הודעה.

ניסן סלומינסקי: יאללה.

יצחק כהן: יש פה בקשה.

יצחק כהן: תקשיב, יעקב, יש פה בקשה לפגישה בין השר אורי אריאל לח"כים החרדים בנושא דיור בשיכון.

יצחק כהן: בשום פנים ואופן שאף אחד לא יילך.

משה גפני: ולכן אני מבקש בשם - - -

יצחק כהן: שאף אחד לא יעז ללכת, יעקב.

משה גפני: להגיש רביזיה על ההסתייגות הזאת.

ניסן סלומינסקי: רביזיה.

ניסן סלומינסקי: נרשם.

יעקב אשר: בשם כל הקבוצה.

<שלומית ארליך: הרביזיה נרשמה.

יעקב אשר: נרשמה רביזיה בשם כל הקבוצה?

<שלומית ארליך: לגמרי נרשם.

עיסאווי פריג': ותגידי - - -

<שלומית ארליך: בסעיף קטן (ג) ההסתייגות הראשונה, הסיפה החל במילים 'הודיע המנהל כאמור' תימחק.

יעקב אשר: אני מנמק.

סתיו שפיר: אני רוצה לנמק.

עיסאווי פריג': אנחנו רוצים לשמוע, לא שמענו.

<שלומית ארליך: הסיפה החל במילים 'הודיע המנהל כאמור', תימחק.

יעקב אשר: לא שומעים.

יעקב אשר: אדוני היושב ראש, תשתלט על הדיון.

עיסאווי פריג': ניסן, אתה לא - - -

יעקב אשר: אתה לא משתלט על 'יש עתיד'.

יצחק כהן: רגע, גפני.

יעקב אשר: תשתלט על הדיון.

יצחק כהן: גפני, אתה הולך לפגישה עם אורי אריאל?

משה גפני: לא, לא.

יעקב ליצמן: ביקשתי נושא חדש.

ניסן סלומינסקי: נושא חדש, בסדר.

משה גפני: רגע, ליצמן ביקש - - -

יצחק כהן: רגע, נושא חדש.

משה גפני: אל תעבור את זה.

יצחק כהן: נושא חדש.

ניסן סלומינסקי: נושא חדש, נגמר.

משה גפני: לא, נגמר ה - - -

יצחק כהן: שלומית, על כל נושא חדש יש הסתייגויות.

משה גפני: לא, לא.

יצחק כהן: יש לנו הסתייגויות.

ניסן סלומינסקי: ההסתייגויות האלה נפלו.

משה גפני: לא, אז לא אומרים נושא חדש.

יצחק כהן: לא, נושא חדש, יש הסתייגויות.

יעקב ליצמן: אגב, מה זה משנה עכשיו או אחר כך?

משה גפני: בגלל שאתה צריך לנמק הסתייגויות קודם.

ניסן סלומינסקי: הלאה.

יעקב ליצמן: אם זה לא נושא חדש, שבא חזרה לוועדה, אז אנחנו מתחילים את ההסתייגויות.

יעקב ליצמן: אם לא אמרנו קודם.

יעקב ליצמן: אם אמרנו קודם, לא, אבל אם לא אמרנו קודם אז כן.

משה גפני: עניינית אתה צודק, אבל ניסן התחייב שהוא מעביר את זה בהצבעה.

משה גפני: לא אכפת לו נושא חדש, ואז האחריות - - -

ניסן סלומינסקי: בבקשה, עזבי את הפרשנויות.

יעקב ליצמן: אם - - -

יעקב אשר: רגע, צריך לנמק.

משה גפני: אתה צודק, אבל אותו זה לא מעניין.

יעקב ליצמן: יש המון סיבות שלא - - -

יעקב אשר: לא, צריך לנמק.

ניסן סלומינסקי: בבקשה, (ג).

יעקב אשר: רגע, לנמק.

<שלומית ארליך: אתה מנמק?

יעקב אשר: כן.

יעקב אשר: לגבי התרנגול - - -

עיסאווי פריג': אבל, ניסן, לא שמענו את ההסתייגות.

<שלומית ארליך: אני אקרא אותה שוב.

עיסאווי פריג': תקראי, שנשמע במה מדובר.

<שלומית ארליך: סעיף קטן (ג), הסיפה החל במילים 'הודיע המנהל כאמור' תימחק.

ניסן סלומינסקי: רב אשר.

יעקב אשר: לגבי התרנגול, אז שאלו מי התרנגול פה שמפחד, כי זה לא ביבי, הרי מישהו פה מפחד, נכון?

יעקב אשר: אז ידוע מתחום העופות, היה ברוסיה אחד שהחזיק תוכי, שהתוכי דיבר נגד השלטונות.

יעקב אשר: הוא היה עצמאי - - -

ניסן סלומינסקי: רק רגע, שנייה.

ניסן סלומינסקי: רבותיי, אני מבקש מכולם, בבקשה.

ניסן סלומינסקי: כל אלה שיושבים בשורה השנייה.

יעקב אשר: והתוכי דיבר נגד הממשלה, נגד אמא רוסיה.

יעקב אשר: הוא היה עצמאי, הוא אמר שהוא נגד מע"מ אפס וכו'.

יעקב אשר: יום אחד דפקו בדלת ואמרו לו 'שמענו שיש לך תוכי שמדבר נגד השלטון, נגד הפריץ', כשהוא ראה - - -

ניסן סלומינסקי: רבותיי, מה זה שם?

יצחק כהן: משא ומתן, מה זה?

יעקב אשר: איציק, אתה תדע מי התרנגול בסוף.

יעקב אשר: כשהוא ראה שבאים לחפש את התרנגול הוא הכניס אותו לפריזר, חיפשו חיפשו חיפשו, לא מצאו, יצאו החוצה.

יעקב אשר: אחרי שעתיים הוא מוציא את התוכי החוצה, לקח לו שעתיים להפשיר והתוכי מפשיר ופתאום הוא מתחיל להגיד, 'ויוה ברזנייב, ויוה מוסקבה' - - -

ניסן סלומינסקי: רק רגע, שנייה.

יעקב אשר: לא, אתה לא תעשה את זה.

ניסן סלומינסקי: לא, אני במתח.

משה גפני: לא, זה לא קשור להסתייגות הבאה.

יעקב אשר: ניסן, אני לא - - -

ניסן סלומינסקי: לא, אני אתן לך להמשיך.

יעקב אשר: לא, אני בסוף.

יעקב אשר: כבד בן אדם גם כן.

ניסן סלומינסקי: אבל אתה לא בסוף.

משה גפני: בסוף, בסוף.

יעקב אשר: ויוה ברז'נייב, ויוה מוסקבה, פתאום הוא בעד חוק מע"מ אפס, הוא הרי דיבר נגד, אומר לו בעל התוכי, 'מה קרה לך?' הוא אומר 'שעתיים, נראה אותך בהקפאה בסיביר נראה איך אתה תדבר'.

יעקב אשר: אחרי שאמרת את זה, אתה מזדהה עם זה.

יעקב אשר: אתה עמדת כאן ודיברת נגד מע"מ אפס.

ניסן סלומינסקי: לא.

יעקב אשר: דיברת נגד, עכשיו אתה ויוה יאיר לפיד, ויוה ברז'נייב

רינה פרנקל: הבדיחה שלך לא מוצלחת.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

יעקב אשר: מי שלא מוצלח שלא יחייך.

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: ואני מבקש מכולם להרים.

ניסן סלומינסקי: שבעה.

ניסן סלומינסקי: טוב, ההסתייגות נפלה.

יעקב אשר: רגע, מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

סתיו שפיר: לא הבנתי, אתם הצבעתם בעד או נגד?

ניסן סלומינסקי: כן, הצביעו ל - - -

יעקב ליצמן: לא, הצביעו איתנו.

יעקב ליצמן: בעד – מיעוט

יעקב ליצמן: ההסתייגות לא אושרה.

ניסן סלומינסקי: טוב, נו, יאללה.

יעקב אשר: מה יאללה?

יעקב אשר: מה זה יאללה?

יעקב אשר: ליצמן, מה זה יאללה?

ניסן סלומינסקי: תמשיכי הלאה.

<שלומית ארליך: ההסתייגות הבאה היא לסעיף קטן (ה).

יצחק כהן: יש הודעה.

ניסן סלומינסקי: אז תודיע.

יעקב ליצמן: איפה ליפמן?

יעקב ליצמן: איפה האלימות?

יצחק כהן: אתה עדיין לא הסברת לוועדה ואתה חייב את זה לוועדה, כי אתה יושב ראש הוועדה ויש לך אחריות - - -

ניסן סלומינסקי: לא, זו לא הודעה.

יצחק כהן: לא, זו הודעה.

יצחק כהן: על הסתירה הפנימית שאתה נגד החוק ואתה עושה את הכול להעביר את החוק.

סתיו שפיר: ניסן, אני מבקשת קריאה לסדר.

יצחק כהן: אשר על כן, יש פה מין זיוף ש - - -

סתיו שפיר: מה זה?

סתיו שפיר: למה אין - - -

ניסן סלומינסקי: אין, אנחנו באמצע הצבעות.

יצחק כהן: יש פה זיוף שמעורר צמרמורת, ניסן.

סתיו שפיר: מה זה אין?

סתיו שפיר: יש פה מידע חדש - - -

יצחק כהן: אשר על כן אנחנו מגישים רביזיה בשביל להציל אותך מעצמך.

ניסן סלומינסקי: בבקשה.

<שלומית ארליך: ההסתייגות הבאה היא לסעיף קטן (ה), הסיפה, החל במילים, 'ואולם אין בהגשת ההשגה' תימחק.

סתיו שפיר: אני מעבירה את ההצעה לסדר לנימוק ההסתייגות, בבקשה.

<קריאה: רגע, את יכולה לקרוא את כל הסעיף בבקשה?

<קריאה: כי אני רוצה להבין.

ניסן סלומינסקי: לא, בבקשה.

סתיו שפיר: חברים, תראו, בסוף השבוע פורסם תחקיר על מה שקורה בחטיבה להתיישבות, גוף שאנחנו היינו צריכים לאשר פה בוועדה העברה של מאות מיליוני שקלים אל הגוף הזה.

סתיו שפיר: באחת הישיבות, לא פעם, ניסן, יושב ראש הוועדה, טען שהגוף הזה מעביר כספים לכל יישובי הפריפריה באופן שווה, אפילו כעס על אלה מחברי הכנסת שזעמו לנוכח אי השוויון שבהעברת הכספים של החטיבה, אבל מהמחקר שהתגלה, בעקבות מידע שהגיע מהחשבות, נתונים רשמיים של המדינה, התגלה שלא רק שיש חוסר שוויון בין ההעברות ליהודה ושומרון לבין כל מדינת ישראל, ש-75% מתקציב החטיבה עובר ליהודה ושומרון ורק 25% לגליל, לנגב, לגולן וכו' - - -

יצחק כהן: לעוטף עזה.

סתיו שפיר: אלא גם שיש ניגוד עניינים משמעותי בין יושב ראש הוועדה, בעיסוקו בענייני החטיבה להתיישבות, מאחר שהחטיבה להתיישבות מעבירה כספים לעמותות שמחוברות לבית היהודי, למשל יושב ראש ועדת החוקה של הבית היהודי מנהל עמותה שמקבלת כספים מהחטיבה להתיישבות - - -

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

יצחק כהן: לא, צריכים לשמוע עד הסוף.

סתיו שפיר: לא, לא, לא, סליחה.

סתיו שפיר: ניסן, אתה תשמע אותי עד הסוף - - -

יצחק כהן: לא, לא, לא.

יצחק כהן: אתה לא תוביל מהלכים של שחיתות.

יצחק כהן: לא.

סתיו שפיר: אתה חייב לנו תשובות על העניין הזה.

ניסן סלומינסקי: אני אתן לך להמשיך עוד מעט, כולם - - -

סתיו שפיר: לא, אבל זו לא הסתייגות.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו - - -

סתיו שפיר: אתה חייב לנו תשובות על זה שאתה ישבת פה ואמרת לנו שאפשר להעביר כספים ושצריך לבטוח בחלוקה השוויונית.

ניסן סלומינסקי: ארבע.

ניסן סלומינסקי: מי נגד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

יצחק כהן: לא, תמשיכי.

ניסן סלומינסקי: שבעה.

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

ניסן סלומינסקי: בעד – 4

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות לא אושרה.

יצחק כהן: רגע, תמסרי הודעה, תמשיכי.

ניסן סלומינסקי: לא, די.

יצחק כהן: זה הודעה.

יצחק כהן: בגלל השחיתות, בגלל גילויי השחיתות היא רוצה למסור הודעה.

סתיו שפיר: הודעה.

סתיו שפיר: מאחר שאנחנו מגלים שיש - - -

ניסן סלומינסקי: היא תוכל להמשיך את זה בהסתייגות הבאה.

סתיו שפיר: לא, ניסן, אתה תיתן לי למסור הודעה.

ניסן סלומינסקי: לא, רגע - - -

עיסאווי פריג': למה לא?

סתיו שפיר: מאחר שנתגלו לנו שיש פה מקרים ועילה ואולי גם חשד לשחיתות בהעברות תקציביות של העברה של כספי מיסים אל גוף שמנוהל על ידי אנשיך, מפלגת הבית היהודי משתמשת בגוף שממומן על ידי כספי מדינה כדי לשרת את נבחריה ובוחריה- - -

ניסן סלומינסקי: טוב, אוקיי, תקראי את ההסתייגות.

ניסן סלומינסקי: בבקשה, שלומית, תקראי את ההסתייגות הבאה.

סתיו שפיר: ואת המקורבים לאנשי המפלגה - - -

ניסן סלומינסקי: אני אתן לך להמשיך בהסתייגות הבאה.

ניסן סלומינסקי: בבקשה.

סתיו שפיר: לא ייתכן שאנחנו נמשיך בדיונים האלה בצורה כזו - - -

<שלומית ארליך: אנחנו עוברים לסעיף 6.

סתיו שפיר: יש פה ניגוד עניינים ברור.

<שלומית ארליך: במקום 'שיעור אפס' יבוא 'בשיעור המס - - -

יעקב ליצמן: לכן אנחנו מבקשים רביזיה.

משה גפני: רגע, רגע, רגע.

סתיו שפיר: ובוודאי שאנחנו מבקשים רביזיה.

יצחק כהן: מבקשים רביזיה.

משה גפני: סעיף 6, אנחנו מבקשים התייעצות סיעתית.

יעקב ליצמן: יש לשלומית שיתוף פעולה עם היושב ראש וזה מטריד אותי.

ניסן סלומינסקי: אוקיי, אתם רוצים התייעצות סיעתית.

סתיו שפיר: רגע, אני ממשיכה את הנימו - - -

ניסן סלומינסקי: לא, יש התייעצות סיעתית.

סתיו שפיר: ניסן, נמשיך את הנימוק ואחריו נצא להתייעצות.

ניסן סלומינסקי: לא, עכשיו עשרה ל-12, בחמישה ל-12, לפי השעונים שלנו אנחנו חוזרים להמשיך להצביע.

ניסן סלומינסקי: התייעצות סיעתית.

משה גפני: רק רגע, שנייה.

משה גפני: קודם כל זה לא חמישה ל-12.

משה גפני: באיזה שעה חוזרים?

ניסן סלומינסקי: עוד חמש דקות.

משה גפני: איך חמש דקות?

משה גפני: באיזה שעה?

ניסן סלומינסקי: חמישה ל-12.

יצחק כהן: יש לך את הרשימה של העמותות?

יצחק כהן: אני רוצה שתקריאי אותן לפרוטוקול, כי אחרי זה ניקח את זה לוועדה, הוועדה לביקורת המדינה.

ניסן סלומינסקי: נו, בסדר, אנחנו כבר מדברים דקה.

משה גפני: מה מדברים?

משה גפני: ברגע שאמרת הסתכלתי.

סתיו שפיר: הגשנו בקשה.

יעקב ליצמן: גפני, ביבי על הקו.

משה גפני: מה הוא אומר?

יעקב ליצמן: שהוא לא דיבר עם הבית היהודי.

משה גפני: אז למה באמת אתה אומר את זה?

משה גפני: מה, יש לך עניין?

משה גפני: זה יכול להיות בגלל מה שסתיו - - -

יצחק כהן: צריך לפרוטוקול את התוצאות של ההתייעצות.

יצחק כהן: אחרי ששמענו את הפרטים המזעזעים, החלטנו פה אחד - - - איפה פה אחד?

יצחק כהן: שייכנסו, תכניסי את ה'פה אחד'.

<שלומית ארליך: אז בסעיף 6, ההסתייגות הראשונה, במקום 'בשיעור אפס', יבוא 'בשיעור המס החל לגבי תרופות מצילות חיים'.

ניסן סלומינסקי: מי רוצה להסביר?

יצחק כהן: סתיו.

סתיו שפיר: כן, אני אמשיך להגיד את מה שהתחלתי.

יצחק כהן: תכניס אותם רגע.

סתיו שפיר: ואני רוצה גם להבהיר שלא מדובר רק בהסתייגות, אלא בהסתייגות לכל הדרך שבה מנוהל פה הדיון.

סתיו שפיר: ניסן, אני אשמח אם תקשיב לי.

סתיו שפיר: לפחות תן לנו את הכבוד הזה.

סתיו שפיר: במהלך הדיונים שאנחנו ישבנו פה ביחד עם דני קריצ'מן, יו"ר החטיבה, שישב פה לצדך ואתה לאורך כל הדיון אמרת, 'איך אתם מעזים בכלל לשאול שאלות על התקציב הזה, שהרי התקציב מחולק באופן שווה והחטיבה מיישמת את תפקידה ומפתחת את כל חלקי הארץ'.

סתיו שפיר: הדבר הזה הוא פשוט לא נכון, רק בית אל קיבלה השנה ב-2014 יותר כסף מכל הנגב והגליל ביחד.

סתיו שפיר: בית אל קיבלה 51 - - -

יעקב ליצמן: כמה תושבים יש שם?

סתיו שפיר: 5,000 ומשהו תושבים קיבלו 51 מיליון שקלים מהחטיבה להתיישבות, לעומת 49 מיליון שקלים לכל הנגב והגליל ביחד.

רות קלדרון: - - - סתיו, באמת.

ניסן סלומינסקי: עזבי, רות, למה את - - -

יצחק כהן: זה לא משנה.

סתיו שפיר: חוף מועצה מקומית, השקעה ב - - -

יצחק כהן: זה לא משנה, הוא לא יכול לנהל את הדיון.

יצחק כהן: הוא בניגוד עניינים.

סתיו שפיר: השקעה של החטיבה במועצת הר חברון היא 1,417 שקלים לתושב כשתושב במועצת חוץ אשקלון זה 12 שקלים בלבד.

רות קלדרון: - - -

יצחק כהן: עזבי עוולות קודמות.

יצחק כהן: לא היה?

יצחק כהן: בטח שהיה.

סתיו שפיר: - - - את התשובות שלך להאשמות.

ניסן סלומינסקי: מי בעד?

יצחק כהן: רגע, מה שמות העמותות לפרוטוקול?

סתיו שפיר: מה התשובות שלך?

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

סתיו שפיר: איך אתה בתור בן אדם שמגדיר את עצמו ציוני יכול לבוא ופשוט לעמוד בשקט אל מול הנתונים?

ניסן סלומינסקי: מי נגד ההסתייגות?

יצחק כהן: רגע, בעד, לא ספרת בעד.

יעקב ליצמן: לא, הוא ספר.

יצחק כהן: לא ספרת.

ניסן סלומינסקי: מי בעד?

ניסן סלומינסקי: רגע, רות.

יצחק כהן: שש.

ניסן סלומינסקי: אוקיי, מי נגד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: חמד.

סתיו שפיר: לחברי יש עתיד אין שום בעיה עם העברות הכספים האלה לעמותות ש - - -

יעקב ליצמן: לא, הם גם מקבלים.

ניסן סלומינסקי: טוב, ההסתייגות נפלה.

ניסן סלומינסקי: בעד – מיעוט

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות לא אושרה.

יעקב ליצמן: בירה אלכסנדר זה שלהם.

יצחק כהן: תגידי את ההודעה.

סתיו שפיר: אגב, אולי תשמחו לדעת, הודעה, שאחת העמותות האלה יושבת ברמת אביב, ממש קרוב לבית של יאיר לפיד, ומה שהעמותה הזו עושה זה להעביר פעולה מיסיונרית בתוך רמת אביב - - -

ניסן סלומינסקי: בואי, אנחנו עוברים להסתייגות הבאה.

סתיו שפיר: בית מדרש שמטרתו החזרת אנשים בתשובה וגם היא מקבלת 375,000 שקלים ב-2014 מהחטיבה להתיישבות.

סתיו שפיר: מה הקשר בין זה לבין התיישבות?

אורי מקלב: את מבקשת לפסול את היושב ראש?

אורי מקלב: את צריכה להגיד מה את מבקשת.

סתיו שפיר: מה הקשר?

יצחק כהן: מה את מבקשת?

סתיו שפיר: אני חושבת שהיושב ראש נמצא בניגוד עניינים ולא יכול לנהל ישיבות שנוגעות לתקציב החטיבה להתיישבות - - -

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות, הסעיף יימחק.

סתיו שפיר: ואני מבקשת שעכשיו אתה תפסול את עצמך מלנהל בעתיד ישיבות כאלה.

ניסן סלומינסקי: מי רוצה להסביר?

ניסן סלומינסקי: בבקשה, הזמן התחיל לרוץ.

יצחק כהן: תסביר.

סתיו שפיר: ניסן, אני מבקשת שאתה - - -

ניסן סלומינסקי: מי רוצה להסביר?

סתיו שפיר: אני מסבירה.

יצחק כהן: תמשיכי.

סתיו שפיר: אני מבקשת שהיושב ראש יפסול את עצמו מלנהל דיונים בענייני התקציב של החטיבה להתיישבות, מאחר שהתגלה מנתונים רשמיים של המדינה שהתקציב הזה מועבר בחלקים נרחבים ממנו לעמותות ששייכות לבית היהודי.

יעקב ליצמן: ניסן, התייעצות.

ניסן סלומינסקי: לא, התחלנו.

יעקב ליצמן: לא, לא, לא.

ניסן סלומינסקי: אנחנו מסבירים את ההסתייגות.

יצחק כהן: לא, היא בהודעה.

ניסן סלומינסקי: לא, מה זה לא? היא מסבירה את ההסתייגות.

יעקב ליצמן: רגע, שלומית, אפשר?

<שלומית ארליך: לא, היא יכולה לסיים את ההסתייגות ואז לפני ההצבעה אנחנו - - -

יצחק כהן: אבל היא באמצע הודעה להסתייגות הקודמת, היא רוצה לבקש רביזיה.

יצחק כהן: היא לא גמרה את ההודעה הקודמת.

יצחק כהן: תגמרי את ההודעה.

סתיו שפיר: לא ייתכן שאדם שמפלגתו מעבירה כספים לעמותות ומקורבים של המפלגה, מכספי מיסים של אזרחי ישראל, גם ינהל את הישיבות על אותן העברות כספים.

סתיו שפיר: אתה נמצא בניגוד עניינים חריף.

יצחק כהן: אנשים נכנסו לכלא על דברים כאלה.

סתיו שפיר: ואני מצפה שאתה תענה תשובות לחברי הוועדה, שאותם אתה הטעית לאורך כל הדיונים כשמסרת לנו מידע שקרי.

ניסן סלומינסקי: טוב, רבותיי - - -

אורי מקלב: אני מבקש חוות דעת משפטית.

יעקב ליצמן: רגע, התייעצות.

ניסן סלומינסקי: רבותיי, אם אתם רוצים התייעצות, אז יש לכם - - -

יעקב ליצמן: חמש דקות.

ניסן סלומינסקי: חמש דקות, זה 12 ודקה, עד 12 ושש דקות.

יעקב ליצמן: 12 ושתי דקות.

ניסן סלומינסקי: 12 ושתי דקות.

ניסן סלומינסקי: בסדר.

ניסן סלומינסקי: עד 12 ושבע דקות.

ניסן סלומינסקי: רבותיי, תודיע אני מתחיל.

ניסן סלומינסקי: מי בעד?

יעקב ליצמן: לא הסברנו.

ניסן סלומינסקי: הסבירו את ההסתייגות.

ניסן סלומינסקי: חבר'ה, נו.

עיסאווי פריג': איציק, אתה עושה צחוק מהדברים, אז תחכה.

ניסן סלומינסקי: סתיו, אחרי ההסתייגות אמרנו שנעשה את זה.

סתיו שפיר: האם מתוכנן זמן שבו אתה תתמודד עם הטענות האלה?

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

משה גפני: איזה מספר?

סתיו שפיר: ניסן, אם אין שום בעיה, מה הבעיה שלך להגיד מה עמדתך בעניין.

ניסן סלומינסקי: עוד פעם.

ניסן סלומינסקי: טוב, מי נגד?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נגד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

ניסן סלומינסקי: בעד – מיעוט

ניסן סלומינסקי: נמנעים – אין

יעקב אשר: יש לי הודעה.

יעקב אשר: מאחר שאנחנו היינו עדיין באמצע התייעצות סיעתית, כדי שלא תהיה תקלה תחת ידכם, חלילה, כי אני בטוח שאתה רוצה לעשות את עבודתך המקצועית ונכון, כפי שחונכת בבית היהודי - - -

משה גפני: אם אפשר בבקשה לא להיסחף.

יעקב אשר: אלול.

משה גפני: גם באלול לא צריך - - -

יעקב אשר: לכן אנחנו מאפשרים לך עדיין התייעצות של כל הסיעה, על דעת כל הקבוצה, היועצת המשפטית לא שומעת.

ניסן סלומינסקי: היא שומעת.

יעקב אשר: על דעת כל הקבוצה כדי לאפשר לניסן לחזור בו מחוסר המקצועיות שמתנהלות ההסתייגויות, אז אנחנו, על דעת כל הקבוצה, להלן – הקבוצה, מבקשים רביזיה על הסעיף הזה.

ניסן סלומינסקי: טוב, תודה רבה.

סתיו שפיר: ואני מבקשת מהייעוץ המשפטי שיגיד מה עמדתכם בעניין ניגוד העניינים של יושב ראש הוועדה, בבקשה.

ניסן סלומינסקי: תשמע - - -

סתיו שפיר: שנייה, ניסן, ביקשתי מהם להגיב.

ניסן סלומינסקי: זה לא רלוונטי לדיון עכשיו.

סתיו שפיר: זה מאוד רלוונטי.

יעקב אשר: הם צריכים להגיד שזה לא רלוונטי.

סתיו שפיר: אני לא חושבת שאתה אפילו בעמדה להגיד להם אם כן או לא, מאחר שמדובר בך.

יעקב אשר: הם צריכים להגיד שזה לא רלוונטי, לא אתה.

סתיו שפיר: מה אומר הייעוץ המשפטי על העניין הזה?

יעקב אשר: שהם רק יגידו.

סתיו שפיר: אתם ישבתם פה בזמן ההעברות התקציביות לחטיבה, מה אתם אומרים על ניגוד העניינים של סלומינסקי?

<שלומית ארליך: אנחנו לא יודעים על ניגוד עניינים.

סתיו שפיר: מה?

<שלומית ארליך: אנחנו לא יודעים על ניגוד עניינים.

סתיו שפיר: הנה, חשפתי בפניכם את הפרטים שיצאו מהתקציב - - -

משה גפני: יושב ראש ועדה של - - -

יעקב אשר: אולי תעשו התייעצות של היועצים המשפטיים?

משה גפני: יושב ראש ועדת החוקה של הבית היהודי, עמותה שלו מקבלת כסף ממה שניסן סלומינסקי הצביע בעד, העביר.

סתיו שפיר: אין פה ניגוד עניינים בעיניכם?

ניסן סלומינסקי: בבקשה.

<שלומית ארליך: לסעיף 8 - - -

משה גפני: הוא יושב ראש ועדת החוקה, שמגיש את החוקה - - -

סתיו שפיר: סליחה, ניסן, מותר לנו לקבל ייעוץ משפטי בזמן הוועדה.

יעקב ליצמן: שלומית, תתייעצי - - -

סתיו שפיר: אתה לא יכול למנוע מאיתנו לקבל פה ייעוץ משפטי.

ניסן סלומינסקי: התייעצות סיעתית?

ניסן סלומינסקי: בסדר.

יעקב ליצמן: התייעצות סיעתית, רבותיי.

סתיו שפיר: ואני מבקשת שהיועצים המשפטיים ידסקסו ביניהם וימצאו תשובה.

ניסן סלומינסקי: 12 ורבע - - -

<שלומית ארליך: אין עובדות ש - - -

סתיו שפיר: יש את העובדות, מדובר בתקציב - - -

ניסן סלומינסקי: הרב ליצמן, 12 ורבע.

סתיו שפיר: אלה נתונים רשמיים של החשבות הכללית.

משה גפני: חברת הכנסת שפיר טוענת, ולי יש סימוכין לעניין הזה, על כמה דברים, אבל אחד הדברים הבולטים, יושב ראש ועדת החוקה של הבית היהודי, טרופר, הוא מגיש את החוקה הזאת שנפתלי בנט הולך לשלוט במפלגה.

משה גפני: לניסן סלומינסקי יש בזה אינטרס חד משמעי כחבר הבית היהודי, הוא העביר כאן תקציב לחטיבה להתיישבות שמממנת עמותה של טרופר.

משה גפני: ניגוד עניינים או לא ניגוד עניינים?

יעקב אשר: וזה היה לפני חוק המע"מ כתנאי להעברת החוק.

אורי מקלב: זה נקרא פרופר ניגוד עניינים.

משה גפני: נעביר לכם את זה?

משה גפני: חד וחלק, יש אחד נסימי, הם כולם חברי הבית היהודי, כולם נמצאים בתוך המערכת הזאת שעכשיו הם מדברים עליה, ניסן העביר להם כסף לעמותות שלהם, דרך החטיבה להתיישבות.

סתיו שפיר: צריך להקפיא את כל דיוני הוועדה בראשות ניסן על הסוגיות האלה.

סתיו שפיר: לא יכול להיות שאנחנו פה כחברי כנסת לא נקבל מידע מלא ויסתבר לנו בדיעבד, ממידע עקיף, פתאום לאיפה באמת עברו הכספים שאנחנו הולכים להצביע עליהם.

סתיו שפיר: זה לא יכול להיות.

עיסאווי פריג': למה אתה שותק?

סתיו שפיר: זה לא יכול להיות.

משה גפני: אם את רוצה, או אתם רוצים, נעביר לכם את החומר.

עיסאווי פריג': למה אתה שותק?

עיסאווי פריג': אין לך מה להגיד?

ניסן סלומינסקי: כי אנחנו בהתייעצות סיעתית.

סתיו שפיר: אנחנו בהתייעצות משפטית כרגע.

ניסן סלומינסקי: לא, את יכולה, אין לך התייעצות סיעתית.

<שלומית ארליך: אין התייעצות - - -

עיסאווי פריג': אין לך מה להגיד בעניין?

סתיו שפיר: אנחנו בהתייעצות משפטית כרגע.

<שלומית ארליך: אין התייעצות משפטית.

<שלומית ארליך: תעבירו פנייה שמפרטת את כל העובדות, את כל הנתונים שנמצאים בפניכם.

<שלומית ארליך: תעבירו לנו פנייה מסודרת, נתייחס אליה.

<שלומית ארליך: אני לא יכולה להתייחס לטענות ש - - -

סתיו שפיר: חשוב להתייחס אליהן לפני שאנחנו ממשיכים את הדיונים.

חמד עמאר: יש הפסקה עכשיו, או מה קורה?

ניסן סלומינסקי: לא, התייעצות סיעתית.

סתיו שפיר: או שכל הדברים שאנחנו אומרים בדיונים צריכים להתבטל, מאחר ואנחנו לא מקבלים מידע מ - - -

חמד עמאר: מתי אני אצטרף אליכם?

משה גפני: בכל עת ובכל שעה.

סתיו שפיר: אבל אנחנו אומרים על חבר כנסת אחר שהוא נמצא בניגוד עניינים.

<שלומית ארליך: - - - להעלות אותו על הכתב, להביא את כל העובדות ואת כל הנתונים, אין לי יכולת עכשיו לקבל החלטה ו - - -

סתיו שפיר: כן, אבל זה פשוט לא ייאמן, הרי גם את חוק המע"מ ניסן מעביר בגלל שהוא סגר דיל עם יש עתיד.

סתיו שפיר: אז אנחנו יודעים כבר שהיו קודם דילים בחטיבה להתיישבות, עכשיו יש דיל נוסף עם יש עתיד על כספים להתנחלויות.

סתיו שפיר: באמת.

סתיו שפיר: אז אי אפשר לעשות פה - - -

רות קלדרון: זה גפני המציא את השיטה.

רות קלדרון: באמת.

רות קלדרון: את הולכת ל - - -

סתיו שפיר: די, נו, חברי המפלגה שלך הודו בזה בתקשורת.

רות קלדרון: גפני לא המציא את השיטה הזאת?

יעקב אשר: איזה שיטה?

יעקב אשר: איפה היית כשהוא המציא את השיטה?

יעקב אשר: היית פה?

סתיו שפיר: ככה עובדים פה?

סתיו שפיר: חשבתי שאתם מביאים פוליטיקה חדשה.

יעקב אשר: בטלוויזיה.

משה גפני: מה שאת אומרת זה נכון, זו האמירה הכי רדודה שנעשית פה בבניין הזה.

סתיו שפיר: אני שמעתי שיש עתיד זה פוליטיקה חדשה.

משה גפני: אני הייתי חשוף פה לעיני כולם.

משה גפני: אם אני הייתי עושה את מה שהוא עושה הייתי מאחורי סורג ובריח.

משה גפני: זאת שחיתות במיטבה.

משה גפני: מאיפה את יודעת?

משה גפני: תני לי דוגמה.

רות קלדרון: כי אני התבוננתי במסמכים.

משה גפני: תני לי דוגמה.

משה גפני: תני, תגידי.

משה גפני: מה את אומרת סתם באוויר?

משה גפני: מה את פוגעת בשמי הטוב?

משה גפני: אני פה 26 שנה, אף פעם - - -

יעקב אשר: ועוד בחודש אלול, הרבנית קלדרון.

יעקב אשר: הרבנית קלדרון, את דואגת שתהיה אהבת חינם.

יעקב אשר: ככה את מטיחה בו?

יעקב אשר: על מה?

יעקב אשר: ארבע שנים הוא ניהל את הכול.

רות קלדרון: מדוע אתה צורח?

יעקב אשר: כי זה כואב.

רות קלדרון: הקול שלך יינזק, חבל.

יעקב אשר: כי אתם מושחתים.

יעקב אשר: אתם מושחתים.

רות קלדרון: סתם, חבל להרוס את הקול.

יעקב אשר: אתם בובות, מריונטות.

משה גפני: למה את אומרת?

יעקב אשר: מריונטות, מריונטות של הבוס שלכם.

שמעון סולומון: אל תטיף מוסר, מי שמושחת זה אתם, זה לא אנחנו.

יעקב ליצמן: הפריימריז של יש עתיד.

יעקב אשר: מריונטות.

יעקב אשר: בתור אדם חרדי היו משפדים אותו.

יעקב אשר: משפדים אותו אם הוא היה עושה ככה.

שמעון סולומון: תפסיק לזרוק סתם מילים.

רות קלדרון: כל השיטה הזאת התפתחה על ידי היושב ראש הקודם של ועדת הכספים.

אורי מקלב: אולי את מוכנה להסביר למה התנגדתם ל - - -

משה גפני: חברת הכנסת קלדרון - - -

אורי מקלב: אתם התנגדתם לתקציב הזה, מה קרה פתאום?

משה גפני: חברת הכנסת קלדרון, לא צריך לצעוק, צריך להגיד לי ש'אתה עשית את אותו דבר'.

משה גפני: אנחנו מדברים פה על שחיתות פלילית.

רות קלדרון: לא את אותו דבר, אמרתי שהשיטה של ה - - -

יצחק כהן: לא, זה פסול.

משה גפני: את לא יכולה להגיד את זה, אפילו לא בשקט.

רות קלדרון: מסורת.

רות קלדרון: מסורת ועדת הכספים נבנתה על ידך.

משה גפני: תיתני דין וחשבון לעצמך.

משה גפני: אני פה 26 שנה, מעולם לא אמרו עליי, מעולם, שעשיתי איזה משהו לא נכון.

רות קלדרון: מעולם?

משה גפני: וזו שחיתות פלילית, את אומרת שאני המצאתי את השיטה?

משה גפני: באמת.

סתיו שפיר: זה בסדר שיש הסכמים פוליטיים, אבל זה לא בסדר לא לחשוף אותם.

סתיו שפיר: אם לא חושפים דיל פוליטי, זה אומר שיש פה משהו להסתיר.

יצחק כהן: שקיפות.

יעקב אשר: גפני, הם באו לשנות.

יעקב אשר: גב' קלדרון, הרבנית, אתם באתם לשנות.

רינה פרנקל: זה כואב שבאנו לשנות - - -

יעקב אשר: באתם לשנות.

רות קלדרון: אנחנו נשמח אם נדבר על כך שלא נעשה פה קרקס.

רינה פרנקל: כואב שבאנו לשנות.

רינה פרנקל: כן, באנו לשנות וכואב לכם שבאנו לשנות.

יעקב אשר: אתם יושבים פה ואתם לא יודעים על מה אתם דנים.

יצחק כהן: אני מוחה.

יצחק כהן: ההתייעצות הייתה אמורה להיגמר לפני עשר דקות ואני מוחה.

משה גפני: לא, עזוב.

משה גפני: אתם התנגדתם לתקציב של החטיבה להתיישבות.

משה גפני: התנגדתם, מה קרה ששיניתם את דעתכם?

משה גפני: הרי התנגדתם.

ניסן סלומינסקי: בבקשה, רבותיי.

יעקב אשר: 'באנו לשנות', 'פוליטיקה חדשה'.

יעקב אשר: צבועים.

משה גפני: מה קיבלתם בשביל זה?

<שלומית ארליך: אז אנחנו עצרנו בסעיף 8.

<שלומית ארליך: אנחנו בהסתייגויות לסעיף 8.

משה גפני: לא שמעתי.

יעקב אשר: רגע, אדוני, תעשה סדר בדיון.

יעקב אשר: היושב ראש, גם הקואליציה עושים רעש.

ניסן סלומינסקי: תקריאי, בבקשה.

<שלומית ארליך: אנחנו בסעיף 8, סעיף קטן (א), בהסתייגויות.

<שלומית ארליך: ההסתייגות הראשונה של קבוצת יהדות התורה וש"ס - - -

משה גפני: כולם.

משה גפני: רגע, רק שנייה.

<שלומית ארליך: זה הגשתם בנפרד.

משה גפני: לא, אז ביקשנו - - - אלא אם כן תהיה מפלגה שתגיד שהיא לא מעוניינת להצטרף להסתייגות מסוימת, אבל - - -

עיסאווי פריג': בשם כל הקבוצה.

משה גפני: אמרנו כבר בישיבה הקודמת, זה בשם כל הקבוצה.

יעקב אשר: כל ההסתייגויות, למעט למי שתהיה הסתייגות על זה.

משה גפני: בדיוק, ומישהו שיאמר שהוא לא רוצה.

<שלומית ארליך: בסעיף קטן (א) המילה 'וריבית' תימחק.

משה גפני: רגע, אז סיכמנו שזה כל הקבוצה?

יעקב אשר: אז תודיעי את זה בקולך לפרוטוקול.

<שלומית ארליך: אני מודיעה שזה כל הקבוצה.

משה גפני: יפה.

משה גפני: אז איזו הסתייגות?

יעקב אשר: מכאן ולהבא ואחורנית גם.

ניסן סלומינסקי: תקריאי, בבקשה.

<שלומית ארליך: קראתי.

<שלומית ארליך: בסעיף קטן (א) המילה 'וריבית' תימחק.

ניסן סלומינסקי: אוקיי, מי רוצה להסביר?

משה גפני: רגע, איזו הסתייגות?

<שלומית ארליך: זה לא ברשימה.

ניסן סלומינסקי: מי רוצה להסביר?

ניסן סלומינסקי: התחיל לרוץ.

משה גפני: שנייה.

משה גפני: מה ההסתייגות?

<שלומית ארליך: המילה 'וריבית' תימחק.

משה גפני: עיסאווי.

עיסאווי פריג': עכשיו אני אומר לך, אדוני היושב ראש, ברגע שאני שומע דיון שכל החוק עכשיו - - -

יעקב אשר: אפשר להדליק את ה - - -

עיסאווי פריג': נהיה מסביב לחטיבה להתיישבות והחברים מיש עתיד יושבים כאן ולא יודעים בכלל על מה הם הולכים להצביע, אז אני אומר שהפוליטיקה החדשה הובילה אותנו למצב שצריך ללמוד מכם, אנשי הבית היהודי, שיעורים בפוליטיקה, חבל על הזמן.

יצחק כהן: מה, שיעורים בשחיתות?

עיסאווי פריג': אבל זה עובר, יש עתיד קונה את זה בצורה חלקה - - -

יצחק כהן: זה בגלל יש עתיד.

יצחק כהן: יש שותפים לשחיתות.

עיסאווי פריג': אנחנו מתעקשים ומבקשים ונחזור ונבקש לאורך כל הדיון את מה שחברת הכנסת סתיו שפיר העלתה על הקשר שלך לעומת החטיבה להתיישבות.

ניסן סלומינסקי: טוב, אני אתן לך להמשיך.

משה גפני: לא, לא, לא.

משה גפני: תן לו עוד חצי דקה והוא מסיים.

עיסאווי פריג': אתה לא יכול להמשיך - - -

ניסן סלומינסקי: מי בעד - - -

משה גפני: רגע, רגע, רגע.

עיסאווי פריג': כי זה דברים שגובלים בפלילים.

יעקב אשר: אתה פוגע בו.

ניסן סלומינסקי: לא, לא פוגע בו.

עיסאווי פריג': אי אפשר לשתוק על זה.

עיסאווי פריג': צריך לחזור ולהגיד את זה.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

משה גפני: למה אתה לא מקשיב?

יעקב אשר: צריך לענות.

יעקב אשר: צריך גם לענות.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

משה גפני: למה אתה לא מכחיש את זה?

עיסאווי פריג': הם לא יודעים על מה הם מדברים ועל מה הם מצביעים.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: ארבעה.

יעקב אשר: רגע אחד.

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: זבולון, אתה הצבעת?

יעקב אשר: זבולון, יהיה בסדר, דנה אמרה שיהיה בסדר.

ניסן סלומינסקי: טוב, ההסתייגות נפלה.

יעקב אשר: רגע, מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: בעד – מיעוט

ניסן סלומינסקי: נמנעים – אין

<קריאה: אתה רוצה להיות הדובר של הוועדה אולי?

משה גפני: הודעה.

<קריאה: רגע, הפעם התור של עיסאווי להודיע.

יעקב אשר: לא, זה גפני.

ניסן סלומינסקי: לא, עיסאווי ימשיך עם ההסתייגויות.

יעקב אשר: בדיוק.

משה גפני: האמת היא שאנחנו לא חשבנו להגיש עכשיו רביזיה, אבל חיכינו שאחרי האשמות כאלה, של חברת הכנסת סתיו שפיר ואנחנו הצטרפנו אליה, שתגיד שזה לא נכון.

משה גפני: להגיד, והייתם נקיים מה' ומישראל.

משה גפני: ציפינו שתגיד 'כל מה שאמרת לא נכון', 'כל מה שאת אומרת שיש נגיעה שלי לעניין לא מתחיל ולא נגמר'.

משה גפני: אם לי היו אומרים דבר כזה, כמו שאמרה רות קלדרון, אני מיד קפצתי מהמקום ואמרתי 'לא היה בחיים דבר כזה ולא יהיה דבר כזה'.

משה גפני: לא אמרת את המשפט הכי פשוט.

משה גפני: זה לא נוגע לחוק הזה, בסדר, אבל אומרים - - - אוי נו באמת.

ניסן סלומינסקי: טוב, רב משה.

יעקב אשר: ולכן?

משה גפני: ולכן, האמת היא בניגוד למחשבה הראשונה, שלא להגיש רביזיה, החלטנו כן להגיש רביזיה.

יעקב אשר: רביזיית מחאה.

<שלומית ארליך: הרביזיה נרשמה.

ניסן סלומינסקי: הסתייגות.

<שלומית ארליך: ההסתייגות הבאה, עדיין לסעיף קטן (א).

<שלומית ארליך: המילים 'שומה או השגה' יימחקו.

ניסן סלומינסקי: רות, בבקשה.

משה גפני: רות, לפני שאת מדברת - - -

ניסן סלומינסקי: עיסאווי, אתה רוצה להמשיך?

עיסאווי פריג': כן.

עיסאווי פריג': אני - - -

משה גפני: כן, אני העברתי כסף לישיבות, העברתי כסף לאוניברסיטאות, העברתי כסף ליהודים, העברתי כסף לערבים.

משה גפני: העברתי לכולם.

משה גפני: נכון.

יעקב ליצמן: גפני, לא גינית את האלימות.

יצחק כהן: כל סוג של אלימות.

עיסאווי פריג': אנחנו בסעיף הזה מדברים על מכירת דירה בתוך חמש שנים ועכשיו אני קורא את כל הסעיף ואני אומר, יש לנו מנהל שאמור לנהל את הדברים בצורה מעניינת.

עיסאווי פריג': המילה 'מנהל' מופיעה לאורך - - - תקשיב, אתה יושב ראש ועדת הכספים - - -

ניסן סלומינסקי: אני שומע אותך.

עיסאווי פריג': אתה צריך לתת את התוכן.

עיסאווי פריג': אז אתה בהקשבה.

ניסן סלומינסקי: אני בהקשבה מלאה.

יעקב אשר: הוא יוצק תוכן לחטיבה להתיישבות.

עיסאווי פריג': זה משהו אחר.

עיסאווי פריג': נעביר את הדיון לחטיבה להתיישבות?

עיסאווי פריג': אין לי בעיה.

עיסאווי פריג': גם זה אפשרי.

עיסאווי פריג': אני רואה שאתה מסתכל על השעון.

ניסן סלומינסקי: בוודאי.

עיסאווי פריג': אתה רואה?

עיסאווי פריג': הוא לא רוצה את התוכן.

ניסן סלומינסקי: אני אתן לך להמשיך.

עיסאווי פריג': אתה לא רוצה את התוכן.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: חמישה.

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: שבעה.

ניסן סלומינסקי: אפילו שמונה.

יצחק כהן: איך ההרגשה להיות חותמת גומי?

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

ניסן סלומינסקי: בעד – 5

ניסן סלומינסקי: נמנעים – אין ההסתייגות לא אושרה.

יצחק כהן: איך התחושה?

משה גפני: תמסור הודעה, עיסאווי.

ניסן סלומינסקי: לא, הוא מסביר את ההסתייגות.

משה גפני: לא.

עיסאווי פריג': אני רוצה למסור את ההודעה.

עיסאווי פריג': אדוני, אני מוחה על כך שאתה באופן שיטתי מנסה לרוקן אותנו מתוכן וסותם לנו את הפה.

עיסאווי פריג': לאור זאת, בצורה מחאתית, אני בשם הקבוצה מגיש רביזיה על ה - - -

ניסן סלומינסקי: תודה רבה.

יעקב אשר: זה היה קצר מדי.

<שלומית ארליך: ההסתייגות הבאה עדיין בסעיף קטן (א).

<שלומית ארליך: בסעיף קטן (א) המילים 'ערר' או 'גבייה' יימחקו.

משה גפני: זה בעל פה?

<שלומית ארליך: זה עדיין בעל פה.

ניסן סלומינסקי: אוקיי, מי רוצה להסביר את זה?

משה גפני: מה אמרת, מה ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: עיסאווי, אתה רוצה להמשיך?

משה גפני: רגע.

<שלומית ארליך: המילים 'ערר' או 'גבייה' יימחקו.

יצחק כהן: אלכס, ישר חותמת גומי?

ניסן סלומינסקי: רב יצחק, אתה היית קודם באמצע ה - - -

משה גפני: רגע, עיסאווי.

עיסאווי פריג': כן, אחי.

יעקב אשר: דבר.

עיסאווי פריג': אתה רואה?

עיסאווי פריג': אתה צודק.

עיסאווי פריג': כשאנחנו משתמשים במילה 'ערר', הרי המילה הזו, יש לה נגיעה לאנשי מקצוע, ומאחר שכאן, בוועדת הכספים, לא הצלחתם, לא אתה ולא שר האוצר ולא כל האנשים מסביב, להביא כלכלן אחד, איש מקצוע אחד, שייתן לנו הסבר וישכנע אותנו למה החוק הזה טוב, לא הצלחתם, ואתם משתמשים במלל מקצועי.

עיסאווי פריג': פשוט זה לא מסתדר לראש.

יצחק כהן: איזה מקצועי?

עיסאווי פריג': אז אני אומר, זו תעודת עניות וזה מביש, ואני אומר לך, לכל החברים כאן, שאני צריך להשתמש בכל המילים 'ערר' ו'השגה' וכל הדברים האלה, שהם מבית היוצר המקצועי, ואין אף איש מקצוע שתומך בחוק.

ניסן סלומינסקי: טוב, תודה.

יעקב אשר: מה אתה אומר על זה?

ניסן סלומינסקי: טיעון מכובד.

ניסן סלומינסקי: מי בעד?

יעקב אשר: רגע, השעון לא צפצף.

ניסן סלומינסקי: הטיעון שלו מכובד ואמיתי.

עיסאווי פריג': אמיתי, אבל איך זה משתקף בהצבעות?

ניסן סלומינסקי: לא יודע, בואו נראה עכשיו.

ניסן סלומינסקי: מי בעד?

יעקב אשר: איך תסתכל בעיני בוחריך?

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי בעד?

ניסן סלומינסקי: חמישה.

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: שמונה.

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: טוב, ההסתייגות נפלה.

ניסן סלומינסקי: בעד – 5

ניסן סלומינסקי: נמנעים – אין ההסתייגות לא אושרה.

<שלומית ארליך: עדיין הסתייגות בסעיף קטן (א).

יעקב אשר: הודעה.

יעקב אשר: מאחר שפריג' באמת הסביר את הדברים בצורה כל כך רצינית, אנחנו פשוט לא מבינים, ולכן למרות שאנחנו לא אוהבים להשתמש בכלי הזה שנקרא רביזיה, אבל מאחר שכאן באמת ה - - -

יצחק כהן: ודוחקים אותנו לקיר.

יעקב אשר: התכנסנו כולנו, נדחקנו לקיר ועל דעת כל הקבוצה - - - אני אחכה, יש התייעצות סיעתית.

ניסן סלומינסקי: טוב - - -

יעקב אשר: רגע, מאחר - - -

ניסן סלומינסקי: הבנתי.

ניסן סלומינסקי: רשמנו.

יעקב ליצמן: הוא לא אמר עדיין.

יעקב אשר: כל הקבוצה, עם הלשון המשפטית, להלן הקבוצה, אנחנו מגישים רביזיה.

ניסן סלומינסקי: אוקיי, תודה.

ניסן סלומינסקי: הלאה.

<שלומית ארליך: עדיין בסעיף קטן (א) המילה 'ריבית' תימחק.

משה גפני: בעל פה?

<שלומית ארליך: כן.

משה גפני: ליצמן, אתה רוצה?

עיסאווי פריג': אני, יש לי רק - - -

יעקב אשר: הוא מחכה לליפמן.

משה גפני: למה לא יכולתם להביא את ליפמן היום?

יעקב אשר: יוחזר ליפמן לאלתר.

עיסאווי פריג': גפני, אני אחרוג - - -

אראל מרגלית: ליפמן אמר שכל מה שהבאנו מהדרום, זה הכול היה פעילות של מפלגת העבודה.

עיסאווי פריג': אני אחרוג.

עיסאווי פריג': שכני וידידי, מר ניסן סלומינסקי, אני אחרוג מעכשיו מהנימוקים.

<קריאה: רגע, אתה רוצה טופס הצטרפות עכשיו?

עיסאווי פריג': בגלגול הבא, בכיף.

משה גפני: בגלגול הבא הם לא יהיו.

יעקב אשר: גם בגלגול הזה הם לא יהיו.

עיסאווי פריג': ניסן, זה מאוד חשוב שתשמע.

ניסן סלומינסקי: שומע, שומע.

עיסאווי פריג': עכשיו אנחנו בשנת - - -

משה גפני: רגע, אל - - -

עיסאווי פריג': אל תסתכל על השעון, זה חשוב.

ניסן סלומינסקי: הפוך, אני רוצה שתספיק להגיד.

עיסאווי פריג': עזוב את השעון.

יעקב אשר: שכן מדבר.

יעקב אשר: טוב שכן טוב מאח רחוק.

ניסן סלומינסקי: הפוך, אני רוצה שיהיה לך זמן.

עיסאווי פריג': גפני, זה חשוב.

עיסאווי פריג': אנחנו בשנת 2014, כפר קאסם, עיר שמונה 21,000 תושבים, סוף סוף בשנת 2014, שלשום, הקמנו קבוצת כדורסל - - -

יעקב אשר: מזל טוב.

עיסאווי פריג': והיא תשחק בליגה, בליגה ב'.

עיסאווי פריג': אבל יש לנו בעיה, אין לנו אולם כדורסל.

עיסאווי פריג': הלכנו לאלקנה - - -

יעקב אשר: תבואו לאלקנה.

עיסאווי פריג': הלכנו לאלקנה ולשערי התקווה ולאורנית לבקש אולם.

עיסאווי פריג': נכון לעכשיו נדחינו.

ניסן סלומינסקי: נדחיתם גם באלקנה?

עיסאווי פריג': אני עכשיו מקבל, ליד כולם, כפר קאסם, עד שיהיה לנו מגרש - - -

ניסן סלומינסקי: אני מוכן לטפל בזה.

ניסן סלומינסקי: לא ידעתי.

יעקב אשר: אוה, סוף כל סוף לקחת פיקוד.

עיסאווי פריג': אני מבסוט, יש הישג.

משה גפני: למה אין לכם מגרש?

משה גפני: למה לכולם יש?

עיסאווי פריג': כי אנחנו עיר - - -

ניסן סלומינסקי: טוב, רבותיי, מי בעד - - - לא, עיסאווי - - -

משה גפני: למה אין להם מגרש?

עיסאווי פריג': זו שאלה חשובה.

ניסן סלומינסקי: עיסאווי, אני אתן לך עוד מעט.

עיסאווי פריג': שאלה חשובה - - -

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

עיסאווי פריג': שאלה חשובה.

משה גפני: מאוד מאוד.

עיסאווי פריג': אני אענה.

ניסן סלומינסקי: ארבעה.

ניסן סלומינסקי: מי נגד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

משה גפני: איך ארבעה?

יעקב אשר: איזה ארבעה?

יעקב אשר: היה חמישה.

ניסן סלומינסקי: שבעה.

יעקב אשר: אבל היו חמישה בעד.

ניסן סלומינסקי: הוא לא הצביע, אבל נכניס אותו, חמישה.

יעקב אשר: רגע, מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: אוקיי, ההסתייגות נפלה.

ניסן סלומינסקי: בעד – 5

ניסן סלומינסקי: נמנעים – אין ההסתייגות לא אושרה.

עיסאווי פריג': הודעה.

ניסן סלומינסקי: אבל לא מהסוג הזה.

סתיו שפיר: תגידו, התנועה באה - - -

משה גפני: רגע, הודעה.

משה גפני: אני רוצה להגיד לכם, רבותיי.

משה גפני: אני ישבתי פה במתח כשחבר הכנסת עיסאווי פריג' העלה את הנושא.

משה גפני: עיסאווי, כשאתה העלית את הנושא אני הייתי במתח רב, כשאמרת שהקמתם שלשום קבוצת כדורסל - - -

עיסאווי פריג': ב-2014.

עיסאווי פריג': 21,000 תושבים.

עיסאווי פריג': 11 בתי ספר.

משה גפני: 2014.

משה גפני: 21,000 תושבים.

משה גפני: בתי ספר.

משה גפני: ובאורנית יש מגרש כדורסל - - -

עיסאווי פריג': שני אולמות יש, 4,000 איש.

משה גפני: שני אולמות.

משה גפני: באלקנה יש.

עיסאווי פריג': יש.

יעקב אשר: זה מהחטיבה להתיישבות.

יצחק כהן: יש.

יצחק כהן: יש.

משה גפני: בשערי תקווה?

יצחק כהן: יש, יש.

עיסאווי פריג': שמעת?

ניסן סלומינסקי: רבותיי, גפני.

ניסן סלומינסקי: לא, עזוב.

משה גפני: לא, חשבנו להגיש הסתייגות.

ניסן סלומינסקי: אז תגיש.

יעקב אשר: רביזיה.

ניסן סלומינסקי: בהסתייגות תוכל לדבר.

משה גפני: ולכן האמת היא, לא רציתי להגיש הסתייגות, זה לא קריטי, אבל אחרי מה שהוא אמר, שהם הקימו קבוצת כדורסל ואין להם מגרש, מה שאני הייתי עושה, הייתי עוצר את הדיון והולך לבדוק למה אין להם מגרש.

משה גפני: זה מה שהייתי עושה.

יעקב אשר: כתחליף לזה אנחנו מבקשים רביזיה.

משה גפני: רביזיה.

עיסאווי פריג': רביזיה.

יעקב ליצמן: ועידת הבית היהודי תאשר את זה מחר.

יעקב אשר: שיהיה בהצלחה לקבוצה.

יעקב אשר: יש לך גבוהים?

ניסן סלומינסקי: אוקיי.

<שלומית ארליך: בסעיף קטן (א) אחרי המילים 'ישולם בידי הרוכש', יבוא 'לפי החלק היחסי של ההטבה, לפי חשבון חלוקת סך ההטבה במספר השנים שנקבעו בניכוי השנים בהם מתגורר בדירה'.

ניסן סלומינסקי: גפני, בבקשה, או תחלק למי שאתה רוצה.

עיסאווי פריג': לפני - - -

יעקב אשר: אתה רוצה להמשיך?

עיסאווי פריג': רק תיקון הודעה.

זבולון כלפה: הוא רוצה לתקן, עשינו את החשבון.

עיסאווי פריג': בדקתי, אני וחבר הכנסת כלפה, וגילינו שבכפר קאסם זה 12 בתי ספר ולא 11.

עיסאווי פריג': אז לצורך הפרוטוקול.

ניסן סלומינסקי: הבנו, זה משנה את כל התמונה.

משה גפני: אחרי המילים 'ישולם בידי הרוכש', אני מבקש לומר, מגישים כאן הצעת חוק, שהצעת החוק הזאת פוגעת בציבור הערבי, היא פוגעת, אני לא זוכר, לא בזמן שליצמן היה יושב ראש ועדת הכספים ולא בזמני, אני לא זוכר שנעשה עוול כלפי הציבור הערבי.

משה גפני: כשהיה מעלה חבר כנסת נושא ששייך לציבור הערבי, אנחנו היינו מטפלים בזה.

משה גפני: אותו דבר היה בכמה מקרים שאני והחברים יודעים את זה.

משה גפני: טיפלנו, הבאנו כסף מהאוצר וטיפלנו בעניין הזה.

משה גפני: היום עיסאווי פריג' יכול להגיד קבוצת כדורסל, אתה לא מניד עפעף, אתה לא אומר לו 'תשמע, אני אלך לדבר עם משרד התרבות, אני אלך לדבר עם משרד - - -', אתה לא אומר כלום.

עיסאווי פריג': אני רוצה לצמצם פשע ואלימות.

עיסאווי פריג': זאת המטרה, שיהיה עיסוק לצעירים.

משה גפני: כן.

משה גפני: אתה לא אומר שום דבר.

משה גפני: מה אתה כן עושה?

משה גפני: אתה יושב פה שעות וימים ארוכים כדי לפגוע בציבור של כפר קאסם, כדי להפוך את החוק הזה, שהחוק הזה יפגע בציבור הערבי.

משה גפני: לא היה דבר כזה ואני מבקש, בעיקר מיש עתיד, שהם משתפים איתכם פעולה, שלא יזרקו עלינו את כל המחדלים שלהם.

משה גפני: 'כך היה אצל גפני', 'כך היה אצל ליצמן', לא היה ולא נברא.

משה גפני: אתה יכול להתקשר לחבר כנסת לשעבר, שכיב שנאן, שהוא העלה כאן בוועדה נושא של הציבור הדרוזי בגליל, עצרתי את הדיון.

משה גפני: זה לא הציבור שלי, זה לא הציבור - - - אתה לא עושה את זה.

עיסאווי פריג': ועל כמה וכמה שמדובר בשכנים.

עיסאווי פריג': אתה יודע מה זה שכנים?

ניסן סלומינסקי: אז דיברתי איתך.

עיסאווי פריג': שכנות.

עיסאווי פריג': אתה לקחת על עצמך.

ניסן סלומינסקי: דיברתי.

ניסן סלומינסקי: טוב, רבותיי, מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

ניסן סלומינסקי: בעד – מיעוט

ניסן סלומינסקי: נמנעים – אין

משה גפני: הודעה.

משה גפני: למה אדוני היושב ראש, למה, למה לא אכפת לך מהציבור הערבי?

משה גפני: למה?

משה גפני: הם עשו לך רע?

משה גפני: הנה, יש פה עיסאווי פריג', חבר כנסת מצוין, נחמד, מייצג את הציבור.

משה גפני: כמה בתי ספר אמרת בכפר קאסם?

עיסאווי פריג': 12.

ניסן סלומינסקי: לא, זה לא בהודעה, זה בהסתייגות תסביר.

משה גפני: זה לא הסתייגות, זה הודעה.

ניסן סלומינסקי: לכן אמרתי, לא בהודעה את - - - בהסתייגות, אחר כך, הבאה, תוכל.

משה גפני: בסדר, הודעה.

משה גפני: למה?

משה גפני: אנחנו רצינו להצביע איתך והכול בסדר ולגמור את העניין והכול, אבל בגלל שאתה ככה שונא את הציבור הערבי, אתה ויש עתיד - - -

עיסאווי פריג': לא, לא שונא, הוא מפלה.

משה גפני: מפלה, סליחה, לא שונא.

עיסאווי פריג': לא, שונא אני לא יכול להגיד.

עיסאווי פריג': מפלה.

משה גפני: מפלה, מפלה.

משה גפני: נכון, מפלה.

משה גפני: צודק.

משה גפני: אתה ויש עתיד, שחברתם יחד לפשע - - -

ניסן סלומינסקי: על כן?

ניסן סלומינסקי: לכן?

משה גפני: לכן אנחנו מגישים רביזיה.

ניסן סלומינסקי: מאה אחוז, מכובד.

ניסן סלומינסקי: יופי, ההסתייגות הבאה.

עיסאווי פריג': יש עתיד לא למדו את ה-66 שנים.

<שלומית ארליך: ההסתייגות הבאה, עדיין בסעיף קטן (א).

משה גפני: תגיד לי, ליש עתיד יש חבר כנסת ערבי?

עיסאווי פריג': בגלגול הבא יש כוונה, בפעימה הבאה יש כוונה, אבל הם לא יגיעו.

עיסאווי פריג': אולי היא תהיה חצי פעימה.

ניסן סלומינסקי: עיסאווי.

<שלומית ארליך: הפסקה, החל במילים 'המס כאמור' ועד 'על גביית מס זה' תימחק.

ניסן סלומינסקי: מי יסביר את זה?

משה גפני: עיסאווי.

משה גפני: אראל, אתה רוצה?

אראל מרגלית: לא כרגע.

יעקב ליצמן: יש לי הצעה לעיסאווי.

יעקב ליצמן: אני מציע לך, היות שמחר מתכנסת ועידת הבית היהודי, תעלה את ההצעה הזו, שתוכל לשחק באלקנה, ואני בטוח שפה אחד הם יאשרו לך שם בוועידה.

יעקב ליצמן: בטוח, כי בנט, חבל על הזמן, בעד ערבים.

עיסאווי פריג': ליצמן, חברי וידידי ושותפי נגד החוק הזה - - -

יצחק כהן: להלן הקבוצה.

עיסאווי פריג': להלן הקבוצה.

עיסאווי פריג': כש-65% מהנוער הערבי, אין להם זכאות לבגרות ואין להם כרטיס כניסה לחברה, זה לא פלא שיש לנו פשע, לא פלא שיש לנו אלימות - - -

אלכס מילר: שיעשו שירות לאומי, אולי ייצא להם משהו.

אלכס מילר: שיעשו שירות לאומי.

ניסן סלומינסקי: טוב.

עיסאווי פריג': לא צפצף השעון, ניסן.

עיסאווי פריג': באמת, גם בזה אתה סותם לי את הפה?

ניסן סלומינסקי: מאה אחוז.

עיסאווי פריג': בזה שאנחנו מעודדים את הצעירים למלא להם את הוואקום, שישחקו כדורסל וכדורגל - - -

ניסן סלומינסקי: טוב, הנה עכשיו צפצף.

ניסן סלומינסקי: אתה תמשיך עוד מעט, אני אתן לך להמשיך.

עיסאווי פריג': אתה לועג לי?

עיסאווי פריג': ככה זה שכן, הא?

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

יצחק כהן: כן, כן.

ניסן סלומינסקי: גילה, עוד לא עשינו - - -

יעקב ליצמן: גילה הצביעה בעד.

יעקב ליצמן: איזה איומים?

יעקב ליצמן: מה אתה מאיים עליה?

יצחק כהן: לא, לא, לא.

יעקב ליצמן: לא, לא.

יצחק כהן: תיקו, תיקו.

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

יעקב ליצמן: היא לא יכולה להצביע פעמיים.

יעקב ליצמן: גילה, את לא יכולה להצביע.

יצחק כהן: זו הצבעה כפולה, גילה.

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: אוקיי, ההסתייגות נפלה.

ניסן סלומינסקי: בעד – מיעוט

ניסן סלומינסקי: נמנעים – אין

יצחק כהן: גפני, תמסור הודעה לפרוטוקול.

גילה גמליאל: - - - שעות לא הגיוניות.

משה גפני: אדוני היושב ראש.

משה גפני: אדוני היושב ראש, אתה לא מקשיב לי.

ניסן סלומינסקי: אני מקשיב לך.

יעקב ליצמן: יש הודעה דרמטית אצל ביבי עם בנט.

גילה גמליאל: המפלגות מתאחדות.

עיסאווי פריג': מי?

גילה גמליאל: לא, נתתי לו הודעה דרמטית.

משה גפני: דרך אגב, אני לא יכול לספר, ואני לא מתכוון גם לעשות את זה, על שיחות פרטיות שיש לי עם שרים.

משה גפני: אני לא יכול.

משה גפני: אם הייתי יכול לספר - - -

עיסאווי פריג': לשם שינוי תשבור את זה.

עיסאווי פריג': תגיד.

ניסן סלומינסקי: זה בהתנגדות תגיד.

משה גפני: לא, לא, לא.

ניסן סלומינסקי: לא בהודעה.

אראל מרגלית: אתה רוצה לגלות שיאיר לפיד הוא נגד מע"מ אפס, רק הוא לא אומר?

משה גפני: לא, יאיר לפיד הוא היחיד בעד.

משה גפני: ולכן, היות שאני לא יכול לספר על שיחה שהייתה לי עם השר נפתלי בנט, אני לא מתכוון לספר, האמת היא שלא רצינו להגיש רביזיה, אבל אחרי השיחה שהייתה לי איתו ואני לא הולך לספר מה הוא אמר לי, אנחנו הקבוצה כולה, כולה, מגישה רביזיה.

ניסן סלומינסקי: מכובד.

<קריאה: תספר מה אתה אמרת בשיחה, זה מעניין.

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות הבאה.

<שלומית ארליך: אז אנחנו עוברים לסעיף קטן (ב), אנחנו עדיין ב-8.

משה גפני: תאמין לי, איזה קרקס שהולך פה.

משה גפני: כל השרים נגד, כל השרים נגד.

משה גפני: ראש הממשלה נגד.

יצחק כהן: זה לא מובן, מה הטירוף הזה?

עיסאווי פריג': מה ההסתייגות, ניסן?

<שלומית ארליך: אני מקריאה.

יצחק כהן: זה טירוף מערכות.

עיסאווי פריג': באיזה סעיף?

<שלומית ארליך: בסעיף קטן (ב), 8(ב), אחרי 'לחוק מיסוי מקרקעין' יבוא 'וכן אם דירת המגורים היא דירת מגורים מוטבת'.

משה גפני: מאיפה את קוראת?

<שלומית ארליך: בעל פה.

עיסאווי פריג': אחרי 'לחוק מיסוי מקרקעין' מה יבוא?

<שלומית ארליך: 'וכן אם דירת המגורים היא דירת מגורים מוטבת'.

ניסן סלומינסקי: עיסאווי או אראל?

משה גפני: אראל.

אראל מרגלית: אני רוצה לומר, הרי הורידו את הריבית במשק - - - (היו"ר בועז טופורובסקי)

משה גפני: רק שנייה, אתה יוצא?

משה גפני: לא, מפני שאם אתה נותן למישהו אחר - - -

אראל מרגלית: אז אנחנו נמתין.

עיסאווי פריג': לא, זה לא מכובד.

עיסאווי פריג': זה לא מכובד שחבר ועדה מנמק והיושב ראש - - -

אראל מרגלית: לא, לא, לא.

עיסאווי פריג': לא, גילה, זה לא מנומס.

אראל מרגלית: חבר'ה, בואו נחכה.

משה גפני: אין בעיה.

אראל מרגלית: כנראה ניסן נפגע בשבוע שעבר מהנושא של הדרום, אז כשאני בא לדבר אז הוא יוצא.

משה גפני: אבל אנחנו ביום חמישי מביאים את עובדי הדואר.

בועז טופורובסקי: סיימת את ההסבר?

בועז טופורובסקי: אני מעלה את זה להצבעה.

משה גפני: לא, לא - - -

עיסאווי פריג': לא, אתה לא - - -

בועז טופורובסקי: מי בעד ההסתייגות?

יצחק כהן: לא.

משה גפני: לא, הוא לא מינה אותך.

עיסאווי פריג': אתה עושה צחוק ילדים.

משה גפני: הוא לא מינה אותך.

בועז טופורובסקי: אני שואל פעם אחרונה, מי בעד ההסתייגות?

בועז טופורובסקי: אף אחד לא בעד.

בועז טופורובסקי: מי נגד ההסתייגות?

עיסאווי פריג': אתה כמו גן ילדים, זה מתאים לכם.

בועז טופורובסקי: ההסתייגות נפלה, תודה רבה.

בועז טופורובסקי: שלומית, תמשיכי.

בועז טופורובסקי: בעד – מיעוט

בועז טופורובסקי: נמנעים – אין

יצחק כהן: הודעה.

עיסאווי פריג': גן ילדים.

עיסאווי פריג': אתם לא יודעים על מה אתם מדברים.

בועז טופורובסקי: כן, שלומית.

עיסאווי פריג': זה לא מתאים לכם.

משה גפני: טמיר, הוא מינה אותו?

משה גפני: באמת?

משה גפני: טוב, עם כל הכבוד.

אראל מרגלית: שלומית, זה לא מקובל.

אראל מרגלית: יש יושב ראש לוועדה, כשיושב ראש הוועדה יהיה פה - - - הוא לא נמצא פה, אנחנו לא דנים.

<שלומית ארליך: אבל - - -

עיסאווי פריג': נדבר על בראשית.

יעקב ליצמן: מי בעד להדיח את בועז?

יעקב ליצמן: ירים את ידו.

בועז טופורובסקי: בכיף.

יעקב ליצמן: מי נגד?

יעקב ליצמן: בועז, הודחת.

בועז טופורובסקי: אני מעלה עוד פעם להצבעה.

בועז טופורובסקי: מי בעד - - -

יעקב ליצמן: לא, היא לא אמרה כלום.

יעקב ליצמן: לא, לא, לא, לא, לא, לא, לא ניתן לך.

יעקב ליצמן: אין אלימות, אנחנו נגד אלימות.

עיסאווי פריג': גן ילדים.

יעקב ליצמן: אנחנו נגד אלימות.

עיסאווי פריג': גן ילדים.

יעקב ליצמן: איפה ליפמן?

יצחק כהן: נגד כל סוג של אלימות.

יצחק כהן: זו גם אלימות.

עיסאווי פריג': גן ילדים.

משה גפני: לא, זה לא יכול להיות דבר כזה.

משה גפני: זה כנסת.

יצחק כהן: לא, לא, לא, אין הצבעה.

עיסאווי פריג': הוא עושה צחוק מהעבודה זה.

יצחק כהן: אנחנו מגנים כל סוג של אלימות, זה סוג של אלימות.

בועז טופורובסקי: לא, זה לא נכון.

יעקב ליצמן: האם אתה אותה מפלגה של ליפמן?

יצחק כהן: לא, לא, לא, לא, הודעה.

יצחק כהן: ההודעה היא שההצבעה הקודמת לא הייתה חוקית, היא הייתה סוג של אלימות.

יצחק כהן: (היו"ר ניסן סלומינסקי)

ניסן סלומינסקי: למה?

יעקב ליצמן: לא, היא לא הקריאה שום דבר.

משה גפני: אדוני היושב ראש - - -

אראל מרגלית: ניסן, אתה רצית שאני אנמק ואני רציתי לנמק ואתה יצאת החוצה, אז אני מחכה לך.

משה גפני: אדוני היושב ראש, שנייה.

משה גפני: ניסן, ממלא המקום שלך - - -

ניסן סלומינסקי: בועז, זה היה לפני שזה צפצף?

בועז טופורובסקי: כן.

אראל מרגלית: הוא לא נתן לנמק.

ניסן סלומינסקי: אז בוא תשלים את זה.

משה גפני: ניסן, שנייה, תקשיב לי.

ניסן סלומינסקי: לא, תשלים, כי הזמן רץ.

משה גפני: ממלא המקום שלך זה גילה גמליאל.

ניסן סלומינסקי: אני יודע.

ניסן סלומינסקי: בסדר.

משה גפני: אז למה הדחת אותה?

ניסן סלומינסקי: כי אני נשארתי פה, לא עשיתי אפילו - - -

משה גפני: מה היא עשתה לך רע?

משה גפני: מה?

יעקב אשר: זה מהפחד, כמו התוכי.

משה גפני: תגיד לי, אתה נגד גילה גמליאל?

יעקב אשר: מהפחד.

יעקב אשר: זה הדרת נשים גם כן, הדבר הזה.

משה גפני: מה אתה נותן לבועז?

אראל מרגלית: תגיד לי מתי להתחיל.

ניסן סלומינסקי: תתחיל.

ניסן סלומינסקי: השעון רץ.

אראל מרגלית: לא.

עיסאווי פריג': לא, אתה תגן עליו.

עיסאווי פריג': אתה לא נותן לו הגנה.

אראל מרגלית: עכשיו אני אתחיל.

אראל מרגלית: מה שאני רוצה לומר - - -

יעקב אשר: מפלגת העבודה - - -

משה גפני: גילה הולכת להיות שרה בממשלה.

משה גפני: צריך שיהיה לך דרך ארץ בפניה.

אראל מרגלית: הרב גפני, אתה רוצה שאני אנמק?

יעקב אשר: רגע, אני אבקש דקה, על הפגיעה בגילה.

אראל מרגלית: קודם כל אני מוחה על הפגיעה בגילה.

יעקב ליצמן: מי בעד?

ניסן סלומינסקי: הלאה, זה הזמן שלך.

גילה גמליאל: הנה, הצבעתי.

אראל מרגלית: קודם כל גילה סוף סוף הצביעה והפעם היא איתנו.

אראל מרגלית: ודבר שני, אני רוצה לומר שתשימו לב שגם הורדת הריבית עכשיו של הנגידה, לפי הסטטיסטיקה האחרונה, לא מזיזה את שוק הדיור.

אראל מרגלית: כלומר העסק מוקפא.

אראל מרגלית: אני רוצה לומר ואני רוצה למחות, כי בעצם הוקם קבינט הדיור, שבשנה וחצי האחרונות התכנסו חמש פעמים.

אראל מרגלית: חמש פעמים.

אראל מרגלית: כלומר כשהיה קבינט ביטחוני - - -

ניסן סלומינסקי: אראל, זה כבר הפעם השנייה.

ניסן סלומינסקי: אני אתן לך להמשיך.

אראל מרגלית: אוקיי.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

יעקב אשר: אמצע קבינט כלכלי אתה ככה עוצר?

ניסן סלומינסקי: אוקיי.

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

אראל מרגלית: אתה היית צריך להצביע.

ניסן סלומינסקי: שבע.

יעקב אשר: איפה?

יעקב אשר: מי הצביע?

יצחק כהן: מי מי מי?

יצחק כהן: עוד פעם.

ניסן סלומינסקי: שלושה.

יצחק כהן: ההסתייגות התקבלה.

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

יעקב אשר: רגע, מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

יעקב אשר: מי הצביע נגד?

יצחק כהן: הוא נמנע.

יצחק כהן: יש פה בעיה.

יעקב ליצמן: אני לא הצבעתי קודם.

יצחק כהן: מהתחלה, מהתחלה.

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

ניסן סלומינסקי: בעד – מיעוט

ניסן סלומינסקי: נמנעים – מיעוט

עיסאווי פריג': אין לך רוב כאן.

ניסן סלומינסקי: יש, מה לא?

אראל מרגלית: ניסן, אפשר להקדים את ההפסקה לאחת בצהריים?

ניסן סלומינסקי: לא, לא.

ניסן סלומינסקי: הלאה, בבקשה.

<שלומית ארליך: עדיין בסעיף קטן (ב).

<שלומית ארליך: אחרי ש'יקבע המנהל' יבוא 'באישור ועדת הכספים של הכנסת'.

יצחק כהן: החוק הזה - - -

יעקב ליצמן: לא, יש הסתייגות כאן, תלוי מי היושב ראש.

יעקב אשר: רגע, מה עם ההודעה?

יעקב ליצמן: שלומית, מי היושב ראש?

ניסן סלומינסקי: כבר קראנו - - -

יעקב אשר: לא, הודעה על הסעיף הקודם.

ניסן סלומינסקי: ביחד, נו.

יעקב אשר: לא, ההודעה היא, אני אגיד לך מה ההודעה.

ניסן סלומינסקי: הזמן רץ, אראל.

אראל מרגלית: אז קודם כל אני רוצה רגע להמשיך.

אראל מרגלית: קבינט הדיור התכנס חמש פעמים בסך הכול.

אראל מרגלית: תשימו לב - - -

סתיו שפיר: אתה זוכר כמה פעמים שר האוצר הגיע לוועדת כספים?

סתיו שפיר: זה קשה לזכור, כי זה היה רק פעמיים.

אראל מרגלית: בדיוק.

אראל מרגלית: רבותיי, תראו, העניין הזה של הדיור.

אראל מרגלית: אם במדינת ישראל, נגיד נושא, קח את ההיי טק, הוא מתנהל בצורה מובילה.

אראל מרגלית: בנושא הדיור אנחנו מתנהלים כמו רוסיה, כמו התרנגולות של איציק כהן.

יצחק כהן: של אמא רוסיה.

אראל מרגלית: כן.

אראל מרגלית: עכשיו אני רוצה לומר, זה לא ייתכן.

אראל מרגלית: זה לא שאין תכניות דיור בר השגה במקומות אחרים, שבהם היינו תומכים.

אראל מרגלית: למשל התכנית של מחיר מטרה, יש בה מרכיב מאוד חשוב של תכנית נכונה, שהוא מביא - - -

יעקב אשר: אבל תוקעים את זה.

ניסן סלומינסקי: אוקיי, נעצור ואני אתן לך להמשיך.

משה גפני: אראל, לגבי מחיר מטרה, מה אתה אומר?

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

יעקב אשר: מה עם מחיר מטרה?

יעקב אשר: מה אתה אומר על מחיר מטרה?

יעקב ליצמן: אנחנו נגד.

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

<קריאה: בועז, אתה נגד?

יעקב אשר: מי נמנע?

יעקב אשר: מי נמנע?

יעקב ליצמן: אין להם שישה אפילו.

יצחק כהן: אתה באמצע הצבעה, ניסן.

יצחק כהן: ניסן, אתה באמצע הצבעה.

יצחק כהן: זו התנהגות?

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

יצחק כהן: מי היה בטלפון?

עיסאווי פריג': מתי יש הפסקת אוכל?

ניסן סלומינסקי: אני אגיד כבר עכשיו.

משה גפני: אחת וחצי.

יעקב אשר: רגע, הודעה.

ניסן סלומינסקי: אני רק רוצה להגיד מי היה בטלפון.

יצחק כהן: אוהו.

יעקב אשר: אוה.

עיסאווי פריג': כן, זה מעניין.

משה גפני: אוה, זה מתחיל להיות מעניין.

ניסן סלומינסקי: התקשרתי לראש המועצה המקומית אלקנה, שאלתי אותו, אם תיפנו, אם הם מוכנים שאתם תשחקו שם כדורסל, הוא ביקש לחשוב שתי דקות, חזר אליי ואמר שכן.

יעקב אשר: כמה הוא ביקש?

עיסאווי פריג': יש.

עיסאווי פריג': שיחקנו - - -

יעקב אשר: רגע, בלי להעביר כסף מהחטיבה?

עיסאווי פריג': יש.

עיסאווי פריג': אתה רואה?

עיסאווי פריג': יצאתי עם משהו.

יעקב ליצמן: אני מבקש, תעביר את זה לוועידה מחר.

עיסאווי פריג': עכשיו אני מודיע ליושב ראש.

עיסאווי פריג': מה קרה?

יעקב ליצמן: לא, צריך להביא לזה אישור בוועידה מחר.

עיסאווי פריג': אני מודה לך, ניסן.

עיסאווי פריג': שייפנו אליו בצורה מסודרת.

ניסן סלומינסקי: עיסאווי, אל"ף, שייפנו אליו וינסו ל - - -

עיסאווי פריג': כל הכבוד.

עיסאווי פריג': ניסן, הנה דוגמה שמדברים איתך ואתה מבין ועושה.

עיסאווי פריג': כמה שיעלה נשלם, מה הבעיה?

אראל מרגלית: יש לי הודעה.

אראל מרגלית: אני רוצה להזמין את הקואליציה למשחק כדורסל נגד האופוזיציה באלקנה.

ניסן סלומינסקי: עיסאווי, זה לא קשור לכך ש - - - אני מקווה מאוד שגם לכם יהיה מגרש.

עיסאווי פריג': יפה.

אראל מרגלית: אני אומר לכם, הקואליציה נגד האופוזיציה - - -

יעקב אשר: עכשיו יש הודעה, הודעה לסעיף הקודם.

משה גפני: רגע, רגע, רגע.

יצחק כהן: קיבלתי טלפון מאחמד טיבי, הוא מתנגד לזה.

משה גפני: רגע, יש לנו הודעה.

ניסן סלומינסקי: קצר.

משה גפני: אנחנו חשבנו להגיש רוויזיה.

משה גפני: אחרי מה שהודעת מראש המועצה של אלקנה - - -

יצחק כהן: פרץ השלום.

משה גפני: שאתם נעתרתם לבקשתו של חבר הכנסת עיסאווי פריג', אנחנו לא נגיש - - -

גילה גמליאל: איך קשור אלקנה לפריג'?

יעקב ליצמן: לא, גפני, אל תיסחף.

יעקב ליצמן: כי בנט, הוא דווקא אמר לי כן להגיש רביזיה - - -

סתיו שפיר: חבר'ה, אני לא מבינה, אם החברים עיסאווי היו מקבלים רבע מהתקציב שמקבלים החברים של ניסן באלקנה הם היו יכולים לבנות לעצמם איזה מגרש כדורגל או כדורסל שהם רוצים.

סתיו שפיר: נו באמת.

סתיו שפיר: מה זה העברת הטובות האלה?

יעקב ליצמן: לא, אולי תגידי לי למה הוא לא יכול לקבל מהחטיבה להתיישבות מגרש?

יצחק כהן: נכון.

סתיו שפיר: כי לוקחים את הכסף, 75% הולך להתנחלויות.

סתיו שפיר: והוא לא מתנחל אז הוא לא יכול לקבל.

ניסן סלומינסקי: הלאה.

<שלומית ארליך: אנחנו עוברים לסעיף קטן (ג), 8(ג).

יעקב ליצמן: יש לנו נושא חדש?

<שלומית ארליך: ההסתייגות הראשונה, שהסעיף יימחק.

ניסן סלומינסקי: אוקיי, הסעיף יימחק, מי רוצה להסביר?

יצחק כהן: אני אסביר.

יצחק כהן: זו לא פעם ראשונה בהיסטוריה, רבותיי, שהמקרה הזה חוזר על עצמו, שכל המנהיגים בלי יוצא מן הכלל, החל מראש הממשלה, כל השרים, כל האקדמיה, כל הכלכלנים מבינים שהחוק הזה הוא הרה אסון, החוק הזה הוא לא טוב, אבל מה?

יצחק כהן: לא יודע מה הולך פה, אני פשוט לא מבין.

יצחק כהן: חברי הקואליציה הם אנשים אינטליגנטים, אני מאוד מעריך אותם - - -

ניסן סלומינסקי: אדוני, מי זה שעומד מאחוריהם?

יעקב אשר: מהחטיבה להתיישבות.

ניסן סלומינסקי: רב יצחק מדבר, אני מתפלא עליכם.

יצחק כהן: רבותיי, זה לא הפעם הראשונה בהיסטוריה - - -

יעקב אשר: רגע, מדבר איציק כהן עכשיו.

יעקב אשר: היושב ראש, מה?

יעקב אשר: אנחנו צריכים לעזור לך?

יצחק כהן: ולסימפטום הזה קוראים נירון קיסר.

יצחק כהן: שראש הממשלה, כל השרים, כל הצמרת הכלכלית, ה-OECD, חברות דירוג האשראי, אומרים שהחוק הזה הוא לא טוב וכולם הולכים כמו צאן לטבח, בראשות היושב ראש.

יצחק כהן: אני יודע שבמשרד האוצר הקימו חדר מצב, הם עוקבים אחרי הדיונים פה.

יצחק כהן: נירון קיסר שרף את רומא ולקח כלי נבל - - -

ניסן סלומינסקי: דקה, לפני שאתה מתחיל, אני אתן לך להמשיך.

ניסן סלומינסקי: נעשה רק את ההפסקה.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: שבעה.

יעקב אשר: רגע, שישה.

ניסן סלומינסקי: שבעה.

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

יצחק כהן: בדרך כלל ליצמן נמנע.

יצחק כהן: איפה הוא?

ניסן סלומינסקי: לא, הוא הצביע.

יעקב ליצמן: לא הצבעתי.

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

ניסן סלומינסקי: בעד – מיעוט

ניסן סלומינסקי: נמנעים – אין

יעקב אשר: הודעה.

ניסן סלומינסקי: אתה רוצה הודעה?

יעקב אשר: הודעה, כן.

ניסן סלומינסקי: לא, אני נותן את ההסתייגות.

יעקב אשר: לקראת ההסתייגות.

יעקב אשר: מאחר שליצמן לא נמנע לכן לא אמרנו את הזה, ומאחר שההצבעה נפלה, למרות שהיינו באמצע היסטוריה עם מה שתיאר לנו איציק כהן, אבל לאחר התייעצות, כדי לתת לכם אפשרות שוב לחשוב - - -

יצחק כהן: להתעשת.

יעקב אשר: הקבוצה החליטה שהפעם באופן יוצא דופן אנחנו נבקש רביזיה על דעת כל הקבוצה, כמו שסיכמנו עם היועצת המשפטית, שזה גם קדימה וגם אחורה, על דעת כל הקבוצה.

<שלומית ארליך: הרביזיה נרשמה.

יעקב אשר: תודה רבה.

ניסן סלומינסקי: טוב, יישר כוח.

ניסן סלומינסקי: הסתייגות.

<שלומית ארליך: עדיין בסעיף קטן (ג) בסופו יבוא 'סעיף זה ייכנס לתוקף לאחר קבלת חוות דעת מהמפקח על הבנקים לעניין השפעת הסעיף על המשכנתאות'.

יצחק כהן: נגידת בנק ישראל עומדת כמו אותו ילד, עם האצבע בתוך הסכר, ומישהו מושך אותה, רוצים שהסכר הזה יתפרץ.

יצחק כהן: והיא מצטרפת לכל אותם מומחים, לכל אותם שרים, לכל אותם ראשי המשק, לכל אותם מומחים ב-OECD, ולא, אתם ממשיכים לרוץ בריצת אמוק אל התהום.

יצחק כהן: אתה זוכר מה קרה עם נירון קיסר.

יצחק כהן: נירון קיסר עלה, שרף את רומא ולקח כלי נגינה והתחיל לנגן, עד שזה נשרף.

יצחק כהן: ניסן, זה מה שאתה עושה יחד עם שר האוצר.

יצחק כהן: זה מה שאתה עושה.

עיסאווי פריג': אתה אמרת שזה לא יעבור והממשלה לא תהיה.

יצחק כהן: הממשלה לא תעבור, כי אני מאמין שהאינטליגנציה של חברי הקואליציה בסופו של דבר תגבר על ריצת האמוק המטורפת הזאת ויהיה קצת יושר אינטלקטואלי.

יצחק כהן: תצילו את הכלכלה הישראלית.

יצחק כהן: אנא, הבחירות יעברו, אתם אולי כן תהיו, לא תהיו, אבל התקופה הזאת תיעלם.

יצחק כהן: תירשמו בהיסטוריה לדיראון עולם שהעברתם חוק שגרם נזק בלתי הפיך לכלכלה הישראלית.

ניסן סלומינסקי: אוקיי, מכובד.

ניסן סלומינסקי: הדברים רציניים.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות שנומקה יפה על ידי רב יצחק?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

יצחק כהן: יש הודעה.

עיסאווי פריג': יש לי הודעה, אדוני.

ניסן סלומינסקי: רק רגע, מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: טוב, ההסתייגות נפלה.

ניסן סלומינסקי: בעד – מיעוט

ניסן סלומינסקי: נמנעים – אין

ניסן סלומינסקי: הודעה.

עיסאווי פריג': עכשיו אני כל כך שמח שסוף סוף אנחנו - - -

משה גפני: בכדורסל?

עיסאווי פריג': נזרוק לטבעת, נממש את החלום.

ניסן סלומינסקי: רגע, את ההודעה.

משה גפני: אני רק מבקש שתודיע לנו אם זה באמת התממש.

משה גפני: לי יש ניסיון עם חברים בבית היהודי שהם אומרים דבר אחד ועושים דבר אחר.

משה גפני: אז תודיע לנו.

עיסאווי פריג': לא, אבל, ניסן, אני חושב - - -

משה גפני: לא, ניסן, כן.

יעקב אשר: לא, ניסן בסדר.

עיסאווי פריג': הוא זן - - -

משה גפני: כן, הוא אמר לנו שראש הממשלה פנה אליו ובסוף מתברר שהוא לא פנה אליו.

עיסאווי פריג': הוא ממקימי המקור.

יעקב ליצמן: הוא אמר שליפמן צודק.

משה גפני: כן.

יעקב אשר: אני לא מבין למה ראש ממשלה לא מדבר איתך אישית.

יעקב אשר: למה הוא לא מדבר איתך אישית?

משה גפני: לא, הוא לא נגד אלימות, הוא אמר שליפמן צודק.

יצחק כהן: אנחנו מגנים כל סוג של אלימות.

יעקב אשר: כשגפני וליצמן היו יושבי ראש, הוא כל הזמן דיבר איתם אישית.

ניסן סלומינסקי: זה נכון.

יעקב אשר: למה איתך לא?

ניסן סלומינסקי: במקרה הזה אתה צודק.

יעקב אשר: דרך נפתלי, דרך זה, מה?

עיסאווי פריג': אני מוחה על כך - - -

ניסן סלומינסקי: אתה צודק.

ניסן סלומינסקי: ראש הממשלה לא - - -

משה גפני: לא, שראש הממשלה יעשה תשובה.

ניסן סלומינסקי: ראש הממשלה לא נמצא בקדנציה הזו בעניין הכלכלי, לצערי.

משה גפני: מה פתאום?

משה גפני: ראש הממשלה דיבר עם ליצמן כל הזמן.

יעקב אשר: יושב ראש ועדת כספים אומר שראש הממשלה לא נמצא בעניין הכלכלי.

יעקב אשר: זה סקופ.

ניסן סלומינסקי: זה לא סקופ, אמרתי את זה הרבה פעמים.

יעקב אשר: לא שמעתי.

עיסאווי פריג': אדוני, אני מוחה על כך שאת דעתו של המפקח על הבנקים אתם לא מחשיבים.

ניסן סלומינסקי: רגע, עוד לא אמרו את ההסתייגות.

ניסן סלומינסקי: רצית - - -

משה גפני: לא, הודעה.

עיסאווי פריג': לא, אני ב-105.

עיסאווי פריג': הודעה.

ניסן סלומינסקי: לא, מה שאתה מתחיל עכשיו זה כבר - - -

משה גפני: לא, הודעה.

עיסאווי פריג': אתה רואה שאתה לא איתנו?

עיסאווי פריג': מה שחשוב לך - - -

יעקב אשר: אתה רואה למה ביבי לא מדבר איתך?

עיסאווי פריג': אתה לא איתנו.

עיסאווי פריג': הודעה.

עיסאווי פריג': אני מוחה על כך שאתם מזלזלים בדעתו של המפקח על הבנקים ולא מוכנים להקשיב לה ולא להחשיב אותה, ועל כך אני מוחה ואני מבקש רביזיה.

עיסאווי פריג': בשם כל הקבוצה.

יעקב אשר: נרשם, גברתי.

<שלומית ארליך: נרשם.

ניסן סלומינסקי: המפקח על הבנקים זה הוא, לא היא.

ניסן סלומינסקי: זה דודו זקן.

עיסאווי פריג': נכון.

<שלומית ארליך: אנחנו עוברים לסעיף 9.

בועז טופורובסקי: נושא חדש.

בועז טופורובסקי: בבקשה לסעיף הבא.

משה גפני: רגע.

יעקב ליצמן: אין בעיה.

יעקב ליצמן: הוא יחזור על כל הסתייגות שהביאו - - -

ניסן סלומינסקי: אפשר גם עכשיו.

משה גפני: סעיף 9, נושא חדש?

בועז טופורובסקי: כן.

ניסן סלומינסקי: אם נדון עכשיו בהסתייגויות, אז אחר כך לא יהיה.

יצחק כהן: נושא חדש.

יצחק כהן: הוא אמר נושא חדש, זהו, נושא חדש.

ניסן סלומינסקי: נושא חדש.

ניסן סלומינסקי: בסדר.

ניסן סלומינסקי: פרק ג'.

יצחק כהן: אני גם מכריז נושא חדש.

יצחק כהן: גם הקבוצה מכריזה נושא חדש.

יעקב ליצמן: צריך דיון ההסתייגויות?

ניסן סלומינסקי: יהיה דיון על ההסתייגויות.

ניסן סלומינסקי: עוד פעם, הכלל אומר שאם על הנושא הזה - - -

<שלומית ארליך: זה לא איזה משהו שקבוע, רק אם מוסיפים משהו חדש.

יצחק כהן: מה לא?

ניסן סלומינסקי: הכלל אומר שאם אנחנו מקיימים את הדיון עכשיו על ההסתייגויות ואחר כך מבקשים נושא חדש, אז כשהוא יחזור אלינו כבר לא יתקיים דיון על ההסתייגויות.

ניסן סלומינסקי: לעומת זאת אם לא התקיים, אז הוא יחזור ואז יהיה.

יצחק כהן: רגע, אבל נושא חדש, יש מקום להסתייגויות חדשות.

<שלומית ארליך: לא.

<שלומית ארליך: מה שהגשתם הגשתם.

<שלומית ארליך: אלא אם כן מדובר בהוספת משהו חדש שלא נמצא בנוסח הקודם.

<שלומית ארליך: כמו שהיה בדיון הקודם.

יצחק כהן: לא, סליחה, אני מאוד מכבד אותך, אבל לא, כל נושא חדש הוא חדש.

יצחק כהן: מתחילים, זה פריש.

ניסן סלומינסקי: לא, מה פתאום?

ניסן סלומינסקי: זה היה הכול על השולחן והיה את הזמן להגיש תיקונים גם על זה וכו'.

יצחק כהן: לא.

יעקב אשר: אז בואו נדון בהסתייגויות.

ניסן סלומינסקי: הלאה, פרק ג'.

משה גפני: אני מבקש התייעצות סיעתית.

ניסן סלומינסקי: עד דקה לפני אחת.

משה גפני: לא, עד אחת.

ניסן סלומינסקי: אנחנו יודעים להעריך מה זה דקה.

ניסן סלומינסקי: אתה יודע כמה לימוד תורה אתה יכול ללמוד בדקה?

ניסן סלומינסקי: איש קונה עולמו.

משה גפני: איציק, אתה הגשת נושא חדש גם על מה שבועז אמר?

יצחק כהן: כן, בטח.

בועז טופורובסקי: ניסן, בוא נתחיל.

בועז טופורובסקי: זה שהם לא נכנסים בזמן זה לא אומר שאנחנו לא יכולים להתחיל.

<שלומית ארליך: אנחנו בסעיף 10, בהגדרת דירה.

<שלומית ארליך: ההסתייגות הראשונה של חדש ובל"ד - - -

אראל מרגלית: חבר'ה, בואו נחכה.

ניסן סלומינסקי: ביקשתי שיבואו.

ניסן סלומינסקי: הם צריכים לבד להיכנס.

ניסן סלומינסקי: שלחתי את האיש שלהם, אל תדאג, אני עוד לא מצביע.

אראל מרגלית: אני יודע שבועז רוצה לשמוע - - -

ניסן סלומינסקי: שלומית, בבקשה.

<שלומית ארליך: בהגדרה דירה במקום האמור בה יבוא 'דירה – דירת המגורים הבנויה לפי תכנית מתאר מאושרת, לפי סף קיבולת צפיפות מינימלי לרבות הדרגתי, של 3.5 יחידות דיור לדונם, שמתקיימים - - -

יעקב ליצמן: איפה את מקריאה?

<שלומית ארליך: זו הסתייגות, לא מהרשימה.

<שלומית ארליך: '(1) שטח הדירה הוא לכל היותר 160 מ"ר; (2) היא בנויה או עתידה להיבנות בבנייה רוויה לפי תכנית מתאר מאושרת, לרבות מימוש קיבולת הצפיפות בהדרגה; (3) יש בה לכל היותר שישה חדרים; (4) מחיר הדירה כולל מס ערך מוסף ולכל היותר 3.5 מיליון שקלים חדשים'.

ניסן סלומינסקי: אראל, אתה רוצה להסביר את זה?

אראל מרגלית: מה שאני רציתי להגיד, בהמשך לדיון הקודם, זה שמבחינת הנושא של תכנית דיור אמיתית, זה שתכניות הדיור, גם בארצות הברית וגם באירופה, שעובדות באופן גורף, הן תכניות שמביאות בחשבון כמה נושאים.

אראל מרגלית: האחד זה את מחירי הקרקע, שמביאים אותם לאפס, לאותן קבוצות אוכלוסייה שרוצים ביקרן, שתיים, זה שנותנים בעצם הטבות מס לקבלנים או ליזמים שרוצים להיכנס לתוך קטגוריה שנקראת דיור בר השגה.

אראל מרגלית: שלוש זה שבעצם מכניסים את הבנקים בחוק להשקיע חלק קטן מההון העצמי שלהם בתוך הנושא, וארבע, זה שבעצם המדינה מסייעת.

אראל מרגלית: ואז ארבע קבוצות אוכלוסייה מקבלות את הסיוע.

יעקב ליצמן: השעון שלך רץ.

אראל מרגלית: אני רק אגיד את הקבוצות - - -

ניסן סלומינסקי: לא, אני אתן לך להמשיך.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נגד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: חמישה.

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

ניסן סלומינסקי: בעד – מיעוט

ניסן סלומינסקי: נמנעים – אין

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות הבאה.

משה גפני: לא.

משה גפני: אורי, הודעה.

משה גפני: אני חושב שהתחלת מוקדם מדי את ה - - -

ניסן סלומינסקי: להיפך.

ניסן סלומינסקי: עוד קראנו לך והכול.

אורי מקלב: אדוני היושב ראש, יש גם שעון להתייעצות סיעתית או התייעצות קבוצתית, שעון של חמש דקות.

אורי מקלב: לא שמענו את הצלצול.

ניסן סלומינסקי: לא היית פה.

משה גפני: אני לא זוכר מקרה כזה, זו האמת.

יעקב ליצמן: מה קורה אם ניסן נופל באלול?

משה גפני: אני לא זוכר מקרה כזה.

משה גפני: ככה לא היינו מגישים רביזיה, אבל כולם נגד.

משה גפני: כולם נגד באמת, לא מן השפה ולחוץ.

יעקב ליצמן: האם קיבלת הדלפה מבנט-ביבי?

יעקב ליצמן: אין הודעה דרמטית?

משה גפני: עוד אין.

משה גפני: ולכן אני רוצה בשם הקבוצה להגיש הודעה דרמטית, שדיברנו אבל מאוד בשוליים.

משה גפני: רמזנו על ההודעה הזאת, ואנחנו מבקשים בשם כל הקבוצה רביזיה.

משה גפני: זה לא יכול להיות שזה הישאר ככה באוויר.

ניסן סלומינסקי: בסדר, רביזיה, ותמשיכי להסתייגות הבאה.

<שלומית ארליך: ההסתייגות הבאה, בהגדרה 'דירה', המילים 'למעט - - -

משה גפני: אני מנמק.

ניסן סלומינסקי: לא, אראל היה באמצע.

ניסן סלומינסקי: תן לו.

ניסן סלומינסקי: אבל רגע, היא תקריא את ההסתייגות.

<שלומית ארליך: בהגדרה דירה, המילים 'למעט דירה שצמודים אליה גינה או גג' יימחקו.

משה גפני: זה את קוראת מהנייר, זה לא בעל פה.

אראל מרגלית: אז בעצם ארבע קבוצות האוכלוסייה שמקבלות את התשובה בתכנית הדיור בר השגה האמיתית הם גם זוגות צעירים, או שבארצות הברית הרבה פעמים זה נקרא young professional, שזה בעצם אותה קבוצה שעכשיו פה מקבלת את ההטבה, שזה בסדר, אבל מקבלת את זה בצורה אחרת, לא בכל המערכת שדיברתי.

אראל מרגלית: גם גיל שלישי, ניסן, גם מחוסרי דיור.

אראל מרגלית: אם שמת לב, בהארלם, בברונקס, במקומות האלה היום יש דיור בר השגה אמיתי, זה נראה פנטסטי, וגם היזם מרוויח מזה, כי זו תכנית אמיתית, המדינה נתנה את הקרקע בחינם, הבנקים היו מחויבים להשקיע, היזם קיבל פטור ממס ויש מערכת כוללת וגם סטודנטים, מה שנקרא דיור בשכירות, וסתיו הגישה הצעה שהיא מאוד דומה לזה, ובעצם הביאו תכנית מערכתית אמיתית שנותנת לכלכלה לעבוד ולא הורסת אותה ולא הורסת את - - -

ניסן סלומינסקי: אני אתן לך להמשיך.

ניסן סלומינסקי: מי בעד?

סתיו שפיר: אני רוצה הסתייגות נגד השעון הזה.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

יעקב ליצמן: סתיו, 30 שקל יש לך חדש.

סתיו שפיר: אני אקנה אחד מתחרה.

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

יעקב ליצמן: אין לך רוב.

יעקב ליצמן: באמת לא.

ניסן סלומינסקי: מה זה לא?

ניסן סלומינסקי: יש כאן - - -

יעקב ליצמן: לא, איפה?

יעקב ליצמן: מה? - - - קבע שהוא בקואליציה?

יעקב אשר: הוא כל הזמן מתבלבל.

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

ניסן סלומינסקי: בעד – מיעוט

ניסן סלומינסקי: נמנעים – אין

ניסן סלומינסקי: הלאה, תמשיכי להסתייגות הבאה.

<שלומית ארליך: עדיין בהגדרת דירה.

יעקב אשר: רגע, הודעה.

ניסן סלומינסקי: תגיש כבר על הכול.

משה גפני: לא, לא.

ניסן סלומינסקי: חבל על הזמן.

משה גפני: מה זה חבל על הזמן?

משה גפני: חבל על הזמן, תסגור את הישיבה.

משה גפני: למה אתה צריך אותה?

משה גפני: חבל על הזמן באמת.

יעקב אשר: אנחנו חשבנו שאין מקום להגיש רביזיה דווקא בדבר הזה, אבל במחשבה שנייה, גם בגלל זה שאנחנו רואים שוב הצבעה אוטומטית, ללא חשיבה, ללא שום דבר.

יעקב אשר: התחלפו פה עשרה חברי כנסת, כשתבחן אותם על מה הם הצביעו, הם לא יודעים אפילו לאיזה חוק.

ניסן סלומינסקי: לא, זה בהסתייגות.

משה גפני: לא, זה בהודעה.

יעקב אשר: לכן בהתייעצות של כל הקבוצה, להלן הקבוצה, גברתי היועצת המשפטית, אנחנו כן נגיש רביזיה, באופן לא חד פעמי, אולי אנחנו נשקול את זה - - -

<שלומית ארליך: הרביזיה נרשמה.

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות הבאה.

<שלומית ארליך: בהגדרה 'דירה', 111, בפסקה (1) במקום האמור בו יבוא 'שטח הדירה הוא עד 160 מטר רבוע'.

ניסן סלומינסקי: אוקיי.

ניסן סלומינסקי: אתה רוצה שאראל ימשיך?

אראל מרגלית: אני אמשיך.

אראל מרגלית: מה קרה?

אראל מרגלית: הרי אומרים שדיור בר השגה, בתכנית שלו זה קצת כמו - - - אומרים שזו תכנית של הסוציאל דמוקרטים סוציאליסטים, אבל שימו לב מה קרה בניו יורק עם התכנית הזאת.

אראל מרגלית: בעצם מייקל בלומברג, שהוא מספיק קפיטליסט גם בשביל נתניהו וגם בשביל לפיד, הוא הביא את התכנית הזאת.

אראל מרגלית: ובבת אחת, כלומר שמונה שנים 168,000 יחידות דיור, נשארו מלא צעירים בתוך העיר, מלא שכונות מצוקה השתנו וניו יורק, שהייתה במצב קשה מאוד אחרי 11 בספטמבר, התעוררה לחיים בזכות זה שהיא השאירה את צעיריה ונתנה למבוגריה מקום, וגם הכניסה את המגזר העסקי, יצרה שוק של דיור בר השגה.

אראל מרגלית: היום, אם אתה בנק ואתה לא משקיע איקס בשוק אתה מאבד את הרישיון שלך - - -

ניסן סלומינסקי: לפני שאני עושה הצבעה, מאחר שאתה אומר באמת דברים רציניים, אני מציע, יושב כאן מי שמרכז את קבינט הדיור, אז אני מציע שתשבו בנפרד, לא עכשיו - - -

סתיו שפיר: לא, אנחנו כולנו נשמח לשמוע אותם.

ניסן סלומינסקי: לא, תשבו בנפרד.

משה גפני: למה בנפרד?

ניסן סלומינסקי: לא, כי הוא אמר דברים - - -

סתיו שפיר: אז בואו, נשמח מאוד לשמוע את אורי בתוך הוועדה.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

סתיו שפיר: גם חבל שהוא יושב כאן כל הזמן, מבזבז את זמנו בלי להגיד מילה.

סתיו שפיר: נשמח לערוך על זה דיון.

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: שבעה.

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

ניסן סלומינסקי: בעד – מיעוט

ניסן סלומינסקי: נמנעים – אין

יעקב אשר: רגע, הודעה.

יעקב אשר: למרות שאראל באמת הוא איש שגם הוכיח במעשים וגם אדם שמגיע מתחום שהניף את הכלכלה בהרבה מקומות, גם היום, אגב, בצפון הארץ, פרויקט מרשים מאוד שזכיתי להיות אפילו בטקס ההשקה שלו לא מזמן - - -

אראל מרגלית: תודה רבה.

יעקב אשר: אני חושב שהיה צריך באמת לשמוע אותו ומאחר שלא שמעו אותו בקשב רב, ולצערי אפילו היושב ראש לא שמע אותו בקשב רב - - -

ניסן סלומינסקי: שמעתי אותו בקשב רב.

סתיו שפיר: אז למה אתה לא נותן לפתוח את הדיון?

משה גפני: למה אתה לא נותן לקיים את הדיון הזה?

יעקב ליצמן: למה לא תמכת בו?

יעקב אשר: מאחר שאתה לא רוצה לקיים את הדיון על הדבר הזה, ויכולת לעשות את זה, אפילו עכשיו לתת לעניין הזה עשר דקות, לא יקרה כלום.

אראל מרגלית: תן להציג, אני אציג בכמה שורות.

יעקב אשר: זה רק מכבד אותך.

אראל מרגלית: אתה יודע איך נקלעתי לזה?

אראל מרגלית: אני אספר - - -

סתיו שפיר: אתה יודע שלא נערך דיון רציני - - -

ניסן סלומינסקי: אני אתן לך עוד מעט.

יעקב אשר: חברי, ניסן, מעבר לזה, ברמה האישית והחברית, יושב פה חבר כנסת בזמן פגרה, אומר דברים נכוחים, אפשר לקיים על זה דיון.

יעקב אשר: אבל בגלל זה, בהתייעצות שלנו, אנחנו נגיש רביזיה על העניין הזה, בשם כל הקבוצה, רק כמחאה על כך שאי אפשר לדון בוועדת כספים, שזה הגוף הכי חשוב שצריך לדון בדברים האלה.

יעקב אשר: גברתי היועצת המשפטית, תהיי בהקשבה, יש רביזיה.

יעקב אשר: בשם כל הקבוצה, להלן הקבוצה.

יעקב אשר: נרשם בפרוטוקול?

ניסן סלומינסקי: נרשם.

אראל מרגלית: אבל אני רוצה רגע לספר - - -

ניסן סלומינסקי: רק רגע, אני אתן לך, דקה.

<שלומית ארליך: עדיין בהגדרת דירה, בפסקה (1) במקום האמור בה, יבוא 'שטח הדירה הוא עד 180 מ"ר'.

יעקב אשר: בעל פה?

ניסן סלומינסקי: אראל, אתה רוצה להמשיך?

ניסן סלומינסקי: בבקשה.

אראל מרגלית: כן.

אראל מרגלית: אני אגיד לכם בכלל איך הגעתי לדיור בר השגה בניו יורק, מה לי ולזה?

אראל מרגלית: אני באתי לשם, עברתי עם המשפחה לשנתיים, כי הבטחנו לילדות שלנו - - - שתי הבנות הקטנות, השלישית הייתה בבית ספר אחר, נתקעו מתחת למגדלי התאומים ב-11 בספטמבר.

אראל מרגלית: הוצאנו אותם משם בנס.

אראל מרגלית: באמת.

אראל מרגלית: לכן אני מאמין בנסים.

ניסן סלומינסקי: לא, תאמין בקדוש ברוך הוא שעושה נסים.

אראל מרגלית: העיר הייתה הרוסה.

אראל מרגלית: אנחנו לא היינו יכולים לחזור לדירה שלנו, אי אפשר היה לחזור לבית הספר וכולם היו צריכים לצאת.

אראל מרגלית: ג'וליאני היה, אבל הוא גמר את הקדנציה והגיע בלומברג.

אראל מרגלית: העיר, אנשים ברחו ממנה, ואז בלומברג, ובמקרה, מה, אני ניו יורקי?

אראל מרגלית: אני לא ניו יורקי, הוא כינס אנשים לשני דברים, חדשנות ודיור.

אראל מרגלית: הוא כינס קבוצה ולכן אני נכנסתי לתוך הדיון איתו וכך עלינו על הדבר הזה.

אראל מרגלית: חבר'ה, זה עשה מהפכה, וזה טוב גם לפריפריה וזה גם טוב לערים הגדולות וזה גם טוב למקומות כמו קטמונים או כפר שלם או משהו כזה.

אראל מרגלית: זה טוב, יש תכניות שעובדות.

אראל מרגלית: אני לא מבין למה לא מאמצים אותן.

אראל מרגלית: לא מאמצים אותן, כי חושבים שזה כאילו יפגע במחירי הדיור ויוריד אותם, אבל זה יכול בצורה דרמטית לשנות את המצב הכלכלי של הרבה מאוד מתושבי ישראל.

אראל מרגלית: אני אומר לכם.

אראל מרגלית: ואז אתה יכול לקחת את השיטה הזו, גם לבאר שבע וגם לאשקלון, וגם לספיר וגם לצפון, וגם למרכז הארץ, ואתה תחליט, אנחנו נחליט מי עומד בקריטריונים.

ניסן סלומינסקי: אני אתן לך.

יעקב אשר: הוא הקשיב לך?

יעקב אשר: ההוא בניו יורק הקשיב לך?

יעקב אשר: היה מקיים על זה דיון?

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

יעקב ליצמן: קוראים לו בלומברג.

ניסן סלומינסקי: רבותיי, מי נגד?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

יעקב ליצמן: תיקו.

ניסן סלומינסקי: עוד פעם.

ניסן סלומינסקי: שבעה.

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: בעד – מיעוט

ניסן סלומינסקי: נמנעים – אין

ניסן סלומינסקי: שיהיה גילוי נאות.

ניסן סלומינסקי: עיסאווי, קיבלתי עכשיו גם הודעה, מראש המועצה, חוץ מהטלפון - - -

יעקב אשר: שאי אפשר השבוע.

ניסן סלומינסקי: 'נשמח לארח אצלנו.

ניסן סלומינסקי: שיהיה בקשר עם מנהלת המתנ"ס, איריס, לתיאום הדרוש', יש כאן את הטלפון שלה והוא מודיע שהיא כבר מעודכנת בנושא.

ניסן סלומינסקי: עיסאווי, אחר כך תבוא, אני אתן לך את המספר שלה.

בועז טופורובסקי: אני יכול לתת עוד הודעה שקשורה לזה?

עיסאווי פריג': בבקשה.

בועז טופורובסקי: 4.5 מיליון ₪ ממתינים בקרן של הטוטו למימוש לאולם הספורט, העירייה עדיין לא יצרה קשר עם היועץ המשפטי של הטוטו בשביל להגיש את הבקשה.

עיסאווי פריג': אז יש עתיד, יהיה לנו מגרש.

בועז טופורובסקי: לא - - -

עיסאווי פריג': לא, שמעתי על זה.

עיסאווי פריג': שמעתי את זה לפני - - -

משה גפני: לא הבנתי, מאיפה ההודעה הזאת?

בועז טופורובסקי: עשינו בירור.

משה גפני: ומה?

ניסן סלומינסקי: יש להם 4.5 מיליון, רק הם לא יצרו קשר.

בועז טופורובסקי: לא ביקשנו.

בועז טופורובסקי: זה כבר קיים בלי קשר.

עיסאווי פריג': עשו בירור.

עיסאווי פריג': יש לנו 4.5 מיליון שקל שעתידים - - -

משה גפני: עיסאווי, תעשה לי טובה, תבדוק את העניין הזה.

משה גפני: אני רוצה לדעת מי דובר אמת ומי לא ולקדם את העניין.

עיסאווי פריג': במה שבועז אמר יש בזה משהו, ידוע לי, ואנחנו עובדים על קידום העניין.

עיסאווי פריג': נכון לעכשיו אנחנו רוצים לצאת עם הספינה.

משה גפני: אני מצטרף לעזור לך.

יעקב אשר: אבל תודה ליושב ראש על הפעילות.

עיסאווי פריג': יש לי קצת פחד, שערי תקווה הסכימו לתת לנו ויום למחרת חזרו בהם.

עיסאווי פריג': אני לא רוצה שנחזור על הסיוט הזה.

ניסן סלומינסקי: זה ראש מועצה וכבר עבר להנחיה למנהלת המתנ"ס.

עיסאווי פריג': בסדר, אני מודה לך.

ניסן סלומינסקי: אני אתן לך את הטלפון עוד מעט.

עיסאווי פריג': תודה.

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות הבאה.

<איל לב-ארי: ההסתייגות הבאה, בהגדרת דירה, 113, בפסקה (2) במקום 'בבנייה רוויה' יבוא 'בבנייה רוויה וצמודת קרקע'.

משה גפני: אני מבקש, אדוני היושב ראש, ואני רוצה לפנות באמצעות הבמה כאן לציבור החרדי.

משה גפני: בציבור החרדי הרבה פעמים יש כאלה שאומרים שאתם פונים אליהם, אתם אומרים, הרי לנו יש יישובים שנמצאים מעבר לקו הירוק, יישובים חרדים, ביתר עילית ומודיעין עילית ועמנואל ואתם פונים אלינו הרבה פעמים ואתם אומרים 'תשמעו, צריך לעזור ליהודה ושומרון בגלל שאז גם אתם תיהנו מזה'.

משה גפני: אני מבקש להקריא את הדוח של ד"ר שלמה סבירסקי, ממכון אדווה, מסקנתו, לפני שאני קורא את הכול, היא כזאת: 'הוצאותיהם של ההתנחלויות עמדו ב - - -

ניסן סלומינסקי: אתה יכול להגיד רק מי זה המכון?

משה גפני: מכון אדווה.

ניסן סלומינסקי: מה זה?

ניסן סלומינסקי: איזה מכון זה?

משה גפני: של ד"ר סבירסקי, ידוע ומפורסם.

משה גפני: אבל אתה יודע מה?

משה גפני: אני לא צריך את המכון.

משה גפני: תן לי לסיים.

ניסן סלומינסקי: אני אתן לך עוד מעט.

משה גפני: לא, תן לי לסיים.

ניסן סלומינסקי: אני אתן לך עוד מעט, כי זה ארוך.

משה גפני: זה לא ארוך.

יעקב אשר: תן לו, הוא בסערת נפש, הוא לא יכול לעצור.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

ניסן סלומינסקי: בעד – מיעוט

ניסן סלומינסקי: נמנעים – אין

יעקב ליצמן: יש להם בקואליציה כאילו יותר חברים מאשר יש חברים.

יצחק כהן: יש הודעה לרב גפני.

משה גפני: אני רוצה להודיע.

ניסן סלומינסקי: לא על מכון אדווה.

ניסן סלומינסקי: זה אני אתן לך בהסתייגות.

משה גפני: בסדר, על מכון אדווה בהסתייגות הבאה.

משה גפני: אני רוצה להגיד לך, זה לא בסדר כל ההתנהלות.

משה גפני: אתה עוצר באמצע בדברים רציניים - - -

ניסן סלומינסקי: בשטף הדברים.

משה גפני: לא רק שטף הדברים.

משה גפני: אלה דברים רציניים, אתה הופך את הוועדה למין דבר כזה לא רציני.

משה גפני: אנחנו רוצים להאריך את הדיון כמה שאפשר יותר, למה אנחנו רוצים להאריך את הדיון?

משה גפני: מכיוון שאנחנו סבורים שאתם תתעשתו בשלב מסוים, בגלל שאתם נגד, לכן אנחנו מגישים רביזיה.

משה גפני: בשם כל הקבוצה.

יעקב אשר: היועץ המשפטי, נרשם?

חמד עמאר: הקבוצה אותה קבוצה, או שיניתם אותה?

משה גפני: אותה קבוצה.

משה גפני: אנחנו קוראים אותך להצטרף.

<איל לב-ארי: בהגדרת דירה בפסקה (3) במקום האמור יבוא 'יש בה שני חדרים ומעלה'.

<איל לב-ארי: 114.

משה גפני: ומה עם 113?

<איל לב-ארי: 113 הצבענו.

משה גפני: אדוני היושב ראש, אני קורא את המסקנה של ד"ר סבירסקי, של מכון אדווה.

משה גפני: אני לא צריך את מה שהוא כותב, אני יודע את זה בין כה וכה: 'הוצאותיהם של ההתנחלויות עמדו ב-2012 על 6,431 ₪, אולם כאשר מבחינים בין התנחלויות חרדיות ללא חרדיות', אגב, מבחינתי זו לא התנחלות, זה יישוב שלא הייתה ברירה ולכן הוא שם, 'ההוצאה לנפש בתקציב הרגיל בהתנחלויות החרדיות 3,569, הייתה הנמוכה ביותר, נמוכה אף מזו של היישובים הערביים, בעוד שההוצאה בהתנחלויות הלא חרדיות 7,416'.

משה גפני: למעלה מכפול ההתנחלויות שלכם מקבלות ביהודה ושומרון, כשאנחנו מקבלים פחות מהיישובים הערביים.

עיסאווי פריג': אנחנו עברנו אתכם.

עיסאווי פריג': אתה מפתיע אותי.

יעקב אשר: אותו יהודי, אותו יהודה ושומרון, אותו קו ירוק, הכסף - - -

משה גפני: אתם, כשאתם רואים כסף אתם לא סופרים אף אחד ממטר.

משה גפני: כל מה שהארגון - - - אל תיפנו יותר לציבור החרדי.

יעקב אשר: דבר עם ראש המועצה.

יעקב אשר: לא ביקשנו מגרש כדורסל, הוצאה לנפש.

יעקב אשר: לא דוחים נפש בפני נפש.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: ארבעה.

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: שבעה.

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

ניסן סלומינסקי: בעד – 4

ניסן סלומינסקי: נמנעים – אין

יעקב אשר: רגע, הודעה.

יעקב אשר: אתה שומע את הרב גפני מקריא דברים שבעצם היו אמורים לעשות איזה שהיא הפסקה מתודית של העניין ולחשוב האם לכאן אנחנו רוצים להביא את עצמנו.

יעקב אשר: אנחנו יודעים שיש קשר בין החטיבה להתיישבות, גם להתיישבות הזאת של הוועדה עכשיו כאן, והאילוץ, שאתה יושב כמי שכפאו שד כדי להעביר את החוק שאתה נגדו, ואנחנו מאפשרים לך פעם אחר פעם לעשות דבר שאנחנו לא אוהבים לעשות, רביזיות, בטח לא כחברי אופוזיציה, ודאי שלא, אבל בכל זאת אנחנו שקלנו, כדי לתת לכם זמן לחשוב, להתעשת, לבדוק את הנתונים ולבוא באומץ לקיסר שר האוצר - - -

יצחק כהן: לנירון.

יצחק כהן: ששורף את המדינה.

יעקב אשר: להגיד לו 'אדוני, ותר על הצעצוע שלך'.

יעקב אשר: תוותר על הצעצוע.

יעקב אשר: כדי לתת לכם את הזמן, אנחנו, על דעת כל הקבוצה, אדוני היועץ המשפטי, להלן הקבוצה, מבקשים רביזיה.

עיסאווי פריג': תגיד, ניסן, יש לי שאלה.

עיסאווי פריג': הערבים יכולים להיות מתנחלים?

ניסן סלומינסקי: למה לא?

עיסאווי פריג': אפשר?

ניסן סלומינסקי: אני מניח שכן.

ניסן סלומינסקי: אמרתי, אם תבוא לגור אצלי, בכבוד.

<איל לב-ארי: הסתייגות חלופית, 'יש בה שני חדרים עד שבעה חדרים'.

ניסן סלומינסקי: מי רוצה להסביר?

יצחק כהן: אני אסביר.

יצחק כהן: חודש אלול, חודש הרחמים והסליחות, עוד מעט נגיע לעשרת ימי תשובה, נתחיל לומר אבינו מלכנו - - -

יעקב ליצמן: לא יעזור להם תשובה.

יעקב ליצמן: אחטא ואשוב, אחטא ואשוב, לא - - -

יצחק כהן: לא מספקים בידו לעשות תשובה.

יצחק כהן: אבינו מלכנו, מלא בישועות לבנו לטובה.

יצחק כהן: וכי משאלות לבנו הן לא לטובה?

יצחק כהן: ודאי שהן לטובה, אז מה זה מלא משאלות לבנו לטובה?

יצחק כהן: כי משאלות לב שאדם חושב עליהן לא תמיד זה טוב, לפעמים זה לא טוב.

יצחק כהן: וידוע הסיפור - - - ההרצאה הזאת צריכה לפחות עשר הסתייגויות.

ניסן סלומינסקי: אני אתן לך, לאט לאט, יש זמן.

יצחק כהן: ידוע על אותה מלחמה שהייתה במדינה רחוקה, שיש שם שלושה גנרלים - - -

ניסן סלומינסקי: רגע, בואו נעשה הפסקה.

יצחק כהן: תזכרו שלושה גנרלים.

עיסאווי פריג': לא, אתה אמרת לו 'יש לך זמן'.

עיסאווי פריג': אתה לא היית פייר.

עיסאווי פריג': לא היית הגון.

ניסן סלומינסקי: לא, הוא אמר עשר הסתייגויות.

ניסן סלומינסקי: לא, דיברנו על הסתייגויות.

עיסאווי פריג': אתה קטעת אותו.

עיסאווי פריג': הוא דיבר דברי טעם ואתה קטעת אותו.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: שמונה.

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: אוקיי, ההסתייגות נפלה.

ניסן סלומינסקי: בעד – מיעוט

ניסן סלומינסקי: נמנעים – אין

יצחק כהן: לסתיו יש הודעה.

סתיו שפיר: ניסן, מאחר שכל הטענות שמשמיעים פה, בצדק, חברי הוועדה, גם בנוגע לניגוד העניינים שלך בניהול העברות תקציביות, גופים שמחוברים לבית היהודי ולשקרים ולהטעיות שהושמעו פה לאורך החודשים האחרונים בנוגע לכספים האלה, שיוצרים פה מצב שבו אנחנו - - -

ניסן סלומינסקי: טוב, את רוצה להודיע את ההודעה?

סתיו שפיר: זה עוד לא סוף משפט.

סתיו שפיר: יוצרים פה מצב שבו לנו כחברי כנסת קשה להאמין שאנחנו מקבלים את המידע המלא על כל נושא ונושא שמגיע לפה לוועדה.

סתיו שפיר: לאור המידע המצער הזה, מעבר לעובדה שאנחנו נפנה ליועץ המשפטי ונדרוש את תגובתם על העניין, אנחנו גם חייבים להגיש רביזיה על ההסתייגות הזו.

יעקב אשר: בשם כל הקבוצה.

סתיו שפיר: כמובן שבשם כל הקבוצה.

יעקב אשר: היועץ המשפטי, על דעת כל הקבוצה.

משה גפני: תגיד לי, אתה לא מתכוון לענות לי למה אתם פונים לציבור החרדי - - - למה?

משה גפני: למה?

יעקב אשר: והייתם נקיים.

יעקב אשר: תענה.

ניסן סלומינסקי: הלאה.

<איל לב-ארי: בהגדרה דירה, פסקה (4) - - -

סתיו שפיר: בנוסף גם אנחנו נשמח לקיים פה דיון מהותי בהצעת החוק ביחד עם אורי שני ו - - -

ניסן סלומינסקי: 116.

<איל לב-ארי: בהגדרת דירה, פסקה (4) במקום '500,000 שקלים חדשים' יבוא '300,000 שקלים חדשים' ובמקום '3.5 שקלים חדשים' יבוא '5.5 מיליון שקלים חדשים'.

ניסן סלומינסקי: תודה רבה.

ניסן סלומינסקי: רב יצחק - - -

משה גפני: תן לי רק לסיים את הקודם.

משה גפני: אתם, כשאתם - - -

ניסן סלומינסקי: זה הזמן.

ניסן סלומינסקי: אתה לוקח לו את הזמן, זה הכול.

משה גפני: רב יצחק, בסדר.

משה גפני: אתה פשוט לא רוצה לשמוע - - -

ניסן סלומינסקי: רב יצחק.

ניסן סלומינסקי: אתה התחלת עם מדינה רחוקה.

יצחק כהן: כן.

יצחק כהן: אבינו מלכנו, מלא משאלות לבנו לטובה על עבודתנו.

יעקב ליצמן: איל, למה זה צריך לעלות 500?

<איל לב-ארי: זו ההסתייגות.

ניסן סלומינסקי: הוא הקריא הסתייגות.

יעקב ליצמן: לא, אבל אני אומר לעצם החוק.

יעקב ליצמן: אז רגע, אני רוצה שיהיה 300.

<איל לב-ארי: זו ההסתייגות, במקום 500 יבוא 300.

יצחק כהן: אז סיפרנו על אותה מדינה רחוקה שהייתה נתונה במלחמה, מלחמה קשה, ולא הלך להם.

יצחק כהן: בסופו של יום הקיסר תכנן איזה שהוא מהלך וביקש משמעת מכל האריק שרונים שהיו שם, מכל הגנרלים.

עיסאווי פריג': אוה, השעון הזה.

יעקב אשר: אתה לא איפסת את השעון.

ניסן סלומינסקי: איפסתי.

יעקב אשר: אתה לא יכול לעשות ככה.

יעקב אשר: זה לא מכובד.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

משה גפני: רגע, תן לו לדבר.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

ניסן סלומינסקי: בעד – מיעוט

ניסן סלומינסקי: נמנעים – אין

עיסאווי פריג': אז יש לי הודעה.

ניסן סלומינסקי: תעשה קצר, כי אני רוצה לתת לו עוד הזדמנות לדבר.

משה גפני: אתה לא יכול לתת לו, כי אנחנו הולכים למנחה.

משה גפני: מנחה זה באחת וחצי, אני לא הולך לאחר.

משה גפני: אז אל תיתן לו עוד הסתייגות.

משה גפני: שתי דקות הודעה, בגלל שאחרי זה אנחנו הולכים למנחה.

ניסן סלומינסקי: לא, חצי דקה.

עיסאווי פריג': כבוד היושב ראש, מדובר בהסתייגות מהותית.

עיסאווי פריג': להעביר את התנאי של החדרים משלושה עד חמישה, להעביר משתיים לשבע.

עיסאווי פריג': בעיניים זה מהותי.

עיסאווי פריג': אתה עכשיו, יש לך גול עצמי.

עיסאווי פריג': מה שאני מבין, פרו ורבו, אתה פועל נגד הפרו ורבו.

עיסאווי פריג': רוצים שבעה חדרים, אם כבר לתת אז לתת.

ניסן סלומינסקי: מה ההודעה?

ניסן סלומינסקי: אתה מדבר על הסתייגות אחרת, אבל לא חשוב.

עיסאווי פריג': זה מהותי ויש רביזיה עליו.

יעקב ליצמן: מה זה פרוזבול?

יעקב אשר: מכל הקבוצה.

יעקב אשר: היועץ המשפטי, בשם כל הקבוצה.

ניסן סלומינסקי: בשתיים ורבע.

משה גפני: ניסן, שתיים וחצי.

משה גפני: אמרת התנהגות, התנהגתי יפה.

ניסן סלומינסקי: טוב, שתיים וחצי.

<שלומית ארליך: אנחנו ממשיכים בהסתייגויות לסעיף 10.

<שלומית ארליך: ההסתייגות הבאה, בהגדרה 'דירה', בפסקה (4), היא תימחק.

ניסן סלומינסקי: מי בעד?

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

ניסן סלומינסקי: בעד – מיעוט

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות לא אושרה.

<שלומית ארליך: ההסתייגות הבאה, בהגדרה 'המועד הקובע' ייכָּתב לגבי ערך מטר מרובע דירתי, 'יפורסם אחת לרבעון על ידי מנכ"ל משרד הבינוי והשיכון'.

ניסן סלומינסקי: נימוק?

ניסן סלומינסקי: אין.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

ניסן סלומינסקי: בעד – מיעוט

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות לא אושרה.

<שלומית ארליך: ההסתייגות הבאה היא עדיין בסעיף 10.

<שלומית ארליך: ביחס לשמאי הממשלתי.

<שלומית ארליך: רק לפני זה יש בהגדרה 'נתוני המנהל' איזה שהיא תוספת, אז אני אקריא את ההגדרה 'נתוני המנהל', 'נתונים שדווחו למנהל לפי חוק מיסוי מקרקעין וכלולים במאגר לפי סעיף 105א לחוק האמור'.

<שלומית ארליך: זה גם תוספת שנוספה כתוצאה מהבקשה של רשות המיסים להעביר את הנוסח.

<שלומית ארליך: גיא, תסביר את זה במילה.

<גיא גולדמן: זה בסך הכול שינוי נוסח להפניה לנתוני רשות המיסים, אז הפנינו לפי איזה סעיף, מאגר המידע, איפה הוא מופיע ספציפית בחוק מיסוי מקרקעין.

ניסן סלומינסקי: בסדר גמור.

ניסן סלומינסקי: יש על זה הסתייגויות.

<שלומית ארליך: על זה אין הסתייגויות.

<שלומית ארליך: אנחנו בעצם עוברים להגדרה 'השמאי הממשלתי'.

<שלומית ארליך: שם, אחרי המילים 'שמאי מקרקעין מטעמו שהוא עובד מדינה', ההסתייגות הראשונה אומרת שיבוא 'או שמאי החבר באיגוד שמאים'.

ניסן סלומינסקי: מישהו רוצה להסביר את ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

ניסן סלומינסקי: בעד – מיעוט

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות לא אושרה.

<שלומית ארליך: הסתייגות נוספת לשמאי הממשלתי, אנחנו עדיין בעמוד 10, בסוף הגדרה, אחרי 'עובד מדינה' יבוא 'שאינו עובד קבלן'.

ניסן סלומינסקי: מישהו רוצה להסביר את ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

ניסן סלומינסקי: בעד – מיעוט

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות לא אושרה.

<שלומית ארליך: קבוצת חד"ש וקבוצת בל"ד הגישו הסתייגות לאחרי סעיף 10.

<שלומית ארליך: הם ביקשו שאחרי הסעיף יבוא 'פרסום נתונים', סעיף 10א, 'שר האוצר יפרסם את תנאי קביעת ערך למטר מרובע דירתי בשפה העברית ובשפה הערבית אחת לשישה חודשים.

<שלומית ארליך: פרסום כאמור יהיה בהודעה בארבעה עיתונים ובכלי תקשורת שונים לרבות באתר האינטרנט של משרד האוצר'.

<שלומית ארליך: אבל אין פה אף אחד מחד"ש ומבל"ד.

ניסן סלומינסקי: מישהו רוצה להסביר?

<שלומית ארליך: אין פה אף אחד, אז אתה לא יכול להצביע.

משה גפני: אני מבקש לנמק.

שמעון סולומון: מה לנמק?

משה גפני: לנמק את ההסתייגות, מה מה?

ניסן סלומינסקי: בבקשה, נמק.

משה גפני: רגע, שנייה, מה אתה יש לך אתה?

משה גפני: אני לא מבין, ככה אתה מעביר חוק?

<שלומית ארליך: הוספת סעיף של פרסום נתונים.

משה גפני: איפה הניירות?

משה גפני: אני רוצה את הניירות.

עדי קול: גפני, אולי תשב בצד השני - - -

משה גפני: עדי, אם יש מישהו שאני יכול לדבר איתו בשכל - - -

ניסן סלומינסקי: רב משה.

ניסן סלומינסקי: אתה רוצה על ההסתייגות?

משה גפני: שלומית, איזו הסתייגות זו עכשיו?

<שלומית ארליך: עכשיו זו הסתייגות שלא מופיעה ברשימה שלך, חבר הכנסת גפני, אלא הסתייגות של חד"ש ובל"ד, שאתם רוצים להצטרף אליה.

<שלומית ארליך: שאחרי סעיף 10 יבוא סעיף 10א, שידבר על פרסום נתונים, 'שר האוצר יפרסם את תנאי קביעת ערך מטר מרובע דירתי בשפה העברית והערבית אחת לשישה חודשים.

<שלומית ארליך: פרסום כאמור יהיה בהודעה בארבעה עיתונים ובכלי תקשורת שונים, לרבות באתר האינטרנט של משרד האוצר'.

משה גפני: אני חושב שלאחר הסיפור של אולם הכדורסל בכפר קאסם אנחנו באמת צריכים להתקדם לכיוון הזה של מה שהם מציעים, שצריך לפרסם את זה גם בשפה הערבית, ולמה צריך לפרסם את זה בשפה הערבית?

משה גפני: מעבר לנושא של אולם הספורט בכפר קאסם בעובדה - - - אני מדבר ליושב ראש הוועדה, זה הדבר הכי חשוב עכשיו.

משה גפני: ולמה צריך לפרסם את זה בשפה הערבית?

משה גפני: מכיוון שלפי מה שראינו, שאתם מחלקים את הכסף ביהודה ושומרון אתם נותנים ליישובים הערביים יותר ממה שאתם נותנים ליישובים החרדים.

משה גפני: אז בסדר, אז באידיש לא צריך לפרסם, כמו החרדים שם, שחלק מהם מדבר באידיש, ולדבר בשפה כזאת שהחרדים מבינים גם לא מבינים, בגלל שהחרדים אצלכם נמצאים בתחתית המדרג, אחרי הערבים.

משה גפני: אתם לוקחים את הכי הרבה כסף, כמעט פי שלושה מאשר יישוב אחר, אחריכם זה הערבים ואחרי הערבים אנחנו נמצאים אי שם למטה.

משה גפני: אל תפנו, אני מזהיר אותך, לציבור החרדי, אתם שונאים אותו.

משה גפני: שונאים את הציבור החרדי.

ניסן סלומינסקי: מי - - -

משה גפני: מה מי?

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

משה גפני: עדי, את נגד?

משה גפני: מה, השפה הערבית.

עדי קול: אני בעד שפת האידיש.

ניסן סלומינסקי: הלאה.

ניסן סלומינסקי: בעד – מיעוט

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות לא אושרה.

משה גפני: רק רגע, יש לי הודעה.

משה גפני: מאחר שאני רואה שאתה מזלזל בדברים שלי, אני חשבתי לא להגיש על זה רביזיה.

משה גפני: למה לא להגיש על זה רביזיה?

משה גפני: בגלל שבסדר, אני חשבתי שאתה תדאג - - - מה, הוא העביר שלוש הסתייגויות בלי שהייתם פה.

ניסן סלומינסקי: רב משה, אתה באמצע הודעה.

משה גפני: לכן מה שאני סבור שלאחר העניין הזה שאתה לא מוכן שיהיה גם בדברים של השר האוצר, שיהיו גם בשפה הערבית, זה נראה לי דבר חמור מאוד.

יעקב ליצמן: יש הודעה דרמטית מבנט וביבי.

יעקב ליצמן: מתנגדים שניהם לחוק.

משה גפני: יש משהו שאמרתי לא בסדר?

ניסן סלומינסקי: לא, הוא רק מחכה שתגיד את ההודעה.

משה גפני: יש הודעה דרמטית, הוא אומר, מראש ה - - -

ניסן סלומינסקי: זה בהסבר על ההסתייגות.

משה גפני: על כל פנים, לאחר שאני רואה שלא דואגים לציבור הערבי, גם החוק הזה הוא נגד הציבור הערבי וגם לא מוכנים בשום פנים ואופן שיהיה ארגון בשפה הערבית, אני חושב שזה דבר - - - אז אני מבקש רביזיה.

משה גפני: בשם כל הקבוצה.

ניסן סלומינסקי: אוקיי, רביזיה.

משה גפני: רגע, יש לי עוד הודעה חשובה.

משה גפני: לגבי מה שהעברת שלא היינו פה.

ניסן סלומינסקי: אז כולם ביחד, הגשנו רביזיה על כולם.

משה גפני: מי הגיש?

ניסן סלומינסקי: בשמך, שלוחו של אדם כמותו וזו מצווה.

משה גפני: על שלוש ההסתייגויות, על הראשון והשלישי אני - - -

יעקב ליצמן: התייעצות הייתה כבר?

משה גפני: על האמצעי אני לא מגיש רביזיה.

ניסן סלומינסקי: מאה אחוז.

יעקב ליצמן: לא הייתה התייעצות.

משה גפני: מה זה האמצעי?

ניסן סלומינסקי: הלאה, בואי נמשיך הלאה.

יעקב ליצמן: רגע, התייעצות הייתה?

ניסן סלומינסקי: עכשיו אנחנו מגיעים לזה.

יעקב ליצמן: לא, עוד לא.

יעקב ליצמן: לא היה.

יעקב ליצמן: התייעצות לא הייתה.

משה גפני: התייעצות סיעתית, הוא צודק.

ניסן סלומינסקי: בטח שהיה.

יעקב ליצמן: לא היה, הוא מורח אותנו.

ניסן סלומינסקי: אנחנו בסעיף 10.

ניסן סלומינסקי: חבר'ה, אל תגידו לא היה.

יעקב ליצמן: לא היה.

יעקב ליצמן: על 10 לא היה.

ניסן סלומינסקי: טוב, בואו נתחיל, בינתיים בודקים את זה ואחר כך - - -

יעקב ליצמן: מה בודקים?

יעקב ליצמן: איפה בודקים?

<שלומית ארליך: אני לא הייתי פה, אני אבדוק.

יעקב ליצמן: לא היה, אני אומר לך לא היה.

משה גפני: התייעצות סיעתית.

ניסן סלומינסקי: אבל אם היה?

יעקב ליצמן: לא היה.

יעקב ליצמן: עכשיו הולכים להתווכח חמש דקות היה או לא היה.

יעקב ליצמן: כמו בבוקר, חמש דקות הפסקה, כן היה, לא היה.

יעקב ליצמן: זה הקטנוניות.

ניסן סלומינסקי: הגענו לסעיף 11, פרסום רשימת הגושים.

משה גפני: איך הגענו לסעיף 11?

ניסן סלומינסקי: אז בין כה וכה יש לכם זכות ל - - -

יעקב ליצמן: לא, מה קרה?

יעקב ליצמן: על כל דבר יש התייעצות.

ניסן סלומינסקי: אז בודקים על ההתייעצות.

ניסן סלומינסקי: בינתיים יש לכם התייעצות סיעתית.

ניסן סלומינסקי: עכשיו, אם הייתה התייעצות על 10 אז ההתייעצות שלך תהיה על 11.

ניסן סלומינסקי: אם לא הייתה - - -

יעקב ליצמן: לא, בתוך 10 יש כמה.

<שלומית ארליך: הייתה.

ניסן סלומינסקי: הייתה.

ניסן סלומינסקי: על 11 אתם רוצים?

משה גפני: כן.

יעקב ליצמן: אמרו שיש נושא חדש?

<שלומית ארליך: אף אחד לא הגיש.

יעקב ליצמן: לא נושא חדש, אני מדבר על התייעצות.

משה גפני: רק שנייה, על סעיף 9, ביקש בועז נושא חדש ואז אנחנו הצטרפנו לזה.

משה גפני: על זה אנחנו מבקשים - - -

יעקב ליצמן: על זה אנחנו מדברים.

<שלומית ארליך: בסדר, סעיף 9 נרשם כנושא חדש.

יעקב ליצמן: לא, אבל אחר כך - - -

ניסן סלומינסקי: רבותיי, אנחנו עכשיו בתוך הזמן של ההתייעצות הסיעתית.

משה גפני: לאן אתה ממהר?

<שלומית ארליך: אנחנו עוברים לסעיף 11.

<שלומית ארליך: בסעיף 11 יש תוספת בסעיף קטן (ב)(2)(א), זה בהתאם למה שהוועדה ביקשה בזמן הדיונים, שהמגרשים שווקו במכרז שנערך לא רק בשנים 2011 עד 2012, אלא גם בשנת 2013, ולכן התיקון.

<שלומית ארליך: אז אנחנו עוברים להסתייגויות.

<שלומית ארליך: ההסתייגות הראשונה לסעיף קטן (א) היא שבמקום 'המנהל' יבוא 'מנכ"ל משרד השיכון ולעניין יש"ע מנהל החטיבה להתיישבות'.

<שלומית ארליך: חבר הכנסת גפני, זה 121.

ניסן סלומינסקי: גפני רוצה להסביר?

משה גפני: על החטיבה להתיישבות.

יעקב ליצמן: ואתה מגנה אלימות.

משה גפני: קודם כל כמובן אני מגנה אלימות, זה לא יכול להיות שככה נמשיך בצורה הזאת.

יעקב ליצמן: אנחנו מחכים לליפמן?

משה גפני: לא.

משה גפני: מה שאני מבקש לומר, איפה הנייר של אדווה?

משה גפני: אתה שלם עם עצמך, בראש השנה אתה הולך להתפלל לפני הקדוש ברוך הוא, אתה אומר שאתה לא תעשה עוול לאף אחד.

משה גפני: אתה יכול להסביר לי למה הילד בביתר עילית שונה מהילד באלקנה?

משה גפני: למה הילד באלקנה מקבל יותר מכפול עבור החינוך שלו, עבור השירותים המוניציפאליים, עבור כל הדברים.

משה גפני: למה הילד במודיעין עילית או בביתר עילית, למה הוא מקבל פחות?

משה גפני: בגלל שהוא חרדי?

משה גפני: אני אומר לך שמה שאתם עשיתם מאז קום המדינה לציבור החרדי, לפיד לא עושה אפילו מילימטר.

משה גפני: אתם כל הזמן, אתם שונאים את החרדים, אתם פוגעים בחרדים.

יעקב ליצמן: שמת לב שהוא הזיז את השעון?

משה גפני: אני יודע שהוא הזיז את השעון.

משה גפני: לפיד לא עשה בחיים שלו את מה שאתם עושים לילדים החרדים, לציבור החרדי.

משה גפני: ומה שהכי גרוע, שלפיד לא מנסה לבוא לרבנים שלנו.

משה גפני: אתם באים לרבנים שלנו ואתם מסבירים להם כמה שאתם נחמדים ועוזרים ליש"ע בגלל שעוזרים לביתר עילית.

משה גפני: פשוט שקרנים.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

ניסן סלומינסקי: בעד – מיעוט

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות לא אושרה.

ניסן סלומינסקי: יש לי רק הערה קטנה, שאני מנסה לדבר עם הקדוש ברוך הוא לא רק בראש השנה, בכל יום, לפחות שלוש פעמים.

משה גפני: ומה אתה מסביר לו?

משה גפני: אולי תגיד לנו גם?

ניסן סלומינסקי: רצית להודיע הודעה.

משה גפני: הודעה, בטח.

משה גפני: אתה גם הודעת.

משה גפני: אני שואל אותך, אני במתח לדעת.

משה גפני: כשאתה מדבר עם הקדוש ברוך הוא, מה אתה אומר לו?

משה גפני: למה הילד שלך - - -

ניסן סלומינסקי: טוב, אין הודעה?

ניסן סלומינסקי: אז אנחנו נמשיך.

משה גפני: הודעה.

משה גפני: אל תגיד שאתה מדבר איתו כל יום.

ניסן סלומינסקי: אוקיי, תמשיכי עם ההסתייגות.

משה גפני: הודעה.

משה גפני: תגיד לי, אתה רוצה שאני אריב עם יועצת של שר האוצר?

משה גפני: אתה לא רב איתה, אז למה שאני אריב?

ניסן סלומינסקי: אני כבר גמרתי לריב איתה.

משה גפני: אתה גמרת לריב?

משה גפני: אתה עושה מה שאומרים לך.

משה גפני: איך היא הפריעה לך במנחה?

ניסן סלומינסקי: היא כבר לא אומרת לי.

משה גפני: באמצע התפילה.

משה גפני: הפסדת, כשנעמה באה אליי באמצע התפילה.

ניסן סלומינסקי: טוב, ההסתייגות הבאה.

משה גפני: לא, לא.

משה גפני: הודעה.

משה גפני: מכיוון ש - - -

יעקב ליצמן: איציק כהן לא הגיע.

יעקב ליצמן: הוא נפגע שהוא לא קיבל כדורסל באשקלון.

משה גפני: מכיוון שאנחנו כולנו סבורים שההתנהגות שלכם - - - האמת שלא היה צריך להגיש רביזיה, בשבילי זה - - -

יעקב ליצמן: אני מבקש שתתייחס להודעה הדרמטית של בנט וביבי.

ניסן סלומינסקי: טוב, זה בהסבר.

משה גפני: מכיוון שהיה, לפי מיטב ידיעתנו, זאת אומרת כולנו יודעים שגם יושב ראש הבית היהודי וגם ראש הממשלה מתנגדים לחוק ולכן הם כנראה יתמכו גם בהסתייגויות שלנו, ואתם הצבעתם נגד, בניגוד לדעתם, אז אני מבקש שתהיה רביזיה, כדי שתוכלו לחזור בתשובה.

משה גפני: היות שאתה מתפלל כל יום לקדוש ברוך הוא, שתוכל לחזור בתשובה.

משה גפני: שלוש פעמים ביום.

ניסן סלומינסקי: לפחות.

משה גפני: ומה אתה אומר לקדוש ברוך הוא?

משה גפני: למה הילד שלך מקבל פי שלושה מהילד שלי.

ניסן סלומינסקי: לאור הישיבות פה, אני חושב שקצת יותר אפילו.

משה גפני: למה?

משה גפני: אם הילד שלי גר בביתר עילית למה הילד שלך באלקנה מקבל פי שלושה?

<שלומית ארליך: ההסתייגות הבאה, אחרי סעיף קטן (א) יבוא סעיף קטן (א1), 'גושים כאמור בסעיף קטן (א) יהיו בפריסה ארצית שווה'.

<שלומית ארליך: חבר הכנסת גפני, זה 122.

משה גפני: לא הבנתי.

משה גפני: הוא הפריע לי עכשיו.

ניסן סלומינסקי: לא חשוב.

משה גפני: יש הודעה ממשה כחלון.

יעקב ליצמן: את מרשה לו להגיש הסתייגות?

אלכס מילר: עכשיו צריך לעצור את הישיבה.

אלכס מילר: הודעה דרמטית.

ניסן סלומינסקי: שהוא מצטרף ל'יהדות התורה'.

משה גפני: לא.

משה גפני: יש הודעה ממשה כחלון, שהוא אומר שהחוק הזה לא טוב.

משה גפני: הרבה שואלים אותי למה - - -

יעקב ליצמן: לכן הוא מצטרף ללפיד.

משה גפני: הוא דיבר נגד לפיד.

משה גפני: רבים מחבריי שואלים אותי למה אתם מקיימים את דיוני הסרק האלה?

משה גפני: הרי בלאו הכי ניסן סלומינסקי יעשה מה שלפיד אומר לו והוא - - - גם ההודעות אצלכם מצונזרות.

משה גפני: תשמע, מה שקרה פה עכשיו - - -

ניסן סלומינסקי: רגע, נעצור רגע.

משה גפני: לא נעצור, אני באמצע ה - - -

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: אני אתן לך.

משה גפני: לא, אתה עצרת אותי.

משה גפני: כחלון על תכנית מע"מ אפס.

משה גפני: דירות זה לא קולה, שאתה מכניס מים - - -

ניסן סלומינסקי: מי בעד?

משה גפני: רגע.

ניסן סלומינסקי: אני אתן לך להגיד באופן שנוכל לשמוע.

משה גפני: לא, אל תיתן לי.

משה גפני: אתה לא נותן לי בכלל.

ניסן סלומינסקי: אני אתן לך.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

ניסן סלומינסקי: בעד – מיעוט

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות לא אושרה.

ניסן סלומינסקי: אני אתן לך לדבר כמה שאתה צריך.

ניסן סלומינסקי: באמת, אל תדאג.

ניסן סלומינסקי: הלאה.

משה גפני: אז אני הולך לנמק.

משה גפני: תעשו לי טובה, לפני שאני אשכח.

משה גפני: לפני שאני הולך לנמק, אתה רצית לבלבל אותי ואני מאוד מעריך את זה.

ניסן סלומינסקי: חס ושלום, אותך לבלבל?

ניסן סלומינסקי: אם אני אבלבל אותך אתה תחזור לדרך הישר.

משה גפני: אתה רצית שאני אדלג על הודעה.

ניסן סלומינסקי: לא, חס ושלום, ממש לא.

משה גפני: אז יש לי הודעה.

משה גפני: מכיוון שנעמה בלבלה אותי והביאה מעיתון אחר ויש לי מהעוזר שלי מעיתון אחר, מדה מרקר, ואומר כחלון 'המע"מ אפס לא יעבוד בשוק שבו לא נבנות דירות', ולא נבנות דירות.

משה גפני: ואני חשבתי, אחרי שנעמה הראתה לי שם את מה שמופיע אצלה, אצלה זה אייפון מצונזר, רק מה ששר האוצר רוצה נכנס.

משה גפני: נכון?

משה גפני: על כן אני סבור שאי אפשר לעבור על מלחמת האייפונים לסדר היום - - -

יצחק כהן: את זה ראית?

ניסן סלומינסקי: עוד מעט.

משה גפני: מה יש שם?

יצחק כהן: משה כחלון.

ניסן סלומינסקי: טוב, ההסתייגות הבאה.

משה גפני: לא.

יצחק כהן: רגע, התמונה הזו.

יצחק כהן: נתניהו יוצא בהודעה רשמית שהוא נגד מע"מ אפס.

משה גפני: ולכן אני חושב שאנחנו צריכים לברר את מלחמת האייפונים הזאת, את מלחמת העיתונים, ולכן צריך לדון על כל העניין מחדש.

משה גפני: אם היית מסכים, היינו דנים כבר עכשיו, אבל אם אתה לא מסכים אני מבקש בשם כל הקבוצה רביזיה.

יצחק כהן: אני תומך בבקשה שלו.

<שלומית ארליך: ההסתייגות הבאה היא בסעיף קטן (א) - - -

יצחק כהן: זה המשך הסיפור של אבינו מלכנו.

ניסן סלומינסקי: אני אתן לך כבר.

<שלומית ארליך: יבוא 'וכן בשני אתרי אינטרנט בשפה הערבית ובשני אתרי אינטרנט בשפה הערבית'.

ניסן סלומינסקי: בבקשה, אבינו מלכנו.

יצחק כהן: כן, אמרנו אבינו מלכנו מלא משאלות לבנו לטובה, וכי יש משאלת לב שהיא לא לטובה?

ניסן סלומינסקי: תשאל פה.

ניסן סלומינסקי: אם כל אחד היה אומר את משאלות הלב שלו היית כבר רואה את כל - - -

יצחק כהן: לא, יש פה משאלות לב אבל הן לא לטובה.

ניסן סלומינסקי: המשאלה שלך, יכול להיות שהיא הפוכה מהמשאלה שלו.

יצחק כהן: זה מה שאני אומר, אנחנו מבקשים מריבונו של עולם.

ניסן סלומינסקי: אז מה טוב?

יצחק כהן: אנחנו מבקשים מריבונו של עולם, מלא משאלות ליבנו לטובה.

יצחק כהן: המשל הוא על מדינה רחוקה שהייתה נתונה במלחמה קשה, לקיסר נמאס כבר מהסיטואציה הזו ואז הוא החליט הוא מתכנן את הקרב, הוא מתכנן את האסטרטגיה.

יצחק כהן: המלך תכנן - - -

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

ניסן סלומינסקי: בעד – מיעוט

ניסן סלומינסקי: נמנעים – 1

משה גפני: יש לי הודעה.

יצחק כהן: הוא יכול לנמק את ההימנעות שלו.

יצחק כהן: תנמק.

משה גפני: שתדעו, כדי שלא תישארו באי הבנה, אני הלכתי לבדוק עם נעמה לגבי כחלון והתברר שמה שהיא אמרה זה נכון, שהוא אמר שזה משהו - - -

יצחק כהן: לא, שזה לא קולה.

משה גפני: לפני הקולה.

משה גפני: אבל הוא אמר את זה בכנס בנתניה בינואר.

משה גפני: מאז ינואר היום אנחנו נמצאים בספטמבר ומה שאני הבאתי זה בשמו היום, שהוא אומר - - - ולכן כחלון איתי, לא איתכם.

משה גפני: אני פחדתי שהוא איתכם.

יעקב ליצמן: אבל יש הודעה של ביבי עכשיו.

ניסן סלומינסקי: לא, רק רגע, זה יהיה בהסתייגות הקרובה וזה חשוב מאוד.

משה גפני: אבל יש לי הודעה.

משה גפני: לכן מכיוון שהתברר שבמלחמת האייפונים היות שמה שנעמה אמרה, ומה שאני אמרתי זה גם נכון, אבל היא שייכת לינואר ואני שייך - - - לכן אני מבקש רביזיה.

ניסן סלומינסקי: רביזיה.

ניסן סלומינסקי: היא רשמה.

<שלומית ארליך: רביזיה, בשם הקבוצה.

ניסן סלומינסקי: נקריא ואני אתן לך להמשיך.

<שלומית ארליך: הסתייגות של חבר הכנסת אראל מרגלית.

יצחק כהן: הוא ביקש ממני לנמק.

יצחק כהן: לסעיף (א) אחרי 'ערך מטר מרובע', 'כפי שייערך בטבלה המפרשת - - -

משה גפני: רגע, שנייה.

ניסן סלומינסקי: רגע, שנייה, אני אתן לך - - -

יעקב אשר: זה קשור אליך.

יעקב אשר: דיברו עליך עכשיו בערוץ הכנסת, ניסן.

ניסן סלומינסקי: אני אתן.

משה גפני: ניסן, הכבוד שלך.

ניסן סלומינסקי: כבוד מוציא את האדם מדעתו.

ניסן סלומינסקי: ויתרתי על הכבוד שלי.

משה גפני: ערוץ הכנסת, תשמע מה שהוא אומר.

ניסן סלומינסקי: עוד דקה אני אתן לך.

<שלומית ארליך: חבר הכנסת אראל מרגלית הגיש הסתייגות לסעיף (א) שיתווסף אחרי 'ערך למטר מרובע', 'כפי שייערך בטבלה המפרטת מחיר בהתאם לגודל דירה לכל גורם הקובע את השוני במחיר'.

ניסן סלומינסקי: יפה מאוד.

ניסן סלומינסקי: אתה רוצה אתה?

יצחק כהן: אני באמצע.

יצחק כהן: המלך הכריז על תכנית אסטרטגית - - -

יעקב אשר: ראש הממשלה אמר משהו עכשיו בערוץ הכנסת.

אורי מקלב: אני מוכן להגיד את זה בהצעה לסדר ולא בהסתייגות.

משה גפני: תגיד, לא מעניין אותך מה שאמרו עליך בערוץ הכנסת?

אורי מקלב: מה היה בערוץ 99, מה היה הדו שיח בין ראש הממשלה לבין חבר הכנסת סלומינסקי.

משה גפני: דרך אגב הם אומרים בטלוויזיה שאתה אמרת שראש הממשלה דיבר איתך.

משה גפני: הם הביאו הקלטה.

ניסן סלומינסקי: ואמרתי שלא איתי אלא עם ראשי מפלגתי.

ניסן סלומינסקי: אמרתי את זה בערוץ - - -

יעקב ליצמן: לא, הרגע אמרו.

משה גפני: הרגע דיברו על זה.

יעקב אשר: מה זה ראשי מפלגתי?

יעקב אשר: יש ראש למפלגה, מה זה ראשי?

ניסן סלומינסקי: תקראי את ההסתייגות.

ניסן סלומינסקי: רב יצחק, נגמר - - -

יצחק כהן: התכנית האסטרטגית של המלך לא הייתה מוצלחת.

אורי מקלב: תגיד, היית פעם מורה?

אורי מקלב: מורה להיסטוריה.

יצחק כהן: תקשיבו טוב, אני יודע שאתם סרבנים.

יצחק כהן: מי שסוטה מילימטר מהתכנית האסטרטגית בקו האחרון אחת דינו למות.

יצחק כהן: שלושה גנרלים ניתחו את התכנית וראו שהיא לא טובה, תכנית לא טובה, כמו מע"מ אפס.

יצחק כהן: אמרו 'זה לא טוב, אם הולכים לפי התכנית של המלך מפסידים את הקרב, המדינה הולכת'.

יצחק כהן: אבל בכל אופן יש גזרה, אם סוטים גזר דין מוות.

יצחק כהן: אבל הם אמרו שהמדינה חשובה יותר, עם כל הכבוד למלך, וסטו מהתכנית וניצחו את הקרב.

יצחק כהן: המלך נתן להם צל"שים אבל הוא נתן להם גם את פסק הדין, מוציאים אותם להורג.

יצחק כהן: היה רעש גדול במדינה, משה, כל העם רתח ולא הסכים, הייתה מחאה חברתית - - -

אורי מקלב: אבל למה לא מוציאים להורג את מי שעשה את התכנית.

ניסן סלומינסקי: שנייה, מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

ניסן סלומינסקי: בעד – מיעוט

ניסן סלומינסקי: נמנעים – אין

משה גפני: יש לי הודעה.

משה גפני: אבל שנייה, לפני זה, יש לי פה משהו שאני מוטרד מאוד.

משה גפני: אין את הדוברים מיש עתיד.

משה גפני: אין.

משה גפני: אין ארבעה.

ניסן סלומינסקי: אוקיי, ההסתייגות הבאה.

משה גפני: יש לי הודעה.

אורי מקלב: אני מבקש להפסיק את הדיון.

אורי מקלב: כל זמן שאין ארבעה מסיעת יש עתיד אי אפשר להמשיך ככה.

משה גפני: יש לי הודעה.

ניסן סלומינסקי: יש להם רק שלושה, הרביעי זה של הליכוד שהם קיבלו.

יצחק כהן: רב משה, תודיע את ההודעה.

ניסן סלומינסקי: תודיע, כי אנחנו באמצע המתח.

משה גפני: זה שהבית היהודי שם - - -

אורי מקלב: יש עתיד יכולה להשאיר את האצבע פה, לא חייבים להיות פה.

משה גפני: אדוני היושב ראש, יש לי הודעה.

ניסן סלומינסקי: אוקיי, הסתייגות.

משה גפני: רגע, הודעה.

משה גפני: מכיוון שיש מישהו מיש עתיד שלא נמצא כאן ואני לא יודע אם הוא היה מה - - -

חמד עמאר: אתה כותב בפרוטוקול?

יצחק כהן: כל מילה.

יצחק כהן: גם מה שאמרת עכשיו.

משה גפני: ואם הוא היה כאן אני לא יודע מה הוא היה מצביע, ולכן אני חושב שזה מחטף להצביע כשאין פה ארבעה - - -

יצחק כהן: דיון חוזר.

ניסן סלומינסקי: על כן רביזיה.

משה גפני: על כן, כדי ש - - -

יצחק כהן: אין לכם מה לדאוג, אמרנו, תלכו לנוח.

ניסן סלומינסקי: הם מה שיהיה מסודרים.

יצחק כהן: אין קבוצות רכישה בתכנית.

משה גפני: כדי שלא ייפגע החבר התורן מיש עתיד שצריך להיות בשעה הזאת כאן בוועדה, אז אני רוצה, כדי לאפשר לו להצביע כרצונו, אני מבקש בשם כל הקבוצה, שאנחנו דואגים ליש עתיד ולכל חבר וחברה - - -

יצחק כהן: שלא יהיה להם עתיד.

אורי מקלב: לא, אנחנו דואגים לעתיד של מדינת ישראל.

משה גפני: להגיש רביזיה.

משה גפני: אבל אם זה הזה שמאיים אז אנחנו מבטלים את הרביזיה.

יעקב אשר: איפה בועז, החונך, אתה יכול להמשיך בלעדיו?

יעקב אשר: יש לך אישור?

ניסן סלומינסקי: קיבלתי, תיכף אני אבדוק.

<שלומית ארליך: בסעיף קטן (ב)(1) במקום 'עשר עסקאות' - - -

משה גפני: רגע.

משה גפני: אין לי תפיסה כזאת מהירה.

ניסן סלומינסקי: יצחק מנמק, בבקשה.

<שלומית ארליך: ב-11 עשית התייעצות?

ניסן סלומינסקי: על 11 הייתה התייעצות.

יעקב ליצמן: לא, על 10 היה.

יעקב ליצמן: על 10 היה ויכוח קודם.

ניסן סלומינסקי: לא, היא בדקה שהיה על 10.

ניסן סלומינסקי: אז היה על 11.

יעקב ליצמן: שיתוף הפעולה עם הייעוץ המשפטי - - -

ניסן סלומינסקי: רב יצחק, אנחנו במתח גדול.

יצחק כהן: רבותיי, מצד אחד המלך נתן להם צל"ש על ניצחון בקרב.

<שלומית ארליך: בסעיף קטן (ב)(1) במקום 'עשר עסקאות' יבוא 'עשרים עסקאות'.

ניסן סלומינסקי: רב יצחק, בבקשה.

יצחק כהן: אתם זוכרים את ההתחלה של הסיפור.

יצחק כהן: תקציר הפרקים הקודמים, מצד אחד קיבלו צל"ש, מצד שני גזרת המלך זה להוציא אותם להורג.

יצחק כהן: העם רגש ורעש, מחאות חברתיות, מיליונים יצאו לרחובות, המלך אמר, 'טוב, מה עושים?' אז אחד מהשלושה, יאללה, לא את כל השלושה, אחד מהשלושה, אבל איך בוחרים מי מהשלושה?

יצחק כהן: מה עושים, איך בוחרים אותו?

יצחק כהן: המלך אמר 'תתפסו איזה ילד או ילדה בחוץ, תכניסו אותם פנימה לחדר, ניתן להם שלושה כדורים, שניים לבנים, אחד אדום ושהילד או הילדה ייתנו את הכדורים, מי שהכדור אדום אכל אותה'.

יצחק כהן: בסדר, הכניסו אותם לחדר, השליש יצא החוצה, מצא ילדה צעירה, קרא לה, 'כנסי בחדר הפנימי', היא מאוד נבהלה בהתחלה, הוא אמר 'אל תיבהלי', המלך הבטיח לה 'תעשי מה שאני אומר, בסופו של יום מה שתבקשי תקבלי'.

יצחק כהן: אוקיי, הרגיע אותה.

יצחק כהן: 'כנסי לחדר הפנימי, יש שם שלושה אנשים, עם הגב אלייך.

יצחק כהן: יש לך שלושה כדורים, שניים לבנים, אחד אדום, תחלקי אותם לשלושה'.

יצחק כהן: היא לא יודעת מה מו מי, ילדה קטנה.

יצחק כהן: הכדור האדום זה של הנידון למוות.

יצחק כהן: הם בגב אליה, אבל היא זיהתה את אבא שלה, היא אמרה, 'לאבא שלי אני אתן את הכדור הכי יפה'.

יצחק כהן: הילדה לקחה את הכדור האדום ושמה אותו ביד של אבא שלה.

יצחק כהן: באותו רגע היא חרצה את דינו.

יצחק כהן: הייתה שם מהומה, הבת שלו, היא זיהתה את אבא.

יצחק כהן: הסתובב אליה האבא, חיבק אותה ונישק אותה, הוא ידע מה היא עשתה לו, הוא ידע שהיא לא אשמה.

יצחק כהן: היא הבינה את הסיטואציה, דמעות, צרחות.

ניסן סלומינסקי: יכלו להגיש רביזיה אז?

יצחק כהן: היא ביקשה רביזיה.

ניסן סלומינסקי: רק שנייה, דקה.

ניסן סלומינסקי: הוא יוכל להשלים.

ניסן סלומינסקי: תוך דקה.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נגד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

ניסן סלומינסקי: בעד – מיעוט

ניסן סלומינסקי: נמנעים – אין

יעקב אשר: הודעה.

ניסן סלומינסקי: הודעה, אבל מהר, כי אנחנו במתח.

יעקב אשר: ודאי מהר, מה פירוש?

יעקב אשר: בגלל המתח שלו אין ספק שחלק מהאנשים מרוב מתח לא הבינו כל כך את ההסתייגות הזאת ולמרות שאנחנו לא אוהבים לעשות רביזיה על כל דבר, כי אנחנו לא עובדים אוטומטית כמו שהקואליציה עובדת כאוטומט, אנחנו מאפשרים ובהתייעצות סיעתית חשבנו שיש צורך דווקא במקום הזה והפעם הזאת - - -

חמד עמאר: למרות שאתם לא רוצים למשוך זמן.

יעקב אשר: במיוחד שחמד עמאר עוד לא גמר את העניינים שלו, לא עם העולים ולא עם הדרוזים, הכול באוויר כרגע, אנחנו נותנים לכם שהות ולכן אנחנו חושבים כן לבקש רביזיה, בשם כל הקבוצה.

יעקב אשר: גברתי, בשם כל הקבוצה, להלן הקבוצה.

<שלומית ארליך: ההסתייגות הבאה.

<שלומית ארליך: חבר הכנסת אראל מרגלית הגיש לסעיף (ב)(2)(א).

משה גפני: רגע, מה נגמר עם ההסתייגות הקודמת?

<שלומית ארליך: נפלה ויש רביזיה.

<שלומית ארליך: בשם כל הרביזיה.

יעקב אשר: שתי הפתעות, גם נפלה וגם שיש רביזיה.

<שלומית ארליך: סעיף קטן (ב)(2)(א) - - -

יעקב אשר: זו אחת הוועדות הכי דומיננטיות שאני ראיתי בכנסת מהיום - - -

משה גפני: שנייה, סעיף קטן (ב)(2) זו התקדמות מהירה מדי.

<שלומית ארליך: חבר הכנסת אראל מרגלית הגיש הסתייגות שבמקום 2011 עד 2012 - - -

ניסן סלומינסקי: הלאה.

משה גפני: מה הלאה?

משה גפני: זו התקדמות מהירה מדי.

<שלומית ארליך: יבוא 'בין השנים ינואר 2010 עד יוני 2014'.

ניסן סלומינסקי: רב יצחק, בבקשה.

יצחק כהן: בקיצור, הילדה מתוך אהבה - - -

משה גפני: לא, שנייה, שנייה.

משה גפני: זה הוסבר?

יצחק כהן: הייתה לה מחשבה טובה, לתת לאבא שלה את הכי טוב, היא נתנה לו את הכדור האדום, אבל היא חרצה את גורלו.

יצחק כהן: טוב, כמובן הוא מחבק אותה ומנשק אותה ומבקש ממנה שלא תיקח ללב, היא נכנסה להיסטריה, היא סך הכול רצתה ואז היא באה למלך והיא אומרת לו 'אתה זוכר שהבטחת לי שמה שאני אבקש תיתן לי?' אמר לה, 'כן', 'אני רוצה שתחזיר את אבא הביתה'.

יצחק כהן: החזיר את אבא הביתה.

יצחק כהן: מילה של מלך זה מילה.

יצחק כהן: מה זה אומר?

יצחק כהן: מלא משאלות לבנו.

יצחק כהן: לא תמיד משאלות לבנו הן לטובה.

יצחק כהן: הדוגמה הזו של הילדה הייתה משאלת לב, אבל היא יצרה מצב שהיא הייתה משאלת לב טרגית.

ניסן סלומינסקי: אנחנו נעצור ואתה תמשיך.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

משה גפני: לא, זה נושא חדש.

ניסן סלומינסקי: דיברנו על זה כבר.

יעקב אשר: יש פה תוספת.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

משה גפני: זה נושא חדש.

משה גפני: מה זה דיברנו?

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

משה גפני: לא, אתה לא יכול.

משה גפני: שלומית, אני טענתי שזה נושא חדש.

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

ניסן סלומינסקי: בעד – מיעוט

ניסן סלומינסקי: נמנעים – אין

<שלומית ארליך: חבר הכנסת גפני מבקש לטעון לסעיף 11(ב)(2)(א) נושא חדש כיוון שיש בו תוספת ולכן אנחנו - - -

ניסן סלומינסקי: אבל כבר הצבענו עליו.

משה גפני: לא הצבעת.

משה גפני: היועצת המשפטית, לפני שהוא הביא את זה להצבעה - - -

ניסן סלומינסקי: זה הולך לנושא חדש.

משה גפני: לא, אתה לא תעשה כרצונך.

משה גפני: מה שהיועצת המשפטית תפסוק זה יהיה.

משה גפני: אני רוצה לדעת - - -

יצחק כהן: נושא חדש, שלומית.

ניסן סלומינסקי: נו, בסדר, נושא חדש.

יצחק כהן: ההצבעה מבוטלת.

ניסן סלומינסקי: לא, ההצבעה לא מבוטלת.

יצחק כהן: אין דבר כזה.

יעקב אשר: לא הייתה הצבעה.

יעקב ליצמן: שלומית, גפני ביקש לפני ש - - -

ניסן סלומינסקי: לא, כשהיה כבר בהצבעה.

יעקב ליצמן: מה פתאום?

יעקב אשר: הוא שאל אותך, לא ידעת.

משה גפני: רק רגע, מה שהיועצת המשפטית אומרת אני מקבל ככתבה וכלשונה.

משה גפני: מה אמרה היועצת המשפטית?

ניסן סלומינסקי: מה שהיא אמרה אנחנו עושים.

משה גפני: אם ועדת הכנסת תחליט שזה לא נושא חדש, מה שאני לא מעריך, אני הולך לנמק את ההסתייגות.

<שלומית ארליך: זה יחזור לכאן ותוכל להציג את ההסתייגות.

אורי מקלב: לא הסתייגויות, עוד אתה מוסיף הסתייגויות.

ניסן סלומינסקי: לא, אי אפשר, כבר אמרנו - - -

<שלומית ארליך: זה חדש - - - שלא נמצא בנוסח - - -

ניסן סלומינסקי: אם משהו נמצא בנוסח.

ניסן סלומינסקי: כל זה נמצא.

יצחק כהן: לא, אבל מה שלא נמצא.

יצחק כהן: יש הרבה כאלה.

ניסן סלומינסקי: אין עוד, עד עכשיו אין.

ניסן סלומינסקי: לא היה אף אחד.

יצחק כהן: קודם היו עוד המון.

יצחק כהן: מה אתה מדבר?

יצחק כהן: כל מה שלא בבלו פרינט - - -

יעקב אשר: רשות המיסים.

יעקב אשר: על זה לבד אלף הסתייגויות.

יצחק כהן: ניסן, כל מה שבכחול, רק מה שבכחול.

ניסן סלומינסקי: אם יוסיפו.

יצחק כהן: לא, בכחול.

משה גפני: לא, לא יהיה פה חוק אם לא נוכל להסתייג.

משה גפני: אין דבר כזה.

יצחק כהן: לא, גפני, מה שבכחול אתה לא יכול.

יצחק כהן: מה שלא בכחול אתה יכול כמה שיותר.

משה גפני: נכון.

משה גפני: לא נוכל להסתייג על מה שלא שבכחול?

אורי מקלב: הייתה כאן הוספה?

יצחק כהן: בטח.

אורי מקלב: אז אתה יכול להגיש הסתייגויות.

ניסן סלומינסקי: מה פתאום.

יעקב אשר: רגע, אנחנו רוצים להודות ליושב ראש שהיועצת המשפטית קיבלה את דבריו של הרב גפני ואכן - - -

ניסן סלומינסקי: לא, זה לא קשור לזה.

יעקב אשר: קיבלה, נכון?

<שלומית ארליך: בואו נעשה סדר, בסדר?

משה גפני: לא, היא אמרה את עמדתה המשפטית.

<שלומית ארליך: בנוגע לטענת הנושא חדש.

<שלומית ארליך: טענת נושא חדש נטענה ולכן הנושא הועבר.

<שלומית ארליך: כיוון שהיא נטענה לפני ההצבעה על ההסתייגות, ההסתייגות האחרונה לא תילקח בחשבון ואם תרצו להחזיר אותה אחר כך, לטעון אותה שוב, תוכלו, אם זה באמת יעבור את ועדת הכנסת ויחזור חזרה לוועדה.

<שלומית ארליך: בנוגע לעניין ההסתייגויות - - -

יצחק כהן: מה שבבלו פרינט אין הסתייגויות.

יצחק כהן: מה שלא בבלו פרינט - - -

<שלומית ארליך: רגע, כל מה שנמצא בנוסח הזה, זה לא אומר הבלו פרינט, חבר הכנסת יצחק כהן, אלא גם לרבות התוספות שמופיעות כאן כבר בנוסח, אלה דברים שכבר הוגשו לגביהם הסתייגויות ולכן אם תרצו, תוכלו את ההסתייגויות האלה שדילגנו עליהן, להעלות בחזרה.

<שלומית ארליך: לגבי דברים חדשים שהתווספו, כמו למשל בישיבה הקודמת, שרשות המיסים ביקשה - - -

אורי מקלב: משמורת משותפת.

<שלומית ארליך: בדיוק, למשל חזקה משותפת, ניתן יהיה להגיש הסתייגות.

יצחק כהן: אנחנו אומרים אותו דבר, למה את חולקת עליי?

יצחק כהן: אין מחלוקת בכלל.

ניסן סלומינסקי: אבל עוד פעם, אתה מדבר על הכחול.

יצחק כהן: אין עוד פעם, תתכונן לעוד אלף הסתייגויות.

ניסן סלומינסקי: אבל אתה לא מבין, אין כאן - --

יעקב אשר: גברתי היועצת המשפטית, על מה שמופיע בכחול היה דיון?

ניסן סלומינסקי: על הכול היה דיון.

יצחק כהן: לא, מה שלא מופיע בכחול יהיו הסתייגויות.

יעקב אשר: מתי היה דיון על זה?

אורי מקלב: אני רוצה לשאול עוד שאלה בעניין הזה, שלומית.

ניסן סלומינסקי: לא עכשיו.

אורי מקלב: אני שואל שאלה בעניין הזה.

משה גפני: מתי אתה מסיים את הישיבה?

אורי מקלב: כשאני מבקש התייעצות סיעתית אני יכול לבקש את זה גם לאחר שנימקתי?

אורי מקלב: גם אם התחלתם נושא חדש.

<שלומית ארליך: כל עוד לא הייתה הצבעה עדיין.

ניסן סלומינסקי: כן, אבל אז כבר יותר לא תהיה לך אפשרות לנמק.

אורי מקלב: אני יכול להתייעץ התייעצות סיעתית גם בסעיף אחר.

אורי מקלב: אם כל מה שבסעיף הזה לא דנו, נניח סעיף ויש סעיף 1 ויש סעיף 2 ואני לא התייעצתי סיעתית בסעיף הראשון, אני רוצה בשלישי להתייעץ סיעתית, שם באה לי המחשבה - - -

יצחק כהן: הוא כל כך צודק.

אורי מקלב: אז אני לא יכול להתייעץ?

משה גפני: היגיון בריא.

משה גפני: מה אתה מתעלם מאורי מקלב?

משה גפני: אני יכול לדעת?

אורי מקלב: הוא לא מתעלם, הוא לא מסכים.

משה גפני: לא, מה הוא מתעלם?

משה גפני: הוא מדבר לעניין.

<שלומית ארליך: ההסתייגות הבאה, בסעיף קטן (ב)(2) - - -

משה גפני: רגע, שלומית, אורי מקלב מדבר לעניין.

<שלומית ארליך: יימחק.

חמד עמאר: תלך להביא את בועז.

ניסן סלומינסקי: מי רוצה לנמק?

יצחק כהן: אני אנמק.

יעקב ליצמן: שלומית, יש שיתוף פעולה או אין?

יעקב אשר: בועז לא פה, תהיה נחמד.

יצחק כהן: כשאתה מדבר על בועז, יש לי שאלה.

יצחק כהן: פרשת השבוע הייתה לא תחרוש שור וחמור יחדיו.

יצחק כהן: מה אכפת לך ששור וחמור יחרשו יחדיו?

יצחק כהן: למה התורה אוסרת את זה?

יעקב ליצמן: זה לפיד ובנט.

יצחק כהן: הבעל טורים נותן שם נימוק מדהים.

יצחק כהן: השור מעלה גרה והחמור רואה אותו, הוא חושב שהוא אוכל, הוא בטוח שהוא אוכל, הוא מתעלל בו.

יצחק כהן: תראה לאיזה רמה ירדה התורה של צער בעלי חיים, אתה מבין?

אורי מקלב: הם עושים צער בבני אדם, לא רק בבעלי חיים.

ניסן סלומינסקי: אז למה צמר ופשתים אי אפשר?

יצחק כהן: חכה, נגיע לזה.

ניסן סלומינסקי: רק שנייה, אז בוא נעצור פה.

ניסן סלומינסקי: דקה.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: אוקיי.

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: אוקיי, ההסתייגות נפלה.

ניסן סלומינסקי: בעד – מיעוט

ניסן סלומינסקי: נמנעים – אין

משה גפני: יש לי הודעה.

אורי מקלב: מי שמפסיק באמצע דברי תורה מאכילים אותו גחלי - - -

יצחק כהן: מתחייב בנפשו.

אורי מקלב: ותדע לך שאתה שאלת את השאלה, אפילו את התשובה לא נתת עד הסוף.

ניסן סלומינסקי: אני אתן, אנחנו ממשיכים.

אורי מקלב: לא, מה זה נמשיך?

אורי מקלב: זה באמצע.

משה גפני: יש לי הודעה.

יצחק כהן: משה, השור והחמור.

ניסן סלומינסקי: לא, הוא נותן הודעה,עוד מעט אני אתן לך לדבר.

משה גפני: חבר הכנסת אורי מקלב הסביר פה הסבר ממש מדהים מבחינת ה - - - אני שם לב, כל פעם שאני מנמק הודעה, שזה דבר נדיר, רועי מפריע.

משה גפני: אי אפשר היה להתעלם מהעניין הזה.

משה גפני: יש פה עוד דבר, כשחבר הכנסת יצחק כהן שאל לגבי העניין הזה של שור וחמור, שאלת שאלה מצוינת על צמר ופשתים.

משה גפני: זה לא יכול להיות שאתה פתאום תצביע בלי שנדע את התשובה.

משה גפני: המשנה במסכת אבות אומרת, וזה נכון - - -

ניסן סלומינסקי: לא, אבל בוא תסביר, יש לנו עוד הזדמנות.

ניסן סלומינסקי: עוד מעט אנחנו נשלים.

משה גפני: כל האומר כמה נאה ניר זה מתחייב בנפשו.

משה גפני: באמצע שאלה כזאת זה פשוט מתחייב בנפשו ואתה צריך לתת תשובה לפני שאני מוסר את ההודעה.

ניסן סלומינסקי: ההודעה?

משה גפני: אחרי ההודעה.

משה גפני: תגיד אתה את התשובה, אני מודיע שההתנהגות פה הייתה לא ראויה ולכן צריך לחזור על הכול מחדש ואני מבקש בשם כל הקבוצה שיהיה כתוב שאנחנו מבקשים רביזיה.

משה גפני: אלא אם כן תהיה לך תשובה על צמר ופשתים עכשיו, רצינית.

ניסן סלומינסקי: טוב.

ניסן סלומינסקי: תקראי את ההסתייגות.

<שלומית ארליך: בסעיף קטן (ב)(2)(ב), בסופו יבוא 'לפי תכנית - - -

משה גפני: מאיפה את קוראת?

<שלומית ארליך: זה בעל פה.

<שלומית ארליך: 'המאושרת לרבות ניצול קיבולת מצטבר'.

יעקב אשר: זה סעיף חדש?

ניסן סלומינסקי: רב יצחק, אתה רוצה עוד להמשיך?

יצחק כהן: אני מעביר למשה.

ניסן סלומינסקי: לא, לגבי החמור והשור הסתיים?

יצחק כהן: לגבי החמור והשור אני אומר לך, התורה ירדה לעומק - - -

משה גפני: מה ההסתייגות?

<שלומית ארליך: 'לפי תכנית המאושרת, לרבות ניצול קיבולת מצטבר'.

יצחק כהן: מי חשב בכלל שיש פה צער בעלי חיים?

יצחק כהן: בגלל שהשור מעלה גרה והחמור חושב שהשור אוכל ומסכן השור, זה המבנה הפיזיולוגי שלו.

יצחק כהן: ד"ר, אני מסביר ואת מקלידה, זה לא יפה.

עדי קול: אני לא מקלידה.

יצחק כהן: נתתי הסבר על צער בעלי חיים, למה אסור לחרוש עם שור וחמור יחדיו?

יצחק כהן: כי החמור לא מעלה גרה, הוא מסתכל על השור והשור מעלה גרה והוא בטוח שהשור אוכל ולו לא נותנים אוכל, נותנים רק לשור והוא מצטער.

יצחק כהן: התורה לא רוצה שהחמור יצטער.

משה גפני: מה עם צמר ופשתים?

ניסן סלומינסקי: טוב.

ניסן סלומינסקי: קודם כל על החמור.

ניסן סלומינסקי: גם אצל משה רבנו, כשהוא לקח - - -

משה גפני: עזוב את השעון הזה.

משה גפני: זה מתאים לחמורים.

ניסן סלומינסקי: בהסתייגות הבאה אני אסביר גם על החמור וגם על צמר ופשתים.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

אורי מקלב: התחלת להסביר על החמור.

ניסן סלומינסקי: אל תדאגו, עד הערב נסביר את הכול.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

משה גפני: הם אמרו שחמור בגימטרייה זה הבית היהודי, אז אמרנו שזה לא נכון, חסר, אז הם אמרו, 'מוסיפים 20 מיליון'.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

יעקב אשר: תיקו.

ניסן סלומינסקי: איזה תיקו?

יעקב ליצמן: הם הצביעו בעד ההסתייגות.

ניסן סלומינסקי: עוד פעם.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: בעד – מיעוט

ניסן סלומינסקי: נמנעים – אין

יצחק כהן: רגע, נתניהו מתנגד לחוק מע"מ אפס על דירות, ההערכות: ייתן ללפיד להתרסק עם ההצעה.

יצחק כהן: וואי וואי וואי.

יצחק כהן: ראש הממשלה.

יצחק כהן: לא אני, לא גפני, לא הרב ליצמן, ראש הממשלה.

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: רבותיי, מי נגד?

ניסן סלומינסקי: חמד ושמעון.

<אורי שני: עכשיו אתם צריכים לתמוך.

יעקב ליצמן: מה הקבלנים קיבלו?

יצחק כהן: הם עשו פרסה לא בזמן, תעשו עוד פעם פרסה.

יעקב אשר: רגע, תחזור על זה, הוא לא שמע.

יעקב אשר: זה חשוב לך, אתה איש פוליטי.

יצחק כהן: עיתון גלובס, 'בדרך לנקודת משבר, נתניהו מתנגד לחוק מע"מ אפס על דירות.

יצחק כהן: הערכות: הוא ייתן ללפיד להתרסק עם ההצעה'.

יצחק כהן: אבינו מלכנו שמע קולנו.

ניסן סלומינסקי: טוב, ההסתייגות הבאה.

משה גפני: הודעה.

משה גפני: לאחר מה שאמר חבר הכנסת יצחק כהן - - -

יעקב אשר: הקבלנים ברחו.

<אורי שני: הקבלנים פה.

<קריאה: מה נשמע, חבר הכנסת יעקב אשר?

<קריאה: מה שלומך?

אורי מקלב: חישוב מסלול מחדש.

אורי מקלב: אם ראש הממשלה - - - התייעצות סיעתית, של כל הקבוצה.

משה גפני: לאחר מה שאמר חבר הכנסת איציק כהן - - -

יעקב אשר: זה בלוף.

משה גפני: לא חשוב.

משה גפני: לא, בגלל שהוא לא יגיד סתם - - -

<קריאה: גלובס עיתון רציני.

יעקב ליצמן: הוא מתנגד למע"מ אפס?

משה גפני: לאחר שהוא הודיע בשם ראש הממשלה, שהוא מתנגד לחוק הזה, והוא רוצה שלפיד יתרסק - - -

יעקב ליצמן: יש התייעצות, גפני, בין איווט ליברמן ללפיד על זה.

יצחק כהן: אני במקום לפיד שם את המפתחות והולך הביתה, שראש הממשלה יגיד לי להתרסק?

יצחק כהן: מה זה חוצפה, לא יכול להיות דבר כזה.

משה גפני: יש לנו בקשה, חברי האופוזיציה, אנחנו מבקשים, לאחר שיותר ויותר מהבוקר אנחנו יודעים, חבר הכנסת ליצמן ואני יודעים את זה גם כן, אבל אנחנו לא מפרסמים את זה - - -

יעקב אשר: נכון, מילה הם לא אמרו.

יעקב ליצמן: רק הדלפנו את זה.

יעקב ליצמן: לא אמרתי כלום.

יעקב ליצמן: הבטחתי, גפני.

משה גפני: כן, הבטחנו שאנחנו לא נדליף את זה.

משה גפני: המציאות הזאת שראש הממשלה מתנגד והוא זה ויתרסק והכול, אנחנו חברי האופוזיציה, אנחנו מבקשים אם אפשר לעצור את הדיון, להביא את יושב ראש הקואליציה - - -

יצחק כהן: הכתבה מזעזעת הרבה יותר מהכותרת.

יצחק כהן: ההסתייגות הבאה אני מנמק.

יצחק כהן: לפרוטוקול.

משה גפני: אני מבקש להביא לפה את יושב ראש - - -

ניסן סלומינסקי: הגשת הסתייגות?

משה גפני: כן.

ניסן סלומינסקי: טוב, יש הסתייגות, אנחנו נמשיך.

יעקב אשר: לא, לכן הוא מבקש - - - זו לא הסתייגות.

משה גפני: לכן אני מבקש - - -

ניסן סלומינסקי: רביזיה.

ניסן סלומינסקי: שמענו.

משה גפני: אתה מביא את יושב ראש הקואליציה?

יצחק כהן: אני רוצה לנמק.

יצחק כהן: זה חייב להיכנס לפרוטוקול, לדברי הימים.

משה גפני: ולכן על דעת כל הסיעות, אנחנו סבורים שצריך לכבד את ראש הממשלה, יכול להיות שההצבעה של חברי הקואליציה הייתה לא נכונה, בגלל שראש הממשלה מתנגד.

משה גפני: על כן אנחנו מגישים רביזיה.

ניסן סלומינסקי: תודה.

ניסן סלומינסקי: עכשיו ההסתייגות הבאה.

<שלומית ארליך: ההסתייגות הבאה, של חבר הכנסת אראל מרגלית, סעיף קטן (ב)(2)(ב), התווסף סעיף הקובע שייכּללו גם מגרשים פרטיים בהם לא בוצע שיווק של רשות מקרקעי ישראל ובתנאי שחלה עליהם תכנית המאשרת בנייה רוויה.

ניסן סלומינסקי: גפני, עכשיו ברצינות.

ניסן סלומינסקי: אתם רוצים באמת שנגיד איזה דבר תורה?

משה גפני: כן, בטח.

יצחק כהן: אבל הציבור במתח.

ניסן סלומינסקי: קודם על צמר ופשתים.

ניסן סלומינסקי: תדעו לכם שהדבר עמוק מאוד, אני לא צוחק.

יצחק כהן: גם החמור ו - - -

ניסן סלומינסקי: לא, אם אתה מפריע לי, לא.

יצחק כהן: לא, אבל השור והחמור זה לא עמוק?

ניסן סלומינסקי: המדרש מביא שקין והבל הביאו מנחה, אז מה הביא קין?

משה גפני: מפרי האדמה.

יצחק כהן: אבל מהבררה.

ניסן סלומינסקי: ומה הביא הבל?

יצחק כהן: ממיטב הצאן.

ניסן סלומינסקי: מיטב הצאן מה זה?

יצחק כהן: צמר.

ניסן סלומינסקי: זה צמר ומה שהוא הביא זה פשתים.

ניסן סלומינסקי: אומר המדרש, שימו לב, בבראשית, לא יעלה על הדעת, אומר הקדוש ברוך הוא, שאני אתן לצמר ולפשתים להיות ביחד.

ניסן סלומינסקי: לא נערבב את תפיסת עולמו של קין עם תפיסת עולמו של הבל ולכן לא יעלה על הדעת שאפשר יהיה לקחת צמר ופשתים.

ניסן סלומינסקי: זאת אומרת האיסור של צמר ופשתים, שנראה כאילו אין לו שום היגיון, הוא שולח אותנו לבריאת העולם, לוויכוח הגדול בין קין שאמר לקדוש ברוך הוא, 'לא צריך לתת לו, אני אתן לו רק מהשאריות', לבין תפיסת עולם של הבל שאומר שהקדוש ברוך הוא הראשון והכול אני נותן לו.

ניסן סלומינסקי: ושם אומר הקדוש ברוך הוא, 'לא אתן שצמר ופשתים יהיו ביחד' ולכן יש את האיסור של צמר ופשתים.

ניסן סלומינסקי: זה ממש דבר מדהים.

אורי מקלב: לפעמים רואים שני דברים נוגדים ביחד, כמו הבית היהודי ויש עתיד.

אורי מקלב: סימן ששניהם - - - זה מה שקורה בסופו של דבר, ששתי השקפות עולם הולכות ביחד - - -

יצחק כהן: אני חייב הודעה.

ניסן סלומינסקי: בייסוד העולם כבר היה את העולם הזה.

ניסן סלומינסקי: בהסתייגות הבאה אני אסביר על החמור.

משה גפני: יישר כוח על דבר תורה.

משה גפני: אני הולך להגיד לך תודה רבה על דבר התורה הזה.

ניסן סלומינסקי: זה בהודעה.

משה גפני: לא בהודעה.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

יצחק כהן: צריך לנמק אותה, ניסן.

<קריאה: ניסן, נראה לי שאתה צריך להתקדם כבר.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

אורי מקלב: דבר התורה היה על חשבוננו?

ניסן סלומינסקי: כך סיכמנו, לקחנו את זה כפליים זמן, אל תדאג.

ניסן סלומינסקי: מי נגד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

משה גפני: יש לי הודעה.

ניסן סלומינסקי: יש חמישה ואתם שניים.

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: אין נמנע.

ניסן סלומינסקי: שניים הצביעו.

ניסן סלומינסקי: בעד – מיעוט

ניסן סלומינסקי: נמנעים – אין

ניסן סלומינסקי: אין הודעה, אז אנחנו ממשיכים.

משה גפני: לא.

משה גפני: הודעה.

יצחק כהן: אני יכול להקריא לפרוטוקול?

ניסן סלומינסקי: רגע, אני אתן לך לנמק.

משה גפני: קודם כל אני רוצה להגיד לך יישר כוח על דבר התורה.

משה גפני: מה שהתברר מדבר התורה, התברר שלא רוצים שיהיו שני דברים שהם מנוגדים, שהם לא אותו דבר - - -

ניסן סלומינסקי: לא, בתפיסת עולם.

משה גפני: כמו שאתה עושה בתפיסת העולם - - - ואחרי זה כתוב בתורה לא תחרוש בשור ובחמור יחדיו.

משה גפני: זה כתוב, ואיך אתה עושה את זה?

משה גפני: אתה עושה את זה כמו חסיד גור, בדבקות כזאת.

יעקב ליצמן: גפני, אתה יכול לחזור על מה שניסן אמר קודם?

ניסן סלומינסקי: לא עכשיו.

שמעון סולומון: ניסן, אפשר משפט?

שמעון סולומון: מי שרוצה לשמוע - - -

יצחק כהן: לא, לא, אתה לא רוצה לשמוע?

שמעון סולומון: תתקדם, תן לנו להצביע.

שמעון סולומון: באנו בשביל להצביע.

יצחק כהן: אתה לא רוצה לשמוע?

יצחק כהן: צא החוצה.

יצחק כהן: לא.

אורי מקלב: מה, בסך הכול שור וחמור?

יצחק כהן: אל תתעצבן, ראש הממשלה נגדכם.

אורי מקלב: מה, מדברים על חמור בסך הכול.

יעקב אשר: דווקא רבי שמעון היה עד עכשיו בסדר.

יעקב ליצמן: חבר הכנסת סולומון, אני צריך - - -

ניסן סלומינסקי: שמעון, חבל על הזמן.

שמעון סולומון: אני מוכן ללמוד אצלך תורה, אבל כראוי.

שמעון סולומון: עכשיו מה שאנחנו עושים זה צחוק מהתורה.

יצחק כהן: מה שהם עושים זה צחוק מהעבודה.

יעקב ליצמן: סך הכול הוא אמר שחמור נכנס לי הביתה - - - 20 מיליון שקל - - -

משה גפני: אני רוצה להודיע הודעה, אבל שמעון לא יודע שאנחנו באנו לפה בשביל דברי תורה.

משה גפני: שאר הדברים זה סתם בשוליים, הם לא רציניים.

משה גפני: על כל פנים אני רוצה להגיד לך יישר כוח על דבר התורה שאמרת, באמת משהו חשוב מאוד.

יעקב אשר: עמוק.

משה גפני: היות שאמרת שזה עמוק, אחרי זה אני כל הזמן חושב האם יצור הכלאיים הזה של הבית היהודי ושל יש עתיד, האם היה לזה רמז בבריאת העולם?

משה גפני: בגלל שזה באמת דבר משונה.

ניסן סלומינסקי: אבל זה לא עכשיו, זה בהסתייגות.

ניסן סלומינסקי: לכן אני מבקש - - -

אורי מקלב: זה לא שתי תפיסות עולם, זו תפיסת עולם אחת - - -

יצחק כהן: אני יכול להקריא את זה?

יצחק כהן: אני יכול לנמק?

יצחק כהן: שמעון, אחרי שאני אקרא את זה, על הכבוד שלך אתה תקום ותלך.

משה גפני: אני אסיים את ההודעה.

משה גפני: לכן אני מבקש אם אפשר, שהלשכה המשפטית, היועצת המשפטית והיועץ המשפטי, תרשום שאנחנו, כל הקבוצה, אחרי התלבטות גדולה, ביקשה רביזיה ושאנחנו נוכל להצביע על זה פעם נוספת ויכול להיות שאז יהיה עוד דבר תורה חשוב מניסן.

ניסן סלומינסקי: נקרא את ההסתייגות.

<שלומית ארליך: בסעיף קטן (ג)(1), הסיפה החל במילים 'ובלבד שבחמש השנים' תימחק.

ניסן סלומינסקי: יש שתי אפשרויות.

יצחק כהן: כן, אני מסביר.

יצחק כהן: מכיוון שאנחנו בשידור, כל עם ישראל רואה אותנו עכשיו, אני רוצה קודם כל לפרגן ללילך וייסמן שהיא כתבת מעולה, היא הביאה את ההודעה, וגם עיתון גלובס, שהוא אחד העיתונים הכלכליים הטובים ועל YNET, קודם כל צבי לביא, שיושב פה, לא כמו הכתבים שבחוץ, הוא יושב פה לאורך כל הדיונים, יישר כוח, YNET וצבי לביא.

יצחק כהן: 'נקודת משבר רצינית, נתניהו מתנגד לחוק מע"מ אפס.

יצחק כהן: הערכות: ייתן ללפיד להתרסק עם ההצעה'.

עדי קול: ניסן, זה בתוך הזמנים שהוא מקריא?

ניסן סלומינסקי: עד הצפצוף.

יעקב אשר: היא ממלאת המקום של בועז.

יצחק כהן: 'גורמים בכירים במערכת מעריכים זה מכבר - - - תן לי רגע.

יצחק כהן: 'נתניהו מתנגד לתכנית מע"מ אפס הצפויה לגרוע 2-3 מיליארד שקל מתקציב המדינה בשל ירידה צפויה בהכנסות המדינה.

יצחק כהן: נתניהו נמנע עד כה מלצאת בפומבי', עכשיו הוא שינה, הוא יוצא בפומבי נגד התכנית ולאחר מכן הוא מתכונן לתת ללפיד להתרסק עם ההצעה ואכן בינתיים לפיד מתקשה מאוד להביא את ההצעה ולא מקבל גיבוי מנתניהו.

יצחק כהן: נתניהו פומבית מודיע שהוא נגד ההצעה.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נגד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו?

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

ניסן סלומינסקי: בעד – מיעוט

ניסן סלומינסקי: נמנעים – אין

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות הבאה.

<שלומית ארליך: סעיף קטן (ג)(2), בסופו יבוא 'באישור מועצת הרשות - - -

משה גפני: מה עם ההודעה?

<שלומית ארליך: 'הנמצא בתחום שיפוטן של - - -

משה גפני: לא, רגע, יש לי הודעה.

ניסן סלומינסקי: אבל היא כבר התחילה לקרוא.

משה גפני: אז מה?

משה גפני: אני מבקש - - -

ניסן סלומינסקי: סיימת?

ניסן סלומינסקי: אז עכשיו יש שתי אפשרויות.

ניסן סלומינסקי: אתה רוצה להמשיך להסביר את ההסתייגות?

יעקב אשר: לא, הודעה לקודמת.

משה גפני: יש הודעה.

יעקב אשר: ניסן, אתה מבזבז יותר זמן.

משה גפני: הודעה על הסעיף הקודם.

משה גפני: אני מבקש להודיע הודעה דרמטית.

משה גפני: הכי קצר.

חמד עמאר: עכשיו ההודעה שלו זה תמיכה בחוק והסרת כל ההסתייגויות.

ניסן סלומינסקי: מזה אני מפחד.

יעקב אשר: ביום שזה יקרה מה שסיכמו איתך ייקחו חזרה.

משה גפני: ההודעה, שאצלנו גוברים הקולות לחסוך את כל ההסתייגויות ולתמוך בחוק, כמו שהציבור אצלנו, ואז מה תעשו?

משה גפני: איך תאכלו את השטות הזאת?

משה גפני: איך תבזבזו את ה-3 מיליארד שקל, ולכן כל עוד שאין החלטה שאנחנו מושכים את ההסתייגויות - - -

ניסן סלומינסקי: אתה מגיש רביזיה?

משה גפני: ההסתייגויות רציניות, כל עוד שאין החלטה שאנחנו מושכים את כל ההסתייגויות, נותנים להן להתרסק בחוק הזה אז אנחנו מגישים רביזיה.

משה גפני: השאלה אם זה רשום.

ניסן סלומינסקי: היא רשמה את זה.

משה גפני: אני סומך על הלשכה המשפטית שאם הם אומרים שזה רשום זה רשום.

ניסן סלומינסקי: זה רשום.

ניסן סלומינסקי: מישהו רוצה להסביר את ההסתייגות?

יצחק כהן: כן.

יצחק כהן: הפעם אני רוצה מ- YNETכי לא ראיתי את זה.

יצחק כהן: צבי לביא, 'נתניהו מתנגד לחוק מע"מ אפס'.

יצחק כהן: 'באופן ברור נתניהו מתנגד לחוק מע"מ אפס.

יצחק כהן: כחלון: עד שלא תיפתר בעיית שיווק הקרקעות לא תיפתר בעיית הדיור.

יצחק כהן: ראש הממשלה בנימין נתניהו מתנגד לחוק מע"מ אפס'.

יעקב ליצמן: אני מציע לא להביא קולה, היות ש - - -

יצחק כהן: אני חושב, אם ראש הממשלה מתנגד, מה הטעם?

יעקב אשר: ניסן, מה אתה עושה?

יעקב אשר: מה, אתה הולך נגד ראש הממשלה?

יצחק כהן: מה אתה ממשיך עם זה?

יצחק כהן: זה אנרכיה.

יצחק כהן: זה באמת אנרכיה.

יעקב אשר: תעשה הפסקה, תקבע איתו פגישה לעוד חודשיים.

יעקב אשר: מה?

יצחק כהן: אם ראש הממשלה מתנגד למע"מ אפס זו אנרכיה.

יצחק כהן: אנחנו צריכים להפסיק את הדיונים, לקבל עמדה ברורה של ראש הממשלה.

יצחק כהן: לפי מה שכתוב פה ב-YNET - - -

ניסן סלומינסקי: הדברים שאתה אומר הם דברים מאוד רציניים.

יצחק כהן: אז בוא תפזר את הממשלה.

יצחק כהן: אנחנו רוצים שראש הממשלה יגיע לכאן וינמק את עמדתו.

ניסן סלומינסקי: הדברים מאוד רציניים ולכן מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נגד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

יעקב אשר: בועז חזר.

יצחק כהן: אני חושב שלבועז יש הודעה.

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: אין.

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

ניסן סלומינסקי: בעד – מיעוט

ניסן סלומינסקי: נמנעים – אין

משה גפני: יש לי הודעה.

ניסן סלומינסקי: בבקשה, אבל תעשו את זה מהר, כי לא יכול להיות שההודעה תיקח יותר זמן מ - - -

משה גפני: עכשיו ודאי שאני חייב מהר, כי אחרת בועז יצעק עליך.

משה גפני: אנחנו מקדמים בברכה את חבר הכנסת בועז טופורובסקי.

משה גפני: לא הסתדרנו בלעדיו, האמת היא - - -

בועז טופורובסקי: מה, זה התקדם מהר?

משה גפני: כן, התקדם מדי מהר.

משה גפני: והאמת היא שהוא הפסיד את דבר התורה שדובר, החמור והשור.

משה גפני: ולכן אנחנו צריכים לחזור על כל התהליך הזה מחדש.

משה גפני: בדקתי בתקנון איך אפשר לחזור, כל מה שדובר כאן בדיון על שור וחמור ועל צמר ופשתים, איך אפשר לחזור על זה.

משה גפני: עשינו את זה באמצעות זה שאני מגיש רביזיה.

יעקב אשר: אבל לא רק בשמך, בשם כל הקבוצה ושזה יירשם.

ניסן סלומינסקי: יירשם.

ניסן סלומינסקי: אוקיי, תקראי את ההסתייגות הבאה.

<שלומית ארליך: סעיף קטן (ג)(2) בסופו יבוא רשות מקרקעי ישראל תנמק פנייה כאמור בתיאום אינטרס ציבורי.

ניסן סלומינסקי: רבותיי, אנחנו צריכים להסביר את ההסתייגות.

ניסן סלומינסקי: אם אתם לא רוצים אני אסביר.

ניסן סלומינסקי: על החמור, על דבר תורה.

אורי מקלב: חצי על חשבונך, חצי על חשבוננו.

ניסן סלומינסקי: תסבירו אתם, לי לא אכפת.

ניסן סלומינסקי: בבקשה.

ניסן סלומינסקי: הזמן רץ.

אורי מקלב: אנחנו נסביר.

אורי מקלב: קודם כל אני רוצה להגיד לך, אני רוצה למחות על כך שאתה לא נותן לנו הצעות לסדר וכל נושא של תהליך ההצבעה ותהליך ההסתייגות והאפשרות להוסיף הסתייגות, אנחנו לא יכולים לעשות את זה בצורה מסודרת.

אורי מקלב: אנחנו בקושי בקושי מאפשרים בסופו של דבר ליועצת המשפטית להגיד את דבריה ועדיין הדברים לא ברורים וכשאנחנו רוצים לשאול וללבן את הדברים אנחנו לא מצליחים.

אורי מקלב: אז אנחנו צריכים, על חשבון הדקה שיש לנו בהנמקת ההסתייגויות, ואני רוצה להגיד לך, אדוני היושב ראש, שכל נושא, בין שנטען כלפיו שהוא נושא חדש, בין אם הוא התקבל בטענה שלו שהוא נושא חדש ובין אם הוא לא התקבל בטענה שהוא נושא חדש, אבל הוא נושא שהגיע לוועדה אחרי הגשת ההסתייגויות שלנו, נוכל להגיש עליו הסתייגויות, כפי שנהוג וכפי שמקובל וכפי שהתקנון מאפשר לכל אחד על כל סעיף להגיש הסתייגויות.

אורי מקלב: ואז יש גם הסתייגויות ויש גם התייעצות סיעתית.

אורי מקלב: אי אפשר למנוע את הנושא הזה אף פעם וכפי שאני עוד פעם אומר, אתה לא מאפשר לבקש התייעצות סיעתית אחרי שהתחילו לדבר, אחרי שנימקו.

אורי מקלב: לא כן הדבר, זה לא לפי התקנון.

ניסן סלומינסקי: כן אפשרנו.

אורי מקלב: אפשר לבקש התייעצות סיעתית כל זמן ש - - -

ניסן סלומינסקי: כן אפשרנו.

ניסן סלומינסקי: טוב, רבותיי, מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נגד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

ניסן סלומינסקי: בעד – מיעוט

ניסן סלומינסקי: נמנעים – אין

יעקב אשר: הודעה.

ניסן סלומינסקי: אנחנו גם מקציבים אותה.

יעקב אשר: צריך לומר לשבחו, אורי, היושב ראש כן נתן, בגלל שגם אנחנו מבינים שהוא מבין שעל כל דבר צריך לחשוב, אי אפשר להצביע, לא כמו חמור וגם לא לדהור כמו שור.

חמד עמאר: גפני אמר לי 'קח חופש'.

יעקב אשר: לכן כדי לתת את ההזדמנות לחברים אנחנו משתמשים באותו כלי שגפני מצא ממש בתקנון לפני כמה ימים ואנחנו מבקשים בשם כל הקבוצה, להלן הקבוצה, ואנחנו רוצים שזה יירשם גם בפרוטוקול על ידי היועץ המשפטי, אנחנו מבקשים רביזיה.

יעקב אשר: נרשם?

<שלומית ארליך: הרביזיה נרשמה.

יעקב אשר: חמד ביקש לפרט את הקבוצה.

ניסן סלומינסקי: לא צריך, הלאה.

יעקב אשר: יהדות התורה, ש"ס, בל"ד, מפלגת העבודה.

<שלומית ארליך: סעיף קטן (ד), במקום 21 ימים יבוא 60 ימים.

אורי מקלב: אני רוצה להמשיך להסביר.

אורי מקלב: עכשיו אני אדבר לא רק על השור והחמור, אדוני היושב ראש, על החמור והכלב.

אורי מקלב: החמור והכלב, יש כאלה שראיתי כאן שלא מתעניינים בחמורים, נראה לי שהרבה מתעניינים, בין אלה שנמצאים ובין אלה שלא נמצאים פה.

אורי מקלב: כאן נשאלת השאלה מדוע קופח החמור מהכלב.

אורי מקלב: החמור סחב את כל ביזת במסע הביזה של בני ישראל במצרים, חמורים נשאו משאות על הכתפיים שלהם, על הגב שלהם, משאות מאוד כבדים, הם לא קיבלו שום שכר, פטר חמור, משהו קטן.

אורי מקלב: הכלב קיבל שכר מאוד גדול, על מה הוא קיבל שכר?

אורי מקלב: על זה שהוא לא נבח כשיצאו בני ישראל, לא יחרץ כלב לשונו, אז אנחנו נתנו להם - - - איך יכול להיות שאותו כלב, שהוא בסך הכול לא נבח, מה היה קורה אם היה נובח?

אורי מקלב: יצאו כמה מיליוני יהודים ממצרים.

אורי מקלב: מגיעים ככה וככה היה 600,000, אם עושים חשבון עם מכפלות של נשים ושל ילדים, כמה וכמה מיליונים, ובסך הכול מה שהכלב עשה, הוא לא נבח, על זה הוא מקבל כזה שכר גדול שכל הטריפה לכלב תשליכון.

אורי מקלב: ככה התורה - - -

ניסן סלומינסקי: רק רגע.

ניסן סלומינסקי: הקושיה חזקה, אז אנחנו מחכים.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

אורי מקלב: אבל זה לא בזמן.

ניסן סלומינסקי: הכול בזמן.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

יעקב אשר: אין נמנעים.

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

ניסן סלומינסקי: בעד – מיעוט

ניסן סלומינסקי: נמנעים – אין

עיסאווי פריג': יש לי הודעה.

יעקב ליצמן: אדוני היושב ראש, אני מוטרד שיועצת השר עזבה את החדר.

ניסן סלומינסקי: וגם גפני עזב את החדר.

ניסן סלומינסקי: לאור מה שהם דיברו קודם, אז אנחנו בבעיה.

עיסאווי פריג': אדוני היושב ראש, אני מתאר לעצמי שדיברתם על זה, חבר הכנסת ליצמן, מה שראיתי וקראתי, שנתניהו מתנגד - - -

ניסן סלומינסקי: לא, זה אומרים בהסבר על ההסתייגויות.

יעקב אשר: ובהודעה, אני אגיד במקום פריג', ההודעה לאור הדברים הללו, ופריג' התכוון לזה, הוא רוצה להשתמש באותו סעיף שדיברנו עליו מקודם, שנקרא רביזיה, לכן על דעת כל הקבוצה, אני רוצה גם שיירשם בפרוטוקול על ידי היועצת המשפטית, אנחנו מבקשים לעשות רביזיה שהיא בעצם דיון חוזר, עם אפשרות לבדוק את הדברים.

יעקב אשר: אישור היועצת המשפטית?

<שלומית ארליך: נרשם.

ניסן סלומינסקי: בבקשה.

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות הבאה.

<שלומית ארליך: סעיף קטן (ה), אחרי רשאי יבוא 'לאחר שהתייעץ עם מנכ"ל משרד הבינוי והשיכון'.

עיסאווי פריג': אני נותן את ההסתייגות.

עיסאווי פריג': תראה, אתה כיושב ראש ועדת הכספים ואיש הבית היהודי, עכשיו אנחנו באים להיטיב ולתת לכם עוד מעמד שראוי לכם, למה שהאוצר ייקח את כל הקרדיט על החוק?

עיסאווי פריג': אתם צריכים שיהיה לכם גם מעמד מיוחד.

עיסאווי פריג': עכשיו אנחנו באים ואומרים לתת לשר השיכון עוד יותר כוח, יותר מעורבות בחוק, יותר מעקב ואתה בא ואומר 'לא'.

עיסאווי פריג': אתה נגד ההיגיון, הכול בשם שלמות הקואליציה?

עיסאווי פריג': אני חושב שיש מקום שתצביעו איתנו על ההסתייגות הזו, כי בהסתייגות יש טעם ואתם במיוחד, אנשי הבית היהודי.

יעקב אשר: מה קיצרת?

יעקב אשר: תסביר.

עיסאווי פריג': עד שנכנסים לקצב.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נגד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: אנחנו שישה.

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

ניסן סלומינסקי: בעד – מיעוט

ניסן סלומינסקי: נמנעים – אין

ניסן סלומינסקי: הודעה.

ניסן סלומינסקי: שמנו את ההודעות גם במסגרת.

ניסן סלומינסקי: אנחנו עומדים להכניס את ההודעות גם במסגרת זמן, אלא אם כן תעשו את זה בזמן סביר.

משה גפני: הממשלה עושה מעצמה צחוק.

אורי מקלב: זרקו את רב הונא מבית המדרש.

ניסן סלומינסקי: קודם כל לא רב הונא, זה רבי ירמיה.

ניסן סלומינסקי: דרך אגב, זה גם מהלך מעניין.

ניסן סלומינסקי: שלוש או ארבע פעמים מופיע שהוא שאל, פעם על ניפול, רגל אחת פה, רגל אחת פה.

ניסן סלומינסקי: שלוש-ארבע פעמים אותו דבר.

ניסן סלומינסקי: כנראה לרבי ירמיה הייתה תפיסת עולם.

ניסן סלומינסקי: אחר כך החזירו אותו.

ניסן סלומינסקי: הייתה לו תפיסת עולם מעניינת, אבל לא עכשיו.

אורי מקלב: לא, אבל תסביר, למה באמת שלוש פעמים, למה בפעם הראשונה הוא לא זרק אותו?

ניסן סלומינסקי: לא עכשיו, הוא באמצע.

אורי מקלב: אתה קובע כאן תובנה שלא הייתה עד היום בעם ישראל.

אורי מקלב: להגיד דברי תורה באמצע שאלה ואתה מפסיק אותה.

ניסן סלומינסקי: רב אורי, יש הבדל.

ניסן סלומינסקי: אתה מסתכל על האיש ואומר 'בזמן שאתה מניח תפילין אתה שם גריז על העגלה', אני מסתכל בדיוק הפוך ואומר 'תראה יהודי, בזמן שהוא שם גריז על העגלה, גם אז הוא שם תפילין'.

משה גפני: העבודה שלך זה לא גריז על העגלה, זה גריז על השכל.

משה גפני: לא משנה, על כל פנים, היות שאנחנו לא דוברים בשם ראש הממשלה ובשם שרי הממשלה, אני מבקש להמתין עם הדיון, אנחנו רוצים לברר מה באמת העמדה של הממשלה.

משה גפני: זה חשוב מאוד לדעת.

בועז טופורובסקי: היא לא הבהירה את זה?

משה גפני: היא הבהירה, מכיוון שיאיר לפיד בא ואמר, אני יודע את זה גם מבנט, שהייתה החלטה להעביר את מע"מ אפס ואם לא יעבירו את זה הוא יפרוש מהקואליציה.

ניסן סלומינסקי: לא, רב משה, זה בהסבר על ההסתייגויות, לא בהודעה.

משה גפני: ולכן אם אתה עוצר את הדיון, זה לא אומר שום דבר, אם אתה לא עוצר את הדיון אז אני חושב שמה שהצבענו היה לא לעניין, בגלל שיש פה חלק מרכזי שאנחנו לא יודעים אותו, צריך לברר אותו.

יעקב ליצמן: מאיפה אנחנו יודעים שלפיד לא יחזור בו ברגע האחרון?

יעקב ליצמן: ואז הדיון עקר.

ניסן סלומינסקי: ועל כן?

ניסן סלומינסקי: אתה רוצה שיהיה רביזיה?

אורי מקלב: לא, אנחנו דורשים התייעצות.

אורי מקלב: לא רביזיה, הרב גפני.

ניסן סלומינסקי: הייתה על זה התייעצות.

משה גפני: לכן, אדוני היושב ראש, אתה לא נותן לי להשלים את ההודעה.

אורי מקלב: על חשבוננו תלך להתייעץ.

אורי מקלב: על דעת כולם.

משה גפני: איך הייתי בטוח שכשאני אדבר רועי יבוא.

אורי מקלב: הרב גפני, לא רביזיה, התייעצות.

משה גפני: אני פונה לאחריות שלך, לעצור את הדיון, לבדוק בדיוק את הדברים, לשמוע את מה שאומרים האנשים, לברר גם עם השרים.

משה גפני: גם אתה צריך לברר עם ראש המפלגה שלך, גם אנחנו רוצים באופוזיציה לברר עם כולם, מה שנראה כרגע שאנחנו נותנים פול גז - - -

יעקב ליצמן: אנחנו קיבלנו הודעה - - -

אורי מקלב: יכול להיות שנמשוך את הרביזיות.

משה גפני: אנחנו מקיימים פה דיון על חוק שיכול להיות שבכלל ימשכו אותו.

יעקב ליצמן: מאיפה אני יודע, אדוני היושב ראש, שלפיד לא יחזור בו ברגע האחרון?

ניסן סלומינסקי: מאה אחוז, הלאה.

ניסן סלומינסקי: אתה צודק, מאה אחוז.

יעקב ליצמן: אז בוא נפסיק את הדיון.

ניסן סלומינסקי: אני אשקול את זה.

ניסן סלומינסקי: שעתיים, תנו לי לחשוב על זה.

ניסן סלומינסקי: ואז אולי נפסיק את הדיון.

יעקב ליצמן: בסדר, יש הפסקה שעתיים.

ניסן סלומינסקי: אני אחשוב על זה עד שש ואז אולי נחליט על להפסיק את הדיון.

משה גפני: עד מתי הדיון היום?

ניסן סלומינסקי: שש.

משה גפני: אתה לא יכול עד חמש?

ניסן סלומינסקי: אפשר עד שבע.

<שלומית ארליך: עוברים לסעיף 12.

עיסאווי פריג': התייעצות.

עיסאווי פריג': מתייעצים.

משה גפני: אדוני היושב ראש, אתה לא שמעת את ההודעה שלי?

ניסן סלומינסקי: שמענו.

אורי מקלב: אבל אנחנו לא שמענו.

משה גפני: אני אמרתי משהו?

משה גפני: לא אמרתי.

משה גפני: האופוזיציה דורשת להפסיק את הדיון ולכן אני מבקש - - -

ניסן סלומינסקי: תצלמו.

משה גפני: עוד פעם אתה עושה את זה.

משה גפני: באמת, זה ממש לפריימריז.

ניסן סלומינסקי: יעקב, מצלמים אותו ואתה לא בתמונה.

ניסן סלומינסקי: זה חמור מאוד.

ניסן סלומינסקי: מחר יגידו שאין לך מסירות נפש.

יעקב אשר: עליך יגידו - - -

ניסן סלומינסקי: דרך אגב, על זה אני משבח אתכם לתקשורת, שיש לכם מסירות נפש.

יעקב אשר: עליך גם יגידו את זה, אבל על מה?

יעקב אשר: על מה אתה מוסר את נפשך?

ניסן סלומינסקי: טוב, רציתם הסתייגות.

משה גפני: לא הסתייגות.

משה גפני: בשם כל הקבוצה אני מבקש לעצור את הדיון, ואם לא עוצרים את הדיון אנחנו מבקשים רביזיה.

עיסאווי פריג': בקשה מאוד לגיטימית.

ניסן סלומינסקי: טוב, יפה.

ניסן סלומינסקי: רבותיי - - -

בועז טופורובסקי: לא, אתם לא מבקשים רביזיה, כי ביקשו התייעצות סיעתית, הדיון נעצר.

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: רבותיי, גמרנו, רשמנו רביזיה.

ניסן סלומינסקי: עכשיו שלוש ו-54, בארבע, נתתי לכם שש דקות.

<שלומית ארליך: אז אנחנו עוברים לסעיף 12.

<שלומית ארליך: רק נעיר שבסעיף 11 הייתה בקשה של משרד המשפטים לעשות שינוי בנוסח, אבל אין פה אף אחד ולכן אנחנו ממשיכים הלאה.

משה גפני: רגע, אנחנו בהתייעצות סיעתית.

משה גפני: מה זה?

משה גפני: באמת.

<שלומית ארליך: בסעיף 12, ההסתייגות הראשונה, בסעיף קטן (א), ההסתייגות של חבר הכנסת אראל מרגלית - - -

ניסן סלומינסקי: אם הכול היה הולך אחרת, היה אפשר להגיד, חצי מהזמן היינו חוסכים בזה וחצי מהזמן היינו אומרים דברי תורה מכובדים ויפים.

אורי מקלב: אנחנו נכנסים לקטנות?

אורי מקלב: תגיד, יש לך דבר תורה, אתה מחכה להסתייגות על חשבוני?

אורי מקלב: לא ייאמן.

<שלומית ארליך: הסתייגות של חבר הכנסת אראל מרגלית לסעיף 12(א), יתווסף, 'השמאי יערוך טבלה המפרטת ערך למטר רבוע עבור כל גודל דירה, 2, 3, 4, 5 חדרים, ויערוך מקדם הקובע שוני ב - - -

יעקב ליצמן: זה של כל הקבוצה?

<שלומית ארליך: אראל מרגלית הגיש אותה.

משה גפני: כל הקבוצה.

עיסאווי פריג': מרצ מצטרפת.

<שלומית ארליך: '

<שלומית ארליך: בהתאם למיקום הדירה בכל בניין'.

ניסן סלומינסקי: אתם רוצים את זה?

ניסן סלומינסקי: לא דבר תורה?

משה גפני: אבל איפה השמאי?

ניסן סלומינסקי: הרגע הוא היה פה.

<שלומית ארליך: מאחוריך, חבר הכנסת גפני.

אורי מקלב: יש שינוי בסעיף?

אורי מקלב: אדוני היושב ראש, מכיוון שדבר תורה אתה מפסיק באמצע, אז אם כך אין באמת תועלת בכל דברי התורה, במיוחד בדברי תורה שמפסיקים אותם באמצע, באמצע קושיה, באמצע תירוץ, ובלי תירוץ ובלי קושיה.

אורי מקלב: כשאנחנו יושבים פה הבנקים כבר מכינים את עצמם, יחד עם השמאים, איך מממשים את ההלוואה.

אורי מקלב: אחד מהחוקים פה אומר שבמידה שהאדם שקנה דירה, קיבל את הפטור ממס ערך מוסף, אבל לא עומד בתשלומים, כפי שקורה להרבה זוגות, מה קורה אז?

אורי מקלב: הבנק מממש את הנכס.

אורי מקלב: היום הוא נותן הלוואה של 75%, למה 75%?

אורי מקלב: אנחנו יוצאים מנקודת הנחה שאולי הדירות יירדו, בכלל הוא לא יכול לתת את מלוא ערך הדירה, שיהיה לו ממה לגבות, כדירה יד שנייה שכבר השתמשו בזה שנה.

אורי מקלב: מה יקרה אז?

אורי מקלב: אומר החוק בפירוש, את כל מס ערך מוסף צריך לשלם, מי משלם את זה?

אורי מקלב: הרי הדירה הזו היא בלי מס ערך מוסף, מי משלם את זה?

אורי מקלב: הבנק משלם.

אורי מקלב: מה התוצאה של החיוב הזה?

אורי מקלב: ברגע שיש מימוש, שיש מכירה לפני חמש השנים, בגלל שהבנק מממש את הדירה הזאת?

אורי מקלב: הוא משלם את כל מס הערך המוסף.

אורי מקלב: מה ייצא?

אורי מקלב: כדי לתת 75% שהוא לא יכול, הוא צריך להחזיר 18%, הוא לא ייתן יותר מ-60%-50% מערך הדירה.

אורי מקלב: זה הפועל היוצא.

אורי מקלב: זה הרי אבסורד מה שיקרה.

אורי מקלב: הזוגות הצעירים לא יקבלו ולא רק הזוגות הצעירים שיממשו, ההלוואות, איך יהיה התמהיל, איך הנוסחה של ההלוואות?

אורי מקלב: מכיוון שהבנק יהיה חייב לממש את זה, אדוני.

אורי מקלב: אתה הבנת מה שאמרתי?

ניסן סלומינסקי: בטח שהבנתי ואפילו היה על זה דיון עמוק.

ניסן סלומינסקי: תאמין לי, היה על זה דיון עמוק.

אורי מקלב: לא היה על זה דיון עמוק, זה הבנקים עכשיו - - -

ניסן סלומינסקי: היה דיון על זה.

יצחק כהן: ניסן, אני עכשיו חוזר מבחוץ, יש סערה גדולה מאוד לגבי ההצהרה של ביבי.

יצחק כהן: סערה גדולה מאוד, אמרו שלא ייתכן, זו אנרכיה מוחלטת שראש הממשלה מתנגד לחוק הזה, כפי שפרסם צבי לביא.

אורי מקלב: עד שראש הממשלה לא מכחיש - - -

יצחק כהן: לא, אני מבקש להפסיק את הדיונים.

אורי מקלב: אם זה לא נכון, שראש הממשלה יכחיש.

יצחק כהן: אני מבקש להפסיק את הדיונים, לא יכול להיות במדינה מתוקנת, אנחנו לא בסוריה, סליחה - - -

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

יצחק כהן: לא, אי אפשר.

יצחק כהן: ניסן, לא יכול להיות - - -

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

יצחק כהן: אתה לא עונה לי.

יצחק כהן: מי נגד אנרכיה?

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נגד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: אנחנו שישה נגד.

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: אוקיי, ההסתייגות נפלה.

ניסן סלומינסקי: בעד – מיעוט

ניסן סלומינסקי: נמנעים – אין

יצחק כהן: הודעה.

יצחק כהן: אני מודיע לך, אני חוזר עכשיו, פוק חזי מאי עמא דבר, זה כלל ידוע, כשיש משהו בספק יוצאים החוצה לשמוע מה אומרים, כל המון ככל שדי.

יצחק כהן: אני אומר לך שיש פה היסטריה מוחלטת, אנשים לא מבינים מה קורה פה.

יצחק כהן: ראש ממשלה שהוא ראש ממשלה - - -

ניסן סלומינסקי: לא, הודעה אתה מוסר.

ניסן סלומינסקי: זה לא הסתייגות.

ניסן סלומינסקי: עוד מעט תוכל לעשות את זה.

יצחק כהן: לא, אני מבקש להפסיק את הדיונים, אם לא, בשם הקבוצה אני מגיש רביזיה.

יצחק כהן: ואני מבקש להפסיק את הדיון.

יצחק כהן: ברצינות, ניסן.

ניסן סלומינסקי: מאה אחוז.

יצחק כהן: אתה לא נמצא, לא בזימבבואה ולא באוגנדה, אתה נמצא במדינת ישראל, ואם אתה רוצה להרוס את כל המערכות אז תמשיך את הדיון הזה.

יצחק כהן: אם אתה רוצה באמת טיפה כבוד למדינה, תפסיק את הדיון.

ניסן סלומינסקי: טוב.

יצחק כהן: מה טוב?

ניסן סלומינסקי: בבקשה.

עיסאווי פריג': מה ענית, ניסן?

אורי מקלב: למען לא ניגע לריק.

אורי מקלב: מה זה לא ניגע לריק?

ניסן סלומינסקי: בבקשה תקריאי את ההסתייגות.

<שלומית ארליך: 129, בסעיף קטן (א), בסיפה יבוא 'אחת לשנה יפרסם המנהל דוח על הרכיבים הכלולים במקדם וימליץ האם לעדכן'.

ניסן סלומינסקי: מישהו רוצה להסביר את ההסתייגות?

משה גפני: אורי.

משה גפני: אבל תפסיק לצפצף כבר.

משה גפני: תקשיב, אורי מדבר דברים רציניים, לא כמו שאני.

ניסן סלומינסקי: אני אמרתי שלא?

ניסן סלומינסקי: אפילו ההיפך, גם דיברנו על זה באריכות.

אורי מקלב: לא דיברנו מההיבט הזה.

ניסן סלומינסקי: אורי לא היה פה.

משה גפני: תקשיב, אל תצפצף לו עם ה - - -

אורי מקלב: הרי אנחנו אומרים ממה נפשך.

אורי מקלב: במידה ש - - -

ניסן סלומינסקי: ואם הייתי שם את שעון החול זה היה עוזר?

אורי מקלב: הרי החלק מהחוק הוא לא רק לתת מענק, לשפר, או לתת את האפשרות לזוגות צעירים שיוכלו לקנות דירה.

אורי מקלב: המשמעות של החוק הזה היא להוריד את מחירי הדירות.

יצחק כהן: אבל הוא כבר העלה.

אורי מקלב: הוא ייקר בצורה דרמטית.

אורי מקלב: החוק הזה כבר היום הוא לא רלוונטי, הוא איבד מהאפקטיביות שלו.

אורי מקלב: גם למי שאמר, האחד שאמר, שהחוק הזה יהיה אפקטיבי, כנגד כל המומחים, כנגד בנק ישראל, גם היום הוא צריך לבוא ולהודות, להגיד שהחוק הזה איבד מהאפקטיביות שלו, ולא רק שהוא לא יצליח להוריד את המחירים, אלא הוא כבר העלה.

אורי מקלב: הוא לא יצליח לעשות שום דבר, לשבור את בעיית הדיור במדינת ישראל.

אורי מקלב: אבל גם לדבריהם, אם הדירות יירדו, כבר מי שנותן 75% הלוואה והוא ירצה אחרי זה לממש כשמישהו לא משלם, הוא ירצה לקחת ביטחונות.

אורי מקלב: ממה לוקחים ביטחונות?

אורי מקלב: או שמייקרים את ההלוואה או שמקטינים את ההלוואה.

אורי מקלב: ביטחונות חייבים, בנק ישראל לא ייתן לבנקים להסתכן, קל וחומר שאם בשלב אפילו ההתחלה הוא צריך להחזיר את ההלוואה, הבנק צריך לשלם 18%, איך הוא ישלם את ה-18%?

ניסן סלומינסקי: זה אמרת גם בהסתייגות הקודמת.

ניסן סלומינסקי: נכון, הדברים הם לא פשוטים.

אורי מקלב: אתה צודק, אבל מה שאני רוצה להוסיף, שזה לא רק - - -

ניסן סלומינסקי: זה אני אתן לך להוסיף עוד מעט.

אורי מקלב: זה לכל מקבלי ההלוואות, הוא לא יעשה הלוואות מיוחדות.

ניסן סלומינסקי: אני עוד מעט אתן לך להסביר.

ניסן סלומינסקי: רבותיי, הוסבר.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

יצחק כהן: שש.

יעקב אשר: אתה מוכרח להודות שזו הייתה הסתייגות מאוד מכובדת.

ניסן סלומינסקי: אמת.

יעקב אשר: לא ראיתי שהתייחסת לזה כל כך.

יעקב אשר: רציתי לשמוע את דעתך על זה.

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: אוקיי, ההסתייגות נפלה.

ניסן סלומינסקי: בעד – מיעוט

ניסן סלומינסקי: נמנעים – אין

יעקב אשר: הודעה.

ניסן סלומינסקי: אני הודעתי קודם שזה כבר היה בדיון עמוק כשדנו בזה וזה נכון, זה דבר לא פשוט.

ניסן סלומינסקי: כמו שיש עוד הרבה דברים שאנחנו לא במאה אחוז יודעים איך זה יסתדר עם הקבלנים ועם זה.

ניסן סלומינסקי: יש כל מיני דברים - - -

יעקב אשר: על זה נצטרך לקיים עוד דיונים נפרדים.

ניסן סלומינסקי: כן, כשהחוק ייכנס לתוקף - - -

יעקב אשר: לפני.

יעקב ליצמן: החוק לא ייכנס לתוקף, לכן לא - - -

ניסן סלומינסקי: הודעה.

משה גפני: האמת היא שיש היגיון במה שאתה אומר, שאורי מקלב מנמק נימוקים שהיו לגביהם דיונים ועומק והכול.

משה גפני: אם היית על הסתייגות אחת מצביע בעד ועל הסתייגות אחרת מצביע נגד הייתי מקבל את מה שאתה אומר, אז באמת דיון עמוק לגופו של עניין.

משה גפני: הוא מנמק נימוקים הגיוניים, שאף אחד מאיתנו לא חשב עליהם, יש דברים שהם הגיוניים.

משה גפני: כדי להוכיח את כוונת - - -

עיסאווי פריג': המחוקק.

משה גפני: לא, את הכוונה שאתה באמת מתכוון ברצינות למה שאתה מקשיב - - -

יעקב אשר: להלן כוונת היושב ראש.

משה גפני: היושב ראש, לזה אני מתכוון.

משה גפני: אז הסתייגות אחת תצביע בעד.

משה גפני: ההסתייגות שאתה מקבל אותה, שאתה חושב שהיא נכונה.

יעקב אשר: אפילו למראית עין.

עיסאווי פריג': זה הפגנת מנהיגות.

עיסאווי פריג': ואז אני מבטיח לך, אף אחד לא יעזוב את הקואליציה, הממשלה תמשיך להתנהל.

עיסאווי פריג': תירגע.

משה גפני: ולכן אני מציע, נחזור על ההצבעה עוד הפעם ותצביע בעד ההסתייגות על הנושא הזה.

עיסאווי פריג': הברקה יפה.

ניסן סלומינסקי: אם לא, אתה רוצה שנעשה את הרביזיה.

עיסאווי פריג': לא, תעשה הצבעה נוספת.

יעקב ליצמן: לא, ואם לא, אז נעשה דיון.

ניסן סלומינסקי: אבל כמו שאמר קודם רב אורי, שלא הולכים בקטנות.

ניסן סלומינסקי: או שהולכים על כל החוק או שלא הולכים על שום דבר.

ניסן סלומינסקי: לא עושים קטן פה, קטן שם.

ניסן סלומינסקי: או הכול כן או הכול לא.

יעקב אשר: אבל השלם מורכב מפרטים, אדוני.

ניסן סלומינסקי: אבל אתה לא מוציא פרטים.

ניסן סלומינסקי: אתה רוצה להוציא איזה פרט ועל השאר אתה תסכים ללכת?

יעקב אשר: אני?

יעקב אשר: אני מדבר עליך.

ניסן סלומינסקי: מה זה עליי?

יעקב אשר: ביקשו ממך להצביע פעם אחת, על הסתייגות אחת.

משה גפני: ולכן היות שאתה תפסת לאיזה כיוון אני צועד, אז אני רוצה להגיד לך שהייתה התלבטות לגבי הנושא של אם להגיש רביזיה, כן או לא, בגלל שאז יכול להיות שעד - - -

ניסן סלומינסקי: גפני, בסוף נקציב לזה זמן.

משה גפני: יכול להיות שכמו שעד היום אתה הצבעת כל הזמן יחד עם יש עתיד - - -

בועז טופורובסקי: לא אמרתם שאתם לא משקרים באלול?

משה גפני: לכן אני אדבר בקצרה ואני מודיע בזאת שאנחנו החלטנו להגיש רביזיה מכיוון ש - - - מרוב דברי תורה חס וחלילה יכולים להשמיט פה דברים שהם יכולים להיות בעיה מבחינה חוקית.

משה גפני: אני רוצה לדעת מהיועצת המשפטית של הוועדה האם היא רשמה את מה שביקשנו, אנחנו הקבוצה, להגיש רביזיה.

<שלומית ארליך: ביחס להסתייגות הזאת או לכל אלה שלפני?

יעקב אשר: לא, זאת.

<שלומית ארליך: נרשם.

אורי מקלב: אבל בשם כל הקבוצה.

יעקב אשר: אני אזכיר לך את הסיעות, יהדות התורה - - -

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: הלאה.

<שלומית ארליך: בסעיף קטן (א) אחרי יפרסם המנהל יבוא 'בשני אתרי אינטרנט בשפות הערבית והעברית'.

יעקב ליצמן: לא, אני נגד ההסתייגות.

משה גפני: זה בעל פה, זה לא שלנו.

<שלומית ארליך: של חד"ש ובל"ד.

עיסאווי פריג': אני אנמק את זה.

יעקב ליצמן: לא, אנחנו לא שם.

משה גפני: אנחנו לא בהסתייגות הזאת.

ניסן סלומינסקי: ועדיין לכם יש אינטרנט ולי אין.

משה גפני: איך יש לנו אינטרנט?

ניסן סלומינסקי: יש לכם מחשבים, לא?

ניסן סלומינסקי: אין לך מחשב על השולחן?

ניסן סלומינסקי: אצלי אפילו את זה אין.

משה גפני: אצלנו במשרד בדגל התורה אין אינטרנט.

יעקב ליצמן: ניסן, גם לי אין, הנה.

משה גפני: אתה יכול לשים מחשב ולהפסיק את הדיון על החוק.

עדי קול: ניסן, הדיון על המחשב, האם הוא רלוונטי?

ניסן סלומינסקי: כן, זה זמן.

יעקב ליצמן: ניסן, הנה, איפה יש אינטרנט?

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות.

עיסאווי פריג': אני אסביר את ההסתייגות.

עיסאווי פריג': צר לי מאוד, אמנם זה אחד מהחלומות באספמיא של חלק מחברי הכנסת של ישראל ביתנו והבית היהודי גם וחלק מהליכוד, שהגישו הצעת חוק לבטל את הערבית כשפה רשמית, צר לי מאוד שזה קרה והם רוצים להקדים את העניינים, אז כל עוד ההצעה לא התקבלה והחוק לא עבר אני חושב שמאחר שהשפה הערבית היא שפה רשמית במדינה, זה מאוד טבעי ומתקבל על הדעת ומחויב ומחייב שאכן הדברים יפורסמו בשפה הערבית.

עיסאווי פריג': עצם העובדה שאתם מוציאים את הכוונות החוצה ורוצים לממש את זה לפני שהחוק עובר, זה לא מוסיף.

עיסאווי פריג': אני חושב גם שהחבר'ה של יש עתיד ועורכת הדין - - -

ניסן סלומינסקי: עיסאווי, היית מאוד ברור וטוב.

עיסאווי פריג': לא, אני בכוונה מעלה, זה בלתי חוקתי.

ניסן סלומינסקי: היית טוב.

יעקב אשר: אתה צריך להגיד את זה עכשיו בערבית.

ניסן סלומינסקי: אנחנו נעשה את ההצבעה ואחר כך - - -

עיסאווי פריג': לא, זה לא עניין - - -

יעקב אשר: קח עוד דקה, לא יקרה כלום.

עיסאווי פריג': אני שואל את היועצת - - -

ניסן סלומינסקי: תסתכל עכשיו הפתעה, מי בעד ההסתייגות?

עיסאווי פריג': לא, לא, אני שואל את היועצת המשפטית, הערבית היא שפה רשמית במדינת ישראל, נכון לעכשיו, אני לא יודע מה יקרה בעתיד.

עיסאווי פריג': מאחר שהיא שפה רשמית האם לא מחובת המחוקק שיפרסם את הדברים בשפה הערבית?

עיסאווי פריג': אני שואל אותך.

עיסאווי פריג': רציתי לשמוע את היועץ המשפטי, שיגיד משהו.

עיסאווי פריג': אני רוצה לשמוע ממנו.

ניסן סלומינסקי: עיסאווי, מאחר שאתה הרי רוצה שהחוק הזה לא יעבור, נכון?

עיסאווי פריג': לא, עזוב את החוק.

עיסאווי פריג': אני מדבר על - - -

ניסן סלומינסקי: אני נותן לך עצה טובה.

ניסן סלומינסקי: תשאיר את זה כך, תלך לבג"צ וזה ייפול בגלל זה.

עיסאווי פריג': אני לא רוצה בג"צ.

עיסאווי פריג': אני מבקש לשמוע את דעתו - - -

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

עיסאווי פריג': למה אתה משתיק את היועץ המשפטי?

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

עיסאווי פריג': אבל תן לי לשמוע את דעתו.

עיסאווי פריג': הם מדברים, תסתכל.

עיסאווי פריג': יועצים משפטיים.

עיסאווי פריג': מה, שהיועץ המשפטי יגיד את דעתו.

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

עיסאווי פריג': מה זה?

עיסאווי פריג': אני ביקשתי את דעתו של היועץ המשפטי.

יצחק כהן: מי בעד?

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: בעד – מיעוט

ניסן סלומינסקי: נמנעים – אין

עיסאווי פריג': חבר הכנסת עמאר, אתה נגד פרסום בערבית?

עיסאווי פריג': אני שואל אותך, אתה נגד?

חמד עמאר: אני בעד.

עיסאווי פריג': אז למה הצבעת ככה?

חמד עמאר: מה הצבעתי?

עיסאווי פריג': עכשיו, נגד ה - - -

חמד עמאר: אתה לא רוצה שהחוק יעבור.

עיסאווי פריג': זה לא קשור לחוק, אנחנו מדברים על ההסתייגות.

עיסאווי פריג': אני מעוניין לשמוע את דעתו של היועץ המשפטי.

ניסן סלומינסקי: הלאה, בבקשה.

יעקב אשר: רגע, הודעה.

עיסאווי פריג': למה אתה בורח מזה?

ניסן סלומינסקי: אני לא בורח משום דבר.

עיסאווי פריג': הצבענו על זה, זה עבר.

עיסאווי פריג': אני רוצה לשמוע את דעתו של היועץ המשפטי.

ניסן סלומינסקי: נשמע את זה בהזדמנות אחרת.

עיסאווי פריג': למה?

עיסאווי פריג': למה?

עיסאווי פריג': למה - - -

אורי מקלב: אני רוצה לשאול את היועץ המשפטי אם מותר לו לנמק את ההסתייגות בערבית.

עיסאווי פריג': מותר לי ועוד איך.

ניסן סלומינסקי: אין שום בעיה, את ההסתייגות שינמק.

עיסאווי פריג': כן, אבל אני רוצה לשמוע את היועץ המשפטי.

יצחק כהן: תנמק, תנמק.

משה גפני: הודעה.

עיסאווי פריג': יש הודעה, ניסן.

עיסאווי פריג': למה אתה משתיק את היועץ המשפטי?

ניסן סלומינסקי: שאלתי אם אתה רוצה רביזיה.

עיסאווי פריג': יש לי הודעה.

ניסן סלומינסקי: תודיע, רק קצר.

עיסאווי פריג': (מדבר בערבית).

ניסן סלומינסקי: די, זה ארוך מדי.

עיסאווי פריג': (מדבר בערבית).

ניסן סלומינסקי: תקראי את ההסתייגות.

יצחק כהן: רגע, מה הוא אמר?

עיסאווי פריג': שיפרסם בערבית.

יצחק כהן: לא, שלומית, מה הוא אמר?

ניסן סלומינסקי: הלאה.

ניסן סלומינסקי: שלומית.

יעקב אשר: אני מבקש שזה יירשם בפרוטוקול בדיוק כמו שהוא אמר את זה.

יעקב אשר: לא משנה מה הוא אמר.

עיסאווי פריג': כן, איך אתה, היועץ המשפטי, נותן לדבר כזה - - -

ניסן סלומינסקי: תדברי לתוך המיקרופון.

יעקב אשר: איך אומרים רביזיה בערבית?

יצחק כהן: בלאדי, בלאדי, בלאדי.

<שלומית ארליך: בסעיף קטן (ב) אחרי '40 ימים' יבוא '45 ימים ו - - -

ניסן סלומינסקי: מי רוצה להסביר את ההסתייגות?

יצחק כהן: עיסאווי.

עיסאווי פריג': אני.

עיסאווי פריג': (מדבר בערבית).

ניסן סלומינסקי: אתה תסביר את ה - - -

יעקב אשר: מילים כדרבנות, אני אומר לך.

עיסאווי פריג': (מדבר בערבית).

יעקב ליצמן: מישהו יצטרך להסביר את זה.

יעקב ליצמן: אני לא מבין מילה אחת ממה שהוא אומר.

אלכס מילר: זה - - -

יצחק כהן: אתה לא קובע, אלכס.

יצחק כהן: אתה יכול רק לצאת החוצה.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נגד ההסתייגות?

יעקב ליצמן: אי אפשר להצביע.

עיסאווי פריג': עכשיו בעברית, הודעה.

יעקב ליצמן: אי אפשר להצביע עד שלא מבינים מה שהוא אמר.

יעקב ליצמן: אולי הוא דיבר על מזג האוויר?

יצחק כהן: אולי צריך להצביע נגד?

יצחק כהן: אולי בעד?

יעקב ליצמן: אני רוצה להבין.

יצחק כהן: מה אמרת?

עיסאווי פריג': זה לא מתפקידי לתת תרגום, זה מתפקידה של מדינת ישראל וועדת הכספים - - -

יצחק כהן: נכון, אלכס יתרגם.

עיסאווי פריג': שתביא מתורגמן שיישב שם וייתן את התרגום.

עיסאווי פריג': זה לא מתפקידי.

יעקב ליצמן: לא יכול להיות שנצביע למשהו שלא מבינים.

יעקב אשר: הודעה.

יעקב ליצמן: מה הודעה?

יעקב ליצמן: לא הבנתי כלום.

<שלומית ארליך: איך אפשר ככה?

ניסן סלומינסקי: אפשר.

יעקב ליצמן: אפשר בהחלט.

יעקב ליצמן: לא, לא, לא.

יעקב ליצמן: לא שומעים כלום.

יעקב ליצמן: לא יהיו מחטפים כאן.

יעקב ליצמן: לא, לא, אדוני היושב ראש.

יעקב ליצמן: אתה חייב להסביר לנו מה זה.

יעקב ליצמן: לא יהיה שום דבר, לא ניתן לך, בשום אופן לא.

יעקב ליצמן: לא ניתן לך.

יעקב ליצמן: אני רוצה להבין מה שהוא אמר.

יעקב ליצמן: לא ניתן לך.

עיסאווי פריג': אתה לא יכול.

יעקב ליצמן: לא ניתן לך עד שתסביר.

יעקב ליצמן: לא משנה, אתה תיתן להסביר לנו.

יעקב ליצמן: אי אפשר להבין.

יעקב ליצמן: אני לא יכול להצביע.

עיסאווי פריג': לא, אתה משתיק אותה.

יצחק כהן: אל"ף, אני רוצה תרגום מערבית לעברית.

אלכס מילר: תעלה את ההצעה - - -

יעקב ליצמן: מותר לו לדבר מה שהוא - - -

אלכס מילר: ניסן, תעלה את ההצעה - - -

יצחק כהן: אי אפשר.

יעקב ליצמן: אולי הוא אמר בדיוק הפוך?

יעקב ליצמן: אני לא יכול להצביע.

יעקב אשר: בשביל מה הוא יושב פה?

יעקב אשר: אנחנו רוצים להצביע.

יעקב ליצמן: אני לא יודע מה להצביע, אני לא יודע אם הוא דיבר על אסד, או על מזג האוויר.

יעקב ליצמן: חייב לבוא - - -

חמד עמאר: בואו נשמע את ההצעה של היועץ המשפטי.

יעקב ליצמן: לא מוכן.

יעקב ליצמן: הוא הולך לסדר היום.

יעקב ליצמן: לא ניתן לך.

יעקב ליצמן: בשום אופן לא.

יעקב ליצמן: לא ניתן לך, בשום אופן לא.

יעקב ליצמן: עד שלא נבין בדיוק על מה מדברים לא ניתן לך.

ניסן סלומינסקי: מי נגד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

יעקב ליצמן: לא מעניין אותי, לא ניתן לך.

יעקב ליצמן: בשום אופן לא, עד שלא נבין בדיוק מה מצביעים.

יעקב ליצמן: בשום אופן לא ניתן לך.

יעקב אשר: לא תהיה הצבעה.

יעקב ליצמן: לא יהיה שום דבר, אדוני עושה מחטפים.

יעקב ליצמן: לא הצבעת אפילו על הסעיף הנכון.

יעקב ליצמן: זייפת את הסעיף הנכון.

יעקב ליצמן: אני אומר לך.

יעקב ליצמן: אתה פשוט טעית.

עיסאווי פריג': עכשיו זה באמת רפובליקת בננות.

יעקב ליצמן: 20 מיליון שקל עושים גם זיופים.

ניסן סלומינסקי: בסיפה - - -

יעקב ליצמן: לא ניתן לך עד שתסביר בדיוק על מה מצביעים.

יעקב ליצמן: לא יהיה, אדוני היושב ראש.

יעקב ליצמן: לא יהיה.

עיסאווי פריג': אתה עושה צחוק מהוועדה, אדוני היושב ראש.

יעקב ליצמן: לא יהיה, תעשה מה שאתה רוצה.

ניסן סלומינסקי: הוא רוצה להסביר.

יעקב ליצמן: אני לא יודע, הוא מסביר בערבית, מה אני יודע?

יעקב ליצמן: אני לא מבין כלום.

יעקב ליצמן: אני רוצה לדעת מה צריך להסביר כאן.

יעקב ליצמן: הוא הולך להסביר.

עיסאווי פריג': אני אגיד, ברשותך.

עיסאווי פריג': אדוני היושב ראש, אני מוחה נמרצות על דבריו של חבר הכנסת אלכס מילר, שנותן רוח גבית לחברי ישראל ביתנו שהגישו את הצעת החוק על ביטול הערבית.

עיסאווי פריג': חבר הכנסת אוחיון, ואתה - - -

אלכס מילר: אני גם מבקש להעלות אותך לסדר, בוועדת הכספים לא יהיו נימוקים בשפה זרה.

עיסאווי פריג': לא, תגיש הצעת חוק.

יעקב ליצמן: מילר, אנחנו ניתן לך גם ברוסית.

יעקב ליצמן: תסביר ברוסית.

יעקב ליצמן: יש לך הסתייגות?

יעקב ליצמן: תסביר.

יצחק כהן: זו גזענות, אלכס.

יעקב ליצמן: אני רוצה להבין על מה הייתה ההצבעה.

עיסאווי פריג': ניסן, אנחנו איתך עד אור הבוקר.

עיסאווי פריג': אני מבקש ממך לחזור להסתייגות המקורית שבה הפסקנו ולשמוע את חוות דעתו של היועץ המשפטי לגבי זה.

ניסן סלומינסקי: נגמר הזמן.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

יעקב ליצמן: לא ניתן לך.

יעקב ליצמן: לא, לא, לא, לא.

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

עיסאווי פריג': לא, לא, לא.

יעקב ליצמן: אדוני, אני לא יודע מה להצביע.

יעקב ליצמן: בשום אופן לא.

יעקב ליצמן: לא יודע מה להצביע, הוא דיבר ערבית.

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: אני כבר נמצא - - -

יעקב ליצמן: מה מעניין אותי איפה אתה נמצא, אתה מזייף בכסף, אתה - - -

אורי מקלב: אתה משתיק אותנו, זה בסדר, אדוני היושב ראש, אבל המעשה הזה - - -

יעקב ליצמן: 20 מיליון שקל זה עלה.

אורי מקלב: אל תאבד את העשתונות.

אורי מקלב: אל תיקח ממנה את הדף הזה.

ניסן סלומינסקי: 132 - - -

יצחק כהן: תן לה להקריא.

יעקב ליצמן: אתה תסבול מזה כל השנה בדיוני הוועדה, כי אנחנו נעשה את זה כל השנה איתך.

אורי מקלב: אנחנו נביא את זה גם לבג"צ.

יעקב ליצמן: אם זה הניהול שלך, מהיום, אני אומר לך, כל הצבעה כאן - - -

ניסן סלומינסקי: ליצמן, אל תתחייב לכלום.

יעקב ליצמן: אני לא מפחד ממך ולא מראש הממשלה.

יעקב ליצמן: עשה מה שאתה רוצה, אני מבטיח לך שמהיום כל ישיבה כאן יהיה פיליבסטר.

יעקב ליצמן: אתה תיתן להסביר בעברית מה ש - - -

ניסן סלומינסקי: כשאתה מתרגז אתה מאבד - - -

יעקב ליצמן: אני לא מתרגז, אני רוצה שאתה תיתן לו להסביר.

ניסן סלומינסקי: אתה לא מכבד את מי ש - - -

יעקב ליצמן: אני לא מכבד שום דבר.

יעקב ליצמן: מה שאתם עשיתם זה רשע.

יעקב ליצמן: זה רשעות מה שעשית עם ליפמן.

יצחק כהן: זה גזענות, מה שאתה עושה.

ניסן סלומינסקי: 132 - - -

אורי מקלב: הצעה לסדר.

אורי מקלב: אנחנו רוצים להקשיב.

אורי מקלב: אל תעשה את זה, אתה מאבד עשתונות, זה לא תקין - - -

ניסן סלומינסקי: אני מאבד?

יעקב אשר: כן, אתה לא רואה את עצמך.

אורי מקלב: תן לה להקריא את זה.

אורי מקלב: תחזיר לה את הנייר - - -

ניסן סלומינסקי: אל תכתיב לי תנאים.

ניסן סלומינסקי: אם אתם תהיו בשקט, תיתנו לה לקרוא - - -

עיסאווי פריג': אדוני היושב ראש, אם אתה לא תיתן לנו את ההסבר מהיועץ המשפטי, אני אומר לך, את כל ההסתייגויות אני אנמק בערבית.

ניסן סלומינסקי: תנמק.

ניסן סלומינסקי: אתה מפחיד אותי?

עיסאווי פריג': ואני היחידי שאדבר ואנמק אותן בערבית.

יעקב אשר: אתה חייב על פי חוק להביא מתורגמן.

יעקב אשר: אתה מחויב על פי התקנון.

ניסן סלומינסקי: מה מפריע לי - - -

עיסאווי פריג': אני אגיד את כולן בערבית, אני אומר לך.

ניסן סלומינסקי: לא, אני לא מחויב.

ניסן סלומינסקי: מה פתאום?

ניסן סלומינסקי: עשה לי טובה.

אורי מקלב: יש מיליון ערבים שנפגעים מהחוק הזה.

אורי מקלב: זכותו להסביר - - -

יעקב ליצמן: תגיד לי, ניסן, את הכסף אתה סופר בערבית?

יעקב אשר: תבדוק בבקשה בתקנון, אדוני, אם לא צריך להביא מתורגמן אם אחד מחברי הכנסת החליט לדבר בערבית.

יעקב אשר: האם צריך לתרגם את זה או לא?

ניסן סלומינסקי: אני אעשה עוד פעם ניסיון לתת לה להמשיך.

ניסן סלומינסקי: בבקשה, 132.

עיסאווי פריג': לא, תחזור ל-130.

יעקב ליצמן: אני רוצה חוות דעת משפטית האם מותר להגיד - - - בשביל יש לך יועץ משפטי?

ניסן סלומינסקי: אתה רואה?

אורי מקלב: היא תקריא ואחרי זה היא תסביר האם אפשר לנמק גם בערבית.

<שלומית ארליך: מהמילים 'רשאי הוא לפרסם' יבוא 'לאחר ש - - -

יעקב ליצמן: החליפה הציונית הכריזה מלחמה על מיליון ערביי ישראל והוא רוצה להביע בערבית את הדברים שלו.

ניסן סלומינסקי: מי רוצה לנמק?

עיסאווי פריג': אני אנמק.

יעקב ליצמן: תנמק בערבית.

ניסן סלומינסקי: באידיש?

יעקב ליצמן: אני אעשה את זה באידיש.

ניסן סלומינסקי: למה?

ניסן סלומינסקי: תדבר קצת באידיש.

יעקב ליצמן: אני אגיד לך מה שלובה אליאב אמר כאן במליאת הכנסת על מישהו.

ניסן סלומינסקי: טוב, הזמן רץ.

יעקב ליצמן: לא, בערבית.

עיסאווי פריג': בערבית לעשות את זה?

ניסן סלומינסקי: אתה רק תבזה את עצמך, אבל תעשה את זה.

עיסאווי פריג': אני אחליט אם אני מבזה או לא, כבוד היושב ראש.

עיסאווי פריג': השפה שלי מאוד יקרה לי והיא חלק ממרקם החיים המשותפים במדינה ואתה לא תיקח לי אותה ולא עשרים הצעות חוק ייקחו לי אותה.

עיסאווי פריג': היא חלק מהחיים המשותפים שיש לנו במדינה.

ניסן סלומינסקי: מה אתה רוצה ממני עם הצעת החוק?

עיסאווי פריג': אז כשאני מדבר בערבית אני לא מבזה את עצמי.

יעקב ליצמן: הכרזתם מלחמה על מיליון ערביי ישראל, הוא רוצה לבטא את כאבם.

עיסאווי פריג': ואני חושב שאתה מבזה את עצמך.

יעקב ליצמן: מילא על היהודים אתם נלחמים, אבל על ערבים?

עיסאווי פריג': על הסתייגות ב-132 שבאה לתת לך כבוד, ליושב ראש ועדת הכספים, אחרי אישור ועדת הכספים של הכנסת ואתה בלי שום חשיבה, בעצימת עיניים אתה נגד עצמך.

עיסאווי פריג': באה ההסתייגות לתת לך כוח, לתת לך כבוד, לתת לך מעמד, לתת לך שאתה תיקח חלק ביישום החוק ואתה נגד הדבר הזה?

עיסאווי פריג': איך זה מתקבל על הדעת?

עיסאווי פריג': באים ואומרים לך שזה יהיה לאחר אישור ועדת הכספים.

ניסן סלומינסקי: עבר הזמן.

ניסן סלומינסקי: הדברים שאתה אומר - - -

יעקב ליצמן: אפשר לקבל הודעה מהיועצת המשפטית?

יעקב ליצמן: מה החוק?

ניסן סלומינסקי: מי בעד?

יעקב ליצמן: למה אתה מתעלם?

ניסן סלומינסקי: כשיהיה לה היא תיתן לך.

ניסן סלומינסקי: מי בעד?

יעקב ליצמן: אז חכה עד שהיא תביא חוות דעת.

יעקב ליצמן: אי אפשר להצביע ככה.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

יעקב ליצמן: אי אפשר להצביע, אני מוחה על ההצבעה.

יעקב ליצמן: אי אפשר להצביע עד שלא מקבל - - -

ניסן סלומינסקי: מי נגד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

יעקב אשר: אנחנו לא משתתפים בהצבעה.

עיסאווי פריג': אבל למה היועץ המשפטי לא אומר את דברו?

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

ניסן סלומינסקי: בעד – מיעוט

ניסן סלומינסקי: נמנעים – אין

ניסן סלומינסקי: בואי נמשיך הלאה.

ניסן סלומינסקי: 133.

אורי מקלב: בערוץ הכנסת הביאו את ההקלטה שאתה אומר שראש הממשלה צלצל אליך לבקש שתקדם את החוק.

אלכס מילר: גם את - - - אם היית אומר בעברית אז הם היו - - -

יעקב ליצמן: איך ראש הממשלה יכול - - -

אלכס מילר: עכשיו אף אחד לא הבין - - -

יעקב ליצמן: איך ראש הממשלה יכול לשקר ולהגיד שהוא לא ביקש ממך?

יעקב ליצמן: ראיתי היום אותך אומר בערוץ הכנסת, בהקלטה שהביאו היום שאתה אומר 'ראש הממשלה צלצל אליי וביקש לקדם את החוק'.

יעקב ליצמן: ככה אמר, ראש הממשלה משקר.

משה גפני: הודעה.

משה גפני: אני מבקש, אדוני היושב ראש, להגיד לך, אתה נושא באחריות - - -

יעקב ליצמן: אתה מדבר בעדינות מדי.

משה גפני: אתה נושא באחריות על מה שקורה כאן.

יצחק כהן: גם ראש הממשלה נושא באחריות.

בועז טופורובסקי: אתם עושים, אתם מתנהגים כמו ליצנים.

אורי מקלב: הם הביאו את ההקלטה הזאת כמה פעמים.

עיסאווי פריג': הצעת החוק כולה הצעה ליצנית, קרקס אחד גדול, ואתה אומר שאנחנו ליצנים?

עיסאווי פריג': הצעת חוק כזו היא לא ליצנית?

משה גפני: אדוני היושב ראש, כמו כל יושב ראש ועדה אתה נושא באחריות על מה שקורה פה.

משה גפני: אמר לך חבר הכנסת מקלב וגם אני אומר את זה, אל תאבד את העשתונות מכיוון שאתה עושה פה דברים שאתה לא יכול לעשות אותם מבחינת התקנון.

משה גפני: חברי הוועדה אינם נושאים באחריות, התפקיד שלהם להביע את עמדתם איך שהם רוצים.

משה גפני: לא יכול להיות שאתה תיקח מהיועצת המשפטית, שאתה תיקח את החומר של ההסתייגויות, שאתה לא נותן לה, ואני שמעתי איך שהם אמרו לך שאתה לא יכול - - -

ניסן סלומינסקי: אני מבקש, אתה רוצה להגיש רביזיה או לא?

ניסן סלומינסקי: את זה תוכל לעשות בהסתייגות, לא עכשיו.

משה גפני: אני מסיים.

ניסן סלומינסקי: לא עכשיו.

ניסן סלומינסקי: על כן?

משה גפני: אתה רוצה לעצור אותי?

ניסן סלומינסקי: ולכן?

יעקב ליצמן: למה אין תרגום מערבית לעברית?

משה גפני: אנחנו רוצים לחזור על מה שעיסאווי פריג' דיבר בערבית, רובנו לא הבנו מה הנימוק.

יעקב ליצמן: כולנו, מה רובנו?

משה גפני: אולי יש מישהו שכן.

משה גפני: אתה צריך לאפשר - - -

ניסן סלומינסקי: טוב, אנחנו נמשיך הלאה.

ניסן סלומינסקי: אלא אם כן?

ניסן סלומינסקי: תגיד.

ניסן סלומינסקי: עכשיו אין הודעה, אתה רוצה רביזיה או לא רוצה רביזיה?

יעקב ליצמן: להבדיל מהשפה הרוסית והשפה האידיש השפה הערבית היא שפה רשמית של המדינה.

משה גפני: לכן אני מבקש רביזיה.

משה גפני: על דעת כל הקבוצה אני מבקש רביזיה רק על הסעיף הזה.

משה גפני: אני לא מבקש רביזיה על הסעיף שעיסאווי - - -

עיסאווי פריג': ערבית זה שפה רשמית.

משה גפני: מכיוון שעל דעת הלשכה המשפטית זאת לא הייתה הצבעה.

יעקב ליצמן: אידיש ורוסית אתה לא חייב לתרגם, אבל מערבית צריך לתרגם.

משה גפני: לא היה נימוק של ההסתייגות ואתה נושא באחריות.

משה גפני: באמת אני אומר את זה.

ניסן סלומינסקי: מאה אחוז.

ניסן סלומינסקי: בסדר.

ניסן סלומינסקי: הלאה.

משה גפני: דרך אגב, על פי החוק הערבית היא שפה רשמית ובמליאת הכנסת - - -

יעקב ליצמן: וזה נוגע ליותר ממיליון ערבים.

משה גפני: שמנמקים בערבית.

משה גפני: אגב, אתם הייתם בעד החוק הזה.

ניסן סלומינסקי: טוב, בבקשה, תמשיכי.

<שלומית ארליך: סעיף (1)(ג), במקום '14 יום' יבוא '21 יום'.

עיסאווי פריג': ניסן, אל תקל ראש במה שאמר.

ניסן סלומינסקי: אני לא מקל ראש.

עיסאווי פריג': אם אני יועץ ההשקעות שלך הייתי אומר לך לקחת פסק זמן להתייעצות על נושא כל כך חשוב.

עיסאווי פריג': ואני יועץ השקעות טוב.

<שלומית ארליך: אבל זה עדיין אותו סעיף.

<שלומית ארליך: סעיף 12.

יעקב ליצמן: זה נושא חדש.

<שלומית ארליך: אבל אין נושא חדש, אין פה תוספת.

יעקב ליצמן: יש.

<שלומית ארליך: אתה מדבר על סעיף קטן (ב)?

יעקב ליצמן: כן.

יעקב ליצמן: נושא חדש.

<שלומית ארליך: אז חבר הכנסת ליצמן מבקש בעצם שסעיף קטן (ב), כיוון שיש שינוי, במקום 45 ימים, הממשלה ביקשה לעשות את זה 40 ימים.

ניסן סלומינסקי: אז רק על (ב) יהיה - - - מישהו רוצה לנמק את ההסתייגות שהיא הקריאה?

משה גפני: רגע, אתה טענת נושא חדש?

<שלומית ארליך: נושא חדש.

ניסן סלומינסקי: מישהו רוצה לנמק?

ניסן סלומינסקי: בבקשה.

ניסן סלומינסקי: 133.

משה גפני: אני מבקש לנמק.

ישראל אייכלר: אני רוצה לברר אם נתניהו שיקר לכם אתמול כאשר שמעתי היום כמה פעמים בערוץ הכנסת - - -

יעקב ליצמן: לא, הוא אמר לא מן האמת.

ישראל אייכלר: אבל ניסן אומר שראש הממשלה צלצל אליו, ראיתי את זה כמה פעמים היום.

ישראל אייכלר: ניסן לא משקר, זה ברור לי.

ישראל אייכלר: אז איך יכול להיות שראש הממשלה משקר לכם?

ניסן סלומינסקי: בבקשה, הזמן רץ.

ישראל אייכלר: ניסן סלומינסקי אמר בערוץ הכנסת שראש הממשלה צלצל אליו וביקש ממנו לקדם את החוק.

ישראל אייכלר: הוא הסביר שכל הקואליציה עומדת על זה, כי לפיד יפיל את הקואליציה והוא לא יכול לקחת על עצמו את הפלת הקואליציה.

משה גפני: בסדר, אני חוזר ואומר, אליך פניתי קודם - --

ישראל אייכלר: הם הביאו את זה כמה וכמה פעמים, ועכשיו ראש הממשלה בא ואמר שהוא לא אמר לו כלום.

משה גפני: המציאות הזאת שבה מה שמתחולל כאן הוא לא רלוונטי מבחינה משפטית, זה רלוונטי מבחינה ציבורית, אבל יש פה דברים שהם נוגעים מבחינה משפטית.

משה גפני: אתה לא יכול להתעלם, אנחנו נמצאים בבית המחוקקים, נמצאים בוועדה מהחשובות שבכנסת, כאשר ברור לחלוטין שמה שנעשה כאן הוא לא חוקי.

משה גפני: אני מבקש מהיועצים המשפטיים, גם היועץ המשפטי וגם היועצת המשפטית, לומר לחברי הוועדה ולומר ליושב ראש.

משה גפני: אם זה לא חוקי, אני לא יודע למה אתה מתעקש, הרי הזמן שלוקחים על הדיון הזה מסביב הוא הרבה יותר זמן מאשר הדיון עצמו.

משה גפני: הרי אם הם היו אומרים - - -

ניסן סלומינסקי: טוב, משה, הבנו.

ניסן סלומינסקי: שמעתי את ההצעה שלך.

משה גפני: לא, אחרי זה בועז יגיד לי שאנחנו ליצנים.

משה גפני: הרי יש דברים שאנחנו אומרים שהם דברים רציניים.

ניסן סלומינסקי: טוב, מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

עיסאווי פריג': לבקש פרסום בערבית זו ליצנות?

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נגד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

יעקב אשר: אין נמנעים?

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

ניסן סלומינסקי: בעד – מיעוט

ניסן סלומינסקי: נמנעים – אין

משה גפני: יש לי הודעה.

משה גפני: אני חוזר על בקשתי, שהיועצים המשפטיים - - - אני הולך להתקשר גם ליועץ המשפטי של הכנסת, אלא אם כן אתם תגידו פה, האם מה שהיה קודם בנימוק של עיסאווי פריג', שהוא נימק בערבית ואף אחד לא הבין על מה מדובר ושהיושב ראש קרא את ההסתייגות, אנחנו לא ידענו על מה מצביעים, האם זה חוקי?

משה גפני: האם צריך לחזור על ההצבעה הזאת, כן או לא.

משה גפני: אין דבר כזה שבוועדה מוועדות הכנסת - - -

ניסן סלומינסקי: ולכן?

משה גפני: ולכן אני אומר את ה'לכן'.

ניסן סלומינסקי: אתה מבקש רביזיה?

משה גפני: ולכן אין דבר כזה שבוועדה מוועדות הכנסת, זה לא יילך על פי חוות דעת של הייעוץ המשפטי.

ניסן סלומינסקי: אתה מאלץ אותי לשים גם את הרביזיה על הזמן הזה.

משה גפני: ולכן אני מבקש רק על הסעיף הזה רביזיה.

משה גפני: אני לא מבקש על הסעיף שאמר עיסאווי פריג', ואני לא יודע למה אתה לא נותן ליועצים המשפטיים להביע את דעתם.

משה גפני: כולנו שואלים ואתה לא נותן להם.

יעקב אשר: זה בשם כל הקבוצה ואני מבקש אישור של היועצת המשפטית שזה נרשם.

<שלומית ארליך: נרשם.

<שלומית ארליך: בשם כל הקבוצה.

יעקב אשר: להזכיר את המפלגות עוד פעם?

יעקב אשר: יהדות התורה - - -

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: נו, הלאה.

יעקב ליצמן: מתי תהיה לכם תשובה?

<שלומית ארליך: עוד מעט.

משה גפני: רק שנייה, אני רוצה לדעת את ה - - -

ניסן סלומינסקי: מי רוצה להסביר?

יעקב אשר: היא לא הקריאה, רגע.

ניסן סלומינסקי: היא הקריאה.

עיסאווי פריג': אני כחבר כנסת חדש בוועדה השנה, קדנציה ראשונה - - -

משה גפני: אני הולך להתקשר ליועץ המשפטי של הכנסת.

עיסאווי פריג': יש דברים שאני לא - - - אני שואל מתי - - -

ישראל אייכלר: היועץ המשפטי לממשלה ישאל אחר כך מה היו העסקאות שעשית כדי להעביר את החוק הזה בפגרה כשאף חוק לא יכול לעבור.

יצחק כהן: וכשאתה מתנגד לחוק.

משה גפני: גם החוק הזה לא יעבור.

ישראל אייכלר: אפילו אם הוא יעבור הוא לא יבצע את זה.

עיסאווי פריג': אני שואל מתי - - -

ישראל אייכלר: אבל משהו קיבלת על זה והיועץ המשפטי יחקור את זה ואתה יודע שהתשלום במערכת המשפט זה עניין של שנתיים-שלוש, אז תיזהר במה שאתה עושה.

עיסאווי פריג': כבוד היושב ראש, רק שאלה פשוטה, מתי ובאיזה מצב כחבר ועדה אני יכול לפנות לשמוע את פיו ואת דעתו של היועץ המשפטי.

עיסאווי פריג': באיזה מצב?

עיסאווי פריג': מתי?

עיסאווי פריג': מתי אפשר שהוא ינחה ויגיד לנו, איך אפשר לפנות אליו?

יצחק כהן: מה אתה עושה, בועז?

יצחק כהן: זה לא המזגן.

עיסאווי פריג': אני רוצה תשובה ממך, שאני אבין מתי.

ניסן סלומינסקי: אנחנו עכשיו במסגרת הצבעות מעלים ומצביעים, אם מתעורר נושא שהיועץ המשפטי חושב שהוא צריך להתערב אז הוא יתערב.

ניסן סלומינסקי: זה הכול.

עיסאווי פריג': אז הייעוץ המשפטי רצה להתערב בסוגיית השפה ואתה לא אפשרת לו את זה.

ניסן סלומינסקי: לא, תסלח לי, היא לא הצליחה לקרוא, כי אתם צעקתם.

ניסן סלומינסקי: לקחתי את זה, אמרתי שאני אולי בקול יותר חזק אוכל להעביר את זה.

ניסן סלומינסקי: זה הכול.

עיסאווי פריג': ברשותך אני ארצה לשמוע את דעתו בסוגיה הזו.

ישראל אייכלר: אבל אם ראש הממשלה לא מעוניין?

עיסאווי פריג': למה אתה לא נותן לו להגיד את דעתו בסוגיה הזו?

ניסן סלומינסקי: אבל הם אמרו שהם בודקים.

ניסן סלומינסקי: נקודה.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

יצחק כהן: מי בעד השפה הערבית?

יצחק כהן: אגב, שתדעו שהרמב"ם כתב בערבית.

ניסן סלומינסקי: מי נגד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

ניסן סלומינסקי: בעד – מיעוט

ניסן סלומינסקי: נמנעים – אין

ישראל אייכלר: השאלה אם ראש הממשלה הוא לא בעד החוק, כל הכלכלנים נגד החוק, ישראל ביתנו נגד החוק, אתה בעצמך אמרת שאתה נגד החוק, מה בוער לך ומה מניע אותך לעשות עוול גדול כזה לעם ישראל בערב ראש השנה?

ניסן סלומינסקי: הלאה, בבקשה.

<שלומית ארליך: סעיף קטן (ה) בסופו יבוא - - -

יעקב ליצמן: רגע, יש רביזיה.

ישראל אייכלר: איזה רוח רעה תפסה בך?

ישראל אייכלר: זה אני לא מבין.

יעקב ליצמן: יש פרשת השבוע - - -

ניסן סלומינסקי: טוב, מי רוצה להסביר - - -

משה גפני: הודעה.

ניסן סלומינסקי: לא, קראו את ההסתייגות הבאה.

משה גפני: לא, הודעה.

ניסן סלומינסקי: תגיד ביחד את שניהם.

משה גפני: אדוני היושב ראש, אתה לא תעצור אותי.

ניסן סלומינסקי: אני לא צריך לעצור אותך, צריך להצביע.

עיסאווי פריג': החוק מאפשר לו הודעה, שיגיד.

ניסן סלומינסקי: לא, החוק לא מאפשר הודעה.

משה גפני: בהודעה הזאת אני רוצה לאחל מזל טוב לאלדד שנולדה לו בת.

משה גפני: אלדד, העוזר של ניסן סלומינסקי.

יעקב ליצמן: תגיד את זה בערבית.

בועז טופורובסקי: תזמין אותי להגיד מילים.

ניסן סלומינסקי: טוב, רבותיי.

משה גפני: לא, אני אגיד לך למה זה קשור.

ניסן סלומינסקי: תעשה את זה תוך כדי - - - כי אני מפעיל את הזמן.

משה גפני: אני אגיד לך למה זה קשור לרביזיה.

ניסן סלומינסקי: לא, זה קשור להסתייגות גם.

ניסן סלומינסקי: זה רץ כבר.

משה גפני: לא הסתייגות, יש הודעה על הסעיף הזה.

ניסן סלומינסקי: אין הודעה, הזמן רץ.

משה גפני: לא, זה לא הסתייגות.

משה גפני: אני מציע לתת לאלדד להגיד כמה מילים כדי לאחל לו מזל טוב, וכל עוד שאתה לא נותן לו לדבר אני מגיש רביזיה.

ניסן סלומינסקי: עכשיו בוא תסביר את ההסתייגות.

משה גפני: לא אני מסביר את ההסתייגות.

ניסן סלומינסקי: מי רוצה להסביר את ההסתייגות?

ישראל אייכלר: אני רוצה להסביר את ההסתייגות.

ישראל אייכלר: אני רוצה שמדינה - - -

יצחק כהן: אייכלר, תתחיל מקום המדינה.

יצחק כהן: כשגזזו פאות.

ישראל אייכלר: מקום המדינה.

ישראל אייכלר: כשבן גוריון הקים את המדינה, זה לא היה נראה שאור הדמוקרטיה האיר עליו.

ישראל אייכלר: הוא הבין שכשהוא מקים מדינה הוא חייב להתחשב בכל אזרחיה, גם הערבים, גם הדתיים, גם החרדים.

ישראל אייכלר: לא לחינם הוא נתן למימון מהמזרחי את כל מה שהוא נתן, את כל הסטטוס.

ישראל אייכלר: הוא הבין שאי אפשר לעשות דברים בכוחניות, באלימות.

ישראל אייכלר: מי שרוצה ללכת באלימות יכול להקים חליפה איסלמית ולערוף ראשים.

ניסן סלומינסקי: בן גוריון הבין את זה?

ישראל אייכלר: בן גוריון הבין את זה, שהוא היה דיקטטור גדול במהותו, אבל הוא הבין שהוא לא יכול לכפות על עם שלם את התזות שלו.

ישראל אייכלר: הוא חייב להקים פרלמנט, להכיר במנחם בגין, ואף שכינה אותו אפילו היטלר, שהחרים אותו.

ישראל אייכלר: הוא קרא לו היטלר והוא לא נבהל, אבל הוא נתן לו את הזכויות ואת החסינות ואת הכול, כי הוא הבין שאי אפשר ל - - - פה קם שר, יאיר לפיד, שבועט בכל הכללים הדמוקרטיים, הולך לפגוע במיליון ערביי ישראל, במיליון יהודים חרדים - - -

יצחק כהן: תגיד את זה בערבית.

ישראל אייכלר: והם עוד חושבים שזה יגרום לאנשים להתגייס לצבא, כך שמעתי היום את אלכס מילר, שאומר שמטרת החוק היא שאנשים יתגייסו לצבא.

ישראל אייכלר: כשאתה מדיר מיליון אנשים או מאות אלפי זוגות אנשים מזכויות אזרח בסיסיות אל תצפה שהם יבואו לשרת אותך ביחד לעולם.

ישראל אייכלר: זה חוסר היגיון.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

יצחק כהן: מי בעד אנרכיה?

משה גפני: אבל הוא לא סיים.

ניסן סלומינסקי: מי נגד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

ניסן סלומינסקי: בעד – מיעוט

ניסן סלומינסקי: נמנעים – אין

עיסאווי פריג': יש לי הודעה.

ניסן סלומינסקי: תעשה אותה קצרה.

עיסאווי פריג': במדינה מתוקנת, אני קורא את ההסתייגות שאנחנו מדברים לגביה - - -

ניסן סלומינסקי: לא, אתה לא מסביר את ההסתייגות.

עיסאווי פריג': לא, שבית המשפט במרכז העניינים.

ניסן סלומינסקי: לא, הסבירו כבר, אתה צריך רק להודיע אם אתה רוצה רביזיה או לא.

ניסן סלומינסקי: אייכלר הסביר בטוב טעם כבר.

ישראל אייכלר: עד שהוא לא מביא מתרגם תתרגם אתה מערבית.

עיסאווי פריג': ממילא תהיה התייעצות עכשיו.

ניסן סלומינסקי: לא.

ניסן סלומינסקי: אתה רוצה רביזיה או לא?

עיסאווי פריג': אני רוצה רביזיה.

משה גפני: לא, רגע, עוד לא, הוא מתלבט.

עיסאווי פריג': אני משתדל להיות יועץ טוב לך, לא יועץ רע.

עיסאווי פריג': אם ועדת הכספים - - - לאור זאת אני מגיש רביזיה.

ניסן סלומינסקי: אתה לא רוצה?

משה גפני: כן מגיש, אתה לא מקשיב לו.

משה גפני: אני עכשיו הבנתי למה הוא אומר בערבית, בגלל שכשהוא מדבר בעברית אתה לא מקשיב.

ניסן סלומינסקי: טוב, יאללה.

<שלומית ארליך: אנחנו עוברים לסעיף 13.

עיסאווי פריג': לא, התייעצות, חבר'ה, סעיף 13.

יצחק כהן: התייעצות סיעתית.

ניסן סלומינסקי: אתם רוצים התייעצות?

ניסן סלומינסקי: השעה ארבע ו-49, עד ארבע ו-55.

משה גפני: חמש.

ניסן סלומינסקי: לא, בארבע ו-55 דקות.

ניסן סלומינסקי: בחמש הדקות האלה נעשה עוד שתי הסתייגויות.

<שלומית ארליך: בסעיף - - -

יעקב ליצמן: רגע, צריך לחדש את הישיבה.

ניסן סלומינסקי: אמרתי, אני מחדש את הישיבה.

ישראל אייכלר: אבל למה אתה מחדש את הישיבה?

ישראל אייכלר: את זה אף אחד לא יכול להבין.

ישראל אייכלר: מה בוער לך?

ישראל אייכלר: מה מניע אותך?

ישראל אייכלר: אני לא חושד בכל מה שאומרים בתקשורת, על המיליונים והדברים האלה, אבל צריך להיות איזה שהוא מניע הגיוני.

ישראל אייכלר: כל הכלכלנים, כל השרים, כולם מתנגדים, ואפילו לפיד יודע שהוא לא יכול לשלם את זה והוא יצטרך לדחות את זה.

ישראל אייכלר: הוא צריך את זה לבוחרים שלו, אתם צריכים לבנות את המפלגה של לפיד ולכן מעסיקים את כל ועדת הכספים ואת כל חברי הכנסת באמצע פגרה?

ישראל אייכלר: כדי להעלות אותו בסקרים?

ניסן סלומינסקי: טוב, בסדר, אנחנו מחדשים את הישיבה.

ישראל אייכלר: לא בנט צריך את זה, לא ליברמן צריך את זה, ביבי לא צריך את זה, מי צריך את זה?

<שלומית ארליך: אז אנחנו מתחילים בסעיף 13.

<שלומית ארליך: בסעיף 13(א) חבר הכנסת אראל מרגלית ביקש שיתווסף 'השמאי יקבע מקדם לשוני בין דירה לדירה על פי גורמים משפיעים על מחיר הדירה וזה כולל גם נוף ייחודי, אור, כיוון, כמות הדירות בקומה, קומת הדירה, הצמדות לדירה ומרפסות'.

ניסן סלומינסקי: מי רוצה להסביר את זה?

אלכס מילר: ממתי מעלים הסתייגות של אחד שלא נמצא?

ניסן סלומינסקי: לא, כולם בקבוצה.

אורי מקלב: אנחנו לא יכולים, אבל כל אחד יסביר את כל ההסתייגות - - -

יעקב ליצמן: הקבוצה - - - גם בכנסת.

יעקב ליצמן: זה שבאת לכנסת - - -

ניסן סלומינסקי: אתה רוצה להסביר?

אורי מקלב: לא, אני רוצה לדעת מה בדיוק קורה כאן, אפשר או אי אפשר?

ניסן סלומינסקי: אפשר.

ניסן סלומינסקי: אנחנו נותנים כל הזמן, זו קבוצה.

ניסן סלומינסקי: אתה רוצה להסביר?

ישראל אייכלר: אני רוצה להסביר.

ישראל אייכלר: שמעתי היום עוד ועוד כלכלנים, לא נמצא אפילו אחד שיגיד שהחוק הזה יוזיל את מחירי הדיור.

ישראל אייכלר: כל אזרח יודע שזה נועד רק בשביל שר האוצר, שהוא נמצא במצב קשה מבחינת הסקרים בציבור שלו - - -

בועז טופורובסקי: איזה כלכלן - - -

ישראל אייכלר: כל הכלכלנים שהופיעו בכלי התקשורת, כולם, ולא היה אפילו אחד שיגיד שזה יוזיל את המחירים.

ישראל אייכלר: הווה אומר שגם בנט, גם ליברמן, גם נתניהו, ונציגיהם בכנסת, עובדים בשביל יאיר לפיד לבחירות הבאות, כדי שהוא יוכל לעלות בסקרים.

ישראל אייכלר: על זה לוקחים 3 מיליארד שקלים לאזרחי המדינה וזורקים את זה בזמן מלחמה?

יעקב ליצמן: ממתי בהסתייגות מדברים לעניין?

ישראל אייכלר: אבל אין מה לעשות, אני רוצה להבין למה - - - אני יודע שלבנט יש עכשיו בעיה בתוך המפלגה ויכול להיות שמכל החלומות שלו תתפצל הציונות הדתית לשתי מפלגות, אבל מה יהיה לו מזה שהוא בונה עכשיו את לפיד באמצעותך ואומר לך לקיים את הישיבות האלה?

ישראל אייכלר: אני מבקש ממך, אל תבזה את עצמך, לא את הציונות הדתית, לא את מפלגות הקואליציה, ואל תעביר חוק שכל אזרח כבר יודע ועוד יידע שזה פשוט נועד לקחת 3 מיליארד שקל מאזרחי המדינה לקדם את הסקרים של לפיד.

ניסן סלומינסקי: אייכלר, יישר כוח.

אורי מקלב: זה לא משפיע.

אורי מקלב: אתה לא הולך היום להצביע על החוקה של המפד"ל?

אורי מקלב: תראה מה אתה מקריב בשביל זה.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: אייכלר דיבר דברים - - -

אורי מקלב: זה היום או מחר?

ניסן סלומינסקי: מחר.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

אורי מקלב: אין נמנעים.

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

ניסן סלומינסקי: בעד – מיעוט

ניסן סלומינסקי: נמנעים – אין

ניסן סלומינסקי: אתם רוצים רביזיה?

משה גפני: זה לא בסדר, אני הייתי באמצע ראיון ל'יתד נאמן' ואני הסברתי על כל השחיתות של הציונות הדתית - - -

עדי קול: אני רוצה להגיד שזה לא בסדר שאתה מציע להם לבקש רביזיה.

משה גפני: ועל האפליה של הילדים בביתר עילית לעומת הילדים באלקנה.

עדי קול: הייתה פה הצעה שלך לבקש רביזיה.

עדי קול: אתה לא תציע הצעות כאלה.

ניסן סלומינסקי: עדי, כדי לחסוך בזמן.

ניסן סלומינסקי: טוב, רבותיי.

משה גפני: רגע, יש לי הודעה.

אורי מקלב: עדי, מה דינו של אחד כזה?

אורי מקלב: שעוזר ל - - -

עיסאווי פריג': הוא עושה לכם את העבודה מצוין.

ניסן סלומינסקי: נו, גפני.

משה גפני: אני מבקש שלא תפנה יותר לציבור החרדי, להגיד לו שאידיאולוגית וכל מיני דברים מהסוג הזה.

משה גפני: אל תפנה אליו.

משה גפני: אתה לא יכול - - -

ניסן סלומינסקי: אתה רוצה רביזיה?

משה גפני: כן, בוודאי.

ניסן סלומינסקי: אז אל תעשה את זה.

ניסן סלומינסקי: בבקשה

משה גפני: למה?

משה גפני: מה אמרתי?

ניסן סלומינסקי: שום דבר.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה רק שתדבר על רביזיה או לא רביזיה, אל תתחיל לתת נאום שלם.

משה גפני: לא נאום, עוד משפט אחד.

אורי מקלב: בגלל שעדי אמרה איזה מילה?

אורי מקלב: אתה באמת מפחד ממנה?

ניסן סלומינסקי: מה זה עדי?

ניסן סלומינסקי: מה זה קשור לעדי?

יעקב אשר: אתה שמעת את גפני מדבר ל - - -

ניסן סלומינסקי: גפני תמיד מדבר לעניין, משתדל.

ניסן סלומינסקי: אבל עכשיו העניין הוא רביזיה או לא רביזיה, לא הרצאה.

משה גפני: ולכן - - -

ניסן סלומינסקי: אין יותר זכות לדבר.

ישראל אייכלר: אני לא מבין, במקום לשבת ולקרוא את החוקה של בנט, לבדוק אם אתה בעד או נגד, אתה יושב פה על - - -

ניסן סלומינסקי: נו, תראה מה שאתם עושים לי.

ישראל אייכלר: אז למה אתה עובד בשבילו?

ישראל אייכלר: תסגור את זה.

משה גפני: עד עכשיו חשבתי שאני יכול ללכת איתך.

משה גפני: זאת אומרת אתה אומר לי לא להגיש רביזיה, אז אני לא מגיש רביזיה - - -

ניסן סלומינסקי: אני אמרתי לך לא להגיש?

משה גפני: לא, אם אתה אומר.

ישראל אייכלר: אם ראש הממשלה יצלצל.

משה גפני: אבל אחרי שראיתי שבאלקנה אתה מקבל פי שניים וחצי מאשר ביתר עילית, זאת אומרת אתה בכלל הופך אותנו לחוטבי עצים ושואבי מים, החלטנו כל הקבוצה להגיש רביזיה.

יעקב אשר: על הסעיף הזה.

משה גפני: רק על הסעיף הזה.

משה גפני: על הסעיף של עיסאווי פריג' אני לא מגיש רביזיה, בגלל ש - - -

עיסאווי פריג': אנחנו מחכים לתשובה.

יעקב אשר: גברתי היועצת המשפטית, האם נרשם שהייתה רביזיה מכל הקבוצה, להלן הקבוצה?

<שלומית ארליך: נרשם שהוגשה רביזיה מכל הקבוצה.

<שלומית ארליך: עכשיו אנחנו ממשיכים עם הסתייגויות לסעיף קטן (א), זה 136 אצלכם.

<שלומית ארליך: אחרי 'מחיר למטר רבוע' יבוא 'או לחילופין מטר רץ'.

ניסן סלומינסקי: אתה רוצה להסביר?

משה גפני: לא, רק - - -

ניסן סלומינסקי: רב יצחק, יש לך איזה משהו - - -

יצחק כהן: כן.

יצחק כהן: תראה, ב-1972 - - -

בועז טופורובסקי: תסביר מה זה מטר רץ.

יצחק כהן: אני מסביר לך, אתה לא מקשיב.

יצחק כהן: שאלות בסוף, בועז.

יצחק כהן: תרשום את השאלות.

עיסאווי פריג': אם הוא ישכנע אותך תצביע בעד?

יצחק כהן: ב-1972 הגיע לאזור ויליאם רוג'רס, מזכיר המדינה האמריקאי - - - אלכס, אני רוצה להסביר.

יצחק כהן: ב-1972 הגיע לאזור מזכיר המדינה האמריקאי, ויליאם רוג'רס.

יצחק כהן: הוא הציע שישראל תיסוג לקו המעברים, היא הייתה על התעלה לפני מלחמת יום הכיפורים - - -

ישראל אייכלר: מעברי הגידי והמתלה.

יצחק כהן: והוא הסביר להם גם את הרעיון, שסאדאת יוכל לפתוח את התעלה, הפליטים שברחו מערי התעלה לקהיר יוחזרו חזרה לסואץ, לפורט תאופיק, לפורט סעיד, הכלכלה המצרית תתחיל לפרוח ואחר כך נמשיך לדון על הפסקת האש.

ניסן סלומינסקי: חוץ מזה זה קו גבול שאפשר להגן עליו יותר.

יצחק כהן: לא, לא.

יעקב אשר: תן לו להסביר לך.

יעקב אשר: כשיושב ראש מתערב, תן לו לדבר.

יצחק כהן: אבל השעון עובד.

יצחק כהן: אני רוצה להסביר טעויות של מנהיגים.

יצחק כהן: בזמנו גולדה מאיר, משה דיין, שמעון פרס - - -

ניסן סלומינסקי: רב יצחק, זה חשוב מאוד, אז אני רוצה לשמוע.

יצחק כהן: ישראל גלילי - - -

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

יעקב אשר: ניסן, זה לא יפה.

ניסן סלומינסקי: אני אתן לו.

ניסן סלומינסקי: הוא ידבר.

ניסן סלומינסקי: מי נגד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

יצחק כהן: תיקו?

ניסן סלומינסקי: איזה תיקו?

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: אוקיי, ההסתייגות נפלה.

ניסן סלומינסקי: בעד – מיעוט

ניסן סלומינסקי: נמנעים – אין

יעקב אשר: אני רוצה להודיע הודעה.

יעקב אשר: אני אעשה אותה בקצרה, כמו שגפני עושה אותה קצר.

ניסן סלומינסקי: לא, לא.

יעקב אשר: יותר ארוך?

יעקב אשר: בסדר.

יעקב אשר: מוסד הרביזיה הוא דבר שצריך לעשות אותו בשום שכל ולכן גם צריך להסביר אותו ולנמק אותו.

יעקב אשר: במקרה דנן אנחנו באמת מרגישים זילות בהסתייגויות שהן בחלקן הגדול הסתייגויות רציניות ומקצועיות מאוד מאוד.

יעקב אשר: ולכן אנחנו צריכים להפעיל שיקול דעת בכל סעיף - - -

ניסן סלומינסקי: על כן?

יעקב אשר: אם זה בעצם רק להקריא ואפילו לא לנמק, אתה לא מותיר בידינו שום ברירה אחרת, אלא להסתמך על אותו סעיף בתקנון שגפני מצא אותו רק היום, שקיים נושא של רביזיה.

יעקב אשר: אבל מאחר שאנחנו קבוצה, אנחנו מתייעצים בינינו ועל דעת כל הקבוצה אנחנו מבקשים על הסעיף הזה רביזיה.

יעקב אשר: ואני מבקש אישור של היועצת המשפטית שזה נרשם על שם כל הקבוצה, דהיינו יהדות התורה, ש"ס, מפלגת העבודה - - -

ניסן סלומינסקי: לא צריך, הלאה.

<שלומית ארליך: סעיף קטן (ב) אחרי המילים 'ייקבע לכל גוש' יצטרפו 'אלא אם כן מדובר בגוש שיש בו פערים משמעותיים בין שווי החלקות, במקרה זה ייקבע המחיר לפי חלקות ולא לפי גושים'.

יצחק כהן: אני אסביר.

יצחק כהן: אני רוצה להסביר איך מנהיגים שעושים טעות - - -

ניסן סלומינסקי: טעויות של מנהיגים.

יצחק כהן: הגיע ויליאם רוג'רס, ביקש מגולדה מאיר, ישראל גלילי, משה דיין, שמעון פרס, אנא שישראל תיסוג לקו המעברים, תשחרר את התעלה, התושבים הפליטים שברחו מערי התעלה יחזרו חזרה לתעלה, הכלכלה המצרית תתחיל לפרוח והם התנגדו.

עיסאווי פריג': איפה מוסר ההשכל?

יצחק כהן: הם התנגדו.

יצחק כהן: חצי שנה אחרי זה פרצה מלחמת יום הכיפורים, אלפי הרוגים ישראלים, למה?

יצחק כהן: כי מנהיגים עושים טעויות ברמה של כמעט טרגדיה.

יצחק כהן: מדינת ישראל כמעט הלכה מהטעות הזאת.

יצחק כהן: גם פה עושים טעות, הכלכלה הישראלית תלך מהטעות הזאת ואני מתחנן לפניך, ניסן, קח טיפה אחריות לאומית, תיסוג מהאטרף שלך להעביר את החוק הזה.

יצחק כהן: החוק הזה הוא רע ואתה יודע שהוא רע ואתה מתנגד לו.

יצחק כהן: הכול נרשם בפרוטוקול.

יצחק כהן: מה שאני אומר היום, יקראו את זה בעוד שנה, שנתיים, שלוש, ארבע, חמש, תופנה אליך אצבע מאשימה, איך נתת לדבר המזוויע הזה לעבור?

ישראל אייכלר: וחמור מזה, שהם לא מתכוונים לבצע אותו.

ישראל אייכלר: זאת אומרת שהם סתם מרמים את האוכלוסייה שלהם.

ניסן סלומינסקי: לא, אל תקלקל, הוא הסביר את זה בטוב טעם.

ישראל אייכלר: לא, אני הולך עם ההמשך, איפה פה יום כיפור.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נגד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

ניסן סלומינסקי: בעד – מיעוט

ניסן סלומינסקי: נמנעים – אין

עיסאווי פריג': יש לנו הודעה.

יצחק כהן: אבל בערבית.

עיסאווי פריג': אתה מבין ערבית, אבל החברים לא.

עיסאווי פריג': אחרי ששמעתי את מצעד האיוולת שתואר ב - - -

ניסן סלומינסקי: בטוב טעם.

עיסאווי פריג': באריכות וטוב טעם של ידידי, הרב רב יצחק - - -

ניסן סלומינסקי: סגן שר האוצר לשעבר.

עיסאווי פריג': הוא לא משאיר לנו ברירות וגם אתה צריך להצטרף, אנחנו מגישים רביזיה בשם כל החברים.

ניסן סלומינסקי: בכבוד, תודה רבה.

ניסן סלומינסקי: הלאה.

<שלומית ארליך: רק נאמר שבסעיף קטן (א) אנחנו ביקשנו לקבל התייחסות לגבי המונח עשירון, כיוון שאי אפשר להבין האם מדובר בעשירון מבחינת הפרסומים של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, או האם הכוונה כפשוטו, עשירון, זאת אומרת 1 חלקי עשר.

<שלומית ארליך: אנחנו מבינים שהכוונה פה, לפי השמאי?

<טל אלדרוטי: עשירון הוא עשירית מהאוכלוסייה הנדגמת.

<טל אלדרוטי: זה מושג בעברית.

<שלומית ארליך: אז צריך רק לחשוב על דרך לנסח את זה, כדי שזה יופיע בנוסח ויהיה ברור.

יצחק כהן: זה בעיה, זה יחכה לשבוע הבא.

אורי מקלב: לא, אנחנו נטען לזה נושא חדש.

<שלומית ארליך: זה נמצא כבר.

אורי מקלב: אם הפירוש הוא עשירית זה נושא חדש.

יצחק כהן: נושא חדש, שלומית.

<שלומית ארליך: נרשם.

ניסן סלומינסקי: לא, כרגע זה לא נושא חדש.

אורי מקלב: גם ההסבר - - - זה לא כתוב בתוך החוק - - -

יצחק כהן: היועצת המשפטית, זה נושא חדש פר-אקסלנס.

אורי מקלב: ואנחנו נגיש על זה הסתייגויות.

יעקב אשר: כן, על כל המשמעות של זה.

יעקב אשר: הסתייגויות ודיון.

<שלומית ארליך: יש עשירון ויש עשירון שמתייחס ללשכה המרכזית לסטטיסטיקה.

אורי מקלב: אם אתם לא תרצו את זה, תמשכו את זה, אין שום בעיה.

אורי מקלב: אם אתה חושב שזה מובן מאליו אז תמשוך את זה.

יעקב אשר: למה אתה מציין את זה?

<שלומית ארליך: אז אנחנו עדיין בסעיף קטן (ב) עם ההסתייגויות.

אורי מקלב: זה של אראל מרגלית?

<שלומית ארליך: לא, מספר 138, שלכם, 'מחיר הדירה ייקח בחשבון נוף לים'.

ניסן סלומינסקי: זה ממש נגד ירושלים.

ניסן סלומינסקי: אצלנו רואים את הים, אבל אצלם לא רואים את הים, אז מה?

עיסאווי פריג': אנחנו משתדלים לראות את הים, והשמאי מקשיב לי ואני שואל, דירה שפונה לנוף ים ויש לה את הנוף, אני חושב שהיא צריכה להיות בשווי שונה מדירה אחרת ואני לא מבין את חוסר שיתוף הפעולה מצדכם לגבי ההסתייגות הזו.

עיסאווי פריג': זה פשוט לא נראה לי ואני חושב שזה מנוגד לכל בסיס מהותי של קביעת סדרי עדיפויות של החוק.

עיסאווי פריג': בכל אופן, סוגיה נוספת שרציתי להתייחס באותו הקשר, הניסיון של היועצת המשפטית לתת לנו הסברים לאורך כל הסעיפים ומצד שני הלחץ המופעל עליה, הן מקדימה והן מאחורה, לידה ובכל מקום, ולמנוע ממנה לתת לנו הסברים זה - - -

<שלומית ארליך: לא ידוע לי על לחץ שמופעל על היועצת המשפטית.

עיסאווי פריג': אני ראיתי מהצד שבאים אלייך וראיתי - - -

<שלומית ארליך: שואלים שאלות.

עיסאווי פריג': בסדר, אבל אנחנו רואים, אנחנו ביקשנו הבהרות ולא קיבלנו.

עיסאווי פריג': אל תפחדי, שולמית, אף אחד לא - - -

<שלומית ארליך: אני לא מפחדת, אנחנו אמרנו שאנחנו בודקים את הדבר.

עיסאווי פריג': אז אני חושב שעקרון הפרדת הרשויות מחייב שהמחלקה המשפטית תהיה עצמאית ותשתף פעולה ותיתן לנו את ההסברים שנוכל לדעת איפה אנחנו נמצאים.

עיסאווי פריג': דבר שלא מתקיים.

ניסן סלומינסקי: טוב, רבותיי.

ניסן סלומינסקי: עיסאווי דיבר בטוב טעם, בעיקר בחלק הראשון של הדברים.

עיסאווי פריג': זה שווה הצבעה איתי?

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נגד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

ניסן סלומינסקי: בעד – מיעוט

ניסן סלומינסקי: נמנעים – אין

משה גפני: יש לי הודעה.

ניסן סלומינסקי: כן, אבל אל תקלקל לעיסאווי, שאמר בקיצור והיה לעניין.

ניסן סלומינסקי: אפילו רב יעקב היה קצר.

יעקב אשר: אמרתי לך שאני אהיה קצר כמו גפני.

עיסאווי פריג': לא, גפני לאורך כל הדרך דיבר לעניין.

עיסאווי פריג': למרות שאני איש מרצ אני לומד ממנו רבות ואוהב להקשיב לו.

ניסן סלומינסקי: לא אמרתי שלא דיבר לעניין, אבל קצר.

יעקב אשר: למרות שאתה שכן של ניסן אתה לומד ממנו רבות.

משה גפני: אני סומך על הלשכה המשפטית.

משה גפני: חבר הכנסת עיסאווי, אני לא חושב שמופעלים עליהם לחצים.

משה גפני: זאת אומרת אני חושב שכן מופעלים עליהם לחצים - - -

יעקב אשר: זה לא משפיע עליהם.

משה גפני: אני חושב שהם עצמאים בחשיבה.

משה גפני: אני מכיר אותם מהתקופה שאני הייתי כאן יושב ראש - - -

ניסן סלומינסקי: ולכן?

ישראל אייכלר: בתקופה הזאת עשיתם דיונים בפגרה?

משה גפני: לא, אתה אל תשווה אותנו בכלל להיום.

ישראל אייכלר: לא, כי אמר היושב ראש שזה תפקיד ועדת הכספים לבצע את ה - - -

משה גפני: לא, ממש לא.

עיסאווי פריג': אין לך מניות יסוד אצלם, שיפגינו אהדה?

משה גפני: לא, להיפך.

משה גפני: אני כחרדי, שאני תומך בלשכה המשפטית, זה חידוש גדול.

משה גפני: כשלמדתי בכולל לא תמכתי בלשכה המשפטית.

ניסן סלומינסקי: למה אתם לא מצלמים את זה עכשיו?

משה גפני: הם לא רוצים לפגוע לי בפריימריז.

ניסן סלומינסקי: במרצ?

משה גפני: לכן מה שאני מבקש, היה פה גם היועץ המשפטי של הכנסת, הוא היה בטלפון, איל ינון, על כן אני סבור שלא להגיש רביזיה על מה שהסתייג חבר הכנסת עיסאווי פריג', בגלל שזה נמצא בלשכה המשפטית, להערכתי יצטרכו מתורגמן, על פי החוק, מכיוון שצריך להבין את ההסתייגות, הערבית היא שפה רשמית במדינת ישראל, היא גם נאמרת במליאת הכנסת ויצטרכו להביא מתורגמן.

משה גפני: הם מבררים את זה, אני סומך על מה שהם יחליטו.

משה גפני: אבל בהסתייגות של עכשיו שלא תמכת חייבים להגיש רביזיה ולכן אני מבקש, בשם הקבוצה, להגיש רביזיה, ושזה יירשם בפרוטוקול.

יעקב אשר: פרט מי הקבוצה.

ניסן סלומינסקי: לא, אל תפרט.

יעקב אשר: אתה זוכר?

יעקב אשר: זה יהדות התורה, ש"ס, מפלגת העבודה - - -

משה גפני: אבל מה שאני מבקש מהלשכה המשפטית, שלומית, בגלל שיש עליכם עומס גדול, שלא תשכחו את הרביזיה הזאת.

משה גפני: תרשמו אותה, גם שהיא בשם כל הקבוצה, כמו שיעקב אמר, וגם שהיא תהיה רשומה.

עיסאווי פריג': ומתי מחליטים להגיש רביזיה על מה שאמרתי קודם?

משה גפני: לא מגישים רביזיה, בגלל שצריך מתורגמן.

משה גפני: זה תלוי ועומד.

עיסאווי פריג': כי גם את ההסתייגות הבאה, אם כך, אני אשתמש בזכות שמונחת לי.

<שלומית ארליך: בסעיף קטן (ב) בסיפה, במקום '20 עסקאות' יבוא '5 עסקאות'.

עיסאווי פריג': אני אתרגם.

עיסאווי פריג': אני רוצה בערבית להגיד.

ניסן סלומינסקי: לא, גפני רוצה באידיש.

יעקב אשר: לא, זו לא שפה רשמית.

משה גפני: אתה יכול בערבית, אתה יכול באידיש, אבל דבר ככה רציני.

ניסן סלומינסקי: הזמן רץ.

עיסאווי פריג': אדוני היושב ראש (מדבר בערבית).

אלכס מילר: תגידו לי, אתם רוצים להעלות את ההצעה - - -

ניסן סלומינסקי: אלכס, הם רוצים להתווכח.

עיסאווי פריג': (מדבר בערבית).

אלכס מילר: כשאני יצאתי מכאן דיברו פה בעברית.

אלכס מילר: שנה וחצי לא הייתי כאן, חזרתי, מדברים בערבית?

אלכס מילר: מה זה?

עיסאווי פריג': (מדבר בערבית).

ניסן סלומינסקי: עיסאווי, נגמר הזמן.

עיסאווי פריג': עוד לא סיימתי, לא העברתי את המסר.

אלכס מילר: חמד, אל תתרגם.

אורי מקלב: אדוני היושב ראש, ערבית היא שפה - - -

חמד עמאר: הוא אמר שהוא מסתכל על החוק מבחינה מקצועית - - -

משה גפני: רגע, שנייה, שנייה.

חמד עמאר: הוא לא רוצה שאני אתרגם אותו.

עיסאווי פריג': אתה חבר בוועדת כספים, זה לא מתורגמן.

עיסאווי פריג': לך יש אינטרס אחר.

עיסאווי פריג': האינטרס שלך מנוגד.

אורי מקלב: כן, חמד, מה הוא אמר?

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

משה גפני: לא, אי אפשר.

יעקב אשר: אדוני, אני לא הבנתי כלום.

יעקב אשר: או שתסביר אתה בתמצות.

ניסן סלומינסקי: מי נגד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

יעקב אשר: על מה אתה מצביע נגד?

יעקב אשר: על מה?

חמד עמאר: אני הסברתי לו.

עיסאווי פריג': אתה לא הסברת.

יעקב אשר: תכתבי בפרוטוקול שרק בועז ידע.

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: בעד – מיעוט

ניסן סלומינסקי: נמנעים – אין

אורי מקלב: אדוני היושב ראש, גם אם אתה לא מתרגם השפה הערבית היא שפה מתנגנת, היא שפה ארוכה יותר, אתה לא יכול לתת דקה, זה חצי מהזמן.

עיסאווי פריג': זה נכון.

עיסאווי פריג': ניסן, אתה בצורה שיטתית עובר על התקנון של ועדת הכספים.

עיסאווי פריג': יושב כאן יושב ראש ועדת הכספים, יש יועץ משפטי ואומרים לך את זה.

ניסן סלומינסקי: רגע, אתה מפריע לגפני.

משה גפני: לא, הוא לא מפריע.

עיסאווי פריג': אתה הולך למקום לא טוב.

ניסן סלומינסקי: בבקשה.

<שלומית ארליך: סעיף קטן (ב)(1) - - -

משה גפני: הודעה.

עיסאווי פריג': ניסן, אתה הולך למקום לא טוב.

עיסאווי פריג': זה לא נכון מה שאתה עושה.

משה גפני: אדוני היושב ראש - - -

אורי מקלב: קודם כל תתייחס למה שאני אמרתי.

עיסאווי פריג': אתה הודעת על רביזיה, גפני?

משה גפני: לא היית צריך לעשות את זה.

משה גפני: למה לא היית צריך לעשות את זה?

משה גפני: בגלל שיש דיון משפטי.

משה גפני: יכול להיות וסביר להניח, אני גם חושב כך, שיצטרכו מתורגמן על מה שהוא אמר.

משה גפני: יכול להיות, אני לא משפטן.

ניסן סלומינסקי: טוב, אתה רוצה - - -

משה גפני: ודאי, אני הולך להודיע.

עיסאווי פריג': אתה כיושב ראש ועדת כספים, איך היית נוהג?

עיסאווי פריג': מה היית עושה בישיבה ברגע זה?

עיסאווי פריג': היית מפסיק אותה?

אורי מקלב: הרביזיה שלך, אם צריך מתורגמן אז אתה לא מבקש רביזיה.

עיסאווי פריג': עכשיו ננהל את כל הישיבה בערבית, מה היית עושה?

משה גפני: ולכן אני סבור שאנחנו לא נגיש רביזיה, בשם הקבוצה, כולנו מדברים בשם הקבוצה - - -

אורי מקלב: אם היועץ המשפטי יקבל את הטענה שצריך, אז יכול להיות שהרביזיה שאנחנו מבקשים עכשיו לא - - - הרביזיה היא עכשיו על מה שהיה עכשיו.

משה גפני: כן.

משה גפני: הייעוץ המשפטי צריך להסביר לנו, אחרי ש - - -

ניסן סלומינסקי: נו, גפני, בבקשה.

עיסאווי פריג': הוא מסביר את הדברים, מה אתה רוצה?

יעקב אשר: לא, שלא תהיה פה טעות.

משה גפני: אחרי שלא הגשנו רביזיה, מכיוון שאנחנו סבורים שצריך מתורגמן, אני לא יודע איך להצביע, ליצמן לא פה, אני ממלא מקום, אז לא ידעתי איך להצביע ולא היה לי את ליצמן כדי לשאול אותו, לכן אם אכן יתברר מהלשכה המשפטית שההצבעה הייתה חוקית אז אני אגיש רביזיה.

משה גפני: אם לא, אז אני מבקש דיון מחדש.

ניסן סלומינסקי: טוב, תמשיכי.

ניסן סלומינסקי: רק כמו שגפני תומך בדיבור בוועדת הכספים בערבית - - -

משה גפני: לא אמרתי את זה.

עיסאווי פריג': הוא לא אמר את זה.

משה גפני: אתם העברתם את החוק.

ניסן סלומינסקי: הנה, הוא עומד מאחור.

ניסן סלומינסקי: למה אתה לא מצלם?

אורי מקלב: הוא מצלם אותך, מה שאתה אומר, אחר כך רואים את זה בערוץ 99.

משה גפני: פעם היית יכול לדבר בשמנו.

משה גפני: אחרי שהילד שלך מקבל פי שניים וחצי מהילד שלי, אל תדבר בשמנו.

משה גפני: מפלה אחד לרעה.

משה גפני: סחטן, מדבר בשמי.

ניסן סלומינסקי: בבקשה.

<שלומית ארליך: בסעיף קטן (ב) (1), במקום 10 יבוא 5.

משה גפני: אם אני ערבי או לא - - -

אורי מקלב: אתה בעד תרגום.

אורי מקלב: אתה בעד ערבית?

ניסן סלומינסקי: עכשיו הוא מתחיל לצלם.

ישראל אייכלר: (מדבר באידיש).

ניסן סלומינסקי: אני אתן לך עוד מעט.

ישראל אייכלר: היא הקריאה כבר.

ישראל אייכלר: באידיש (מדבר באידיש).

עיסאווי פריג': אני מוחה.

עיסאווי פריג': זה בלתי חוקי.

עיסאווי פריג': האידיש לא שפה רשמית במדינה.

עיסאווי פריג': אין לך את הזכות הזו.

עיסאווי פריג': ערבית ועברית כן, האידיש היא לא שפה רשמית.

ישראל אייכלר: (מדבר בערבית ובאידיש).

עיסאווי פריג': אני מבקש תרגום.

עדי קול: עבר הרבה יותר מדקה.

ניסן סלומינסקי: חבר'ה, נו.

עיסאווי פריג': לא הבנתי, אני מבקש תרגום.

חמד עמאר: זו לא שפה רשמית.

ישראל אייכלר: כן, אבל זכותו לקבל תרגום.

משה גפני: רגע, רגע.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

עיסאווי פריג': רגע, לא הבנתי.

ניסן סלומינסקי: מי נגד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

ניסן סלומינסקי: בעד – מיעוט

ניסן סלומינסקי: נמנעים – אין

משה גפני: הודעה.

שמעון סולומון: ניסן, אני מבקש להמשיך בלי להפסיק.

שמעון סולומון: הם לא רציניים - - -

עיסאווי פריג': איזה לא רציניים?

עיסאווי פריג': מה, החוק שלך רציני?

עיסאווי פריג': החוק הזה רציני?

עיסאווי פריג': זה קרקס אחד גדול, החוק הזה.

יעקב אשר: תגיד באמהרית.

עיסאווי פריג': כשאתה מביא קרקס של חוק אז תקבל גם קרקס.

ניסן סלומינסקי: בבקשה.

שמעון סולומון: אתם באמת עושים מזה צחוק.

שמעון סולומון: מספיק.

עיסאווי פריג': אז תביא חוק רציני, חוק לא מפלה, חוק מוסרי, תקבל יחס דומה.

ניסן סלומינסקי: דבר.

משה גפני: אבל אין לי קול חזק בשביל לצעוק.

ניסן סלומינסקי: יש לך קול חזק יותר מכולנו.

משה גפני: אדוני היושב ראש, אני לא הבנתי.

משה גפני: הרב אייכלר מדבר דברים של טעם.

משה גפני: לא הבנתי בכלל מה שהוא אמר.

שמעון סולומון: זה קרקס, לא?

משה גפני: חוץ ממה שהוא אמר שמשרד החינוך גנב.

יעקב אשר: את רוח הדברים הוא הבין.

משה גפני: בכל מקרה, אני מבקש, אדוני היושב ראש, בשם כולנו, גם בשם עיסאווי פריג', גם בשם כולם, אנחנו מבקשים באמת, בגלל שהוא אמר דברים רציניים, רק לא הבנו אותם, רוח הדברים הבנו - - -

שמעון סולומון: ניסן, אפשר להצביע?

עיסאווי פריג': למה אתה מתערב בעבודה של היושב ראש?

עיסאווי פריג': חבר הכנסת סולומון, אתה תישאר עד שש כאן, לא יעזור לך בית דין.

משה גפני: לכן אני בעניין הזה, בניגוד למה שאמר עיסאווי, אני מבקש בשם הקבוצה, היות שהוא דיבר דברי טעם, רק לא - - -

ניסן סלומינסקי: אל תחזור על זה עוד פעם.

משה גפני: אנחנו מבקשים רביזיה.

יעקב אשר: אבל אני רוצה לדעת אם זה מכל הקבוצה, אם זה נרשם.

<שלומית ארליך: נרשם.

ניסן סלומינסקי: בבקשה, הלאה.

<שלומית ארליך: סעיף קטן (ב)(2) יימחק.

עיסאווי פריג': אני אנמק, חברים.

ניסן סלומינסקי: אני מציע בשפת האילמים.

ניסן סלומינסקי: נשאיר דממה של דקה.

עיסאווי פריג': תלחץ עכשיו על הכפתור, כי אתה דיברת, לא אני.

אורי מקלב: אם מדברים דקה, אם שותקים שתי דקות.

יעקב אשר: אני נותן את הדקה לסולומון, באמהרית.

עיסאווי פריג': אתה רוצה לנמק, סולומון?

עיסאווי פריג': אין לי בעיה, אני נותן לך.

עיסאווי פריג': אבל יזמינו אותך לוועדת משמעת, תיזהר.

ניסן סלומינסקי: אתם רוצים דבר תורה?

ניסן סלומינסקי: על החמור, אתם רוצים על החמור?

ניסן סלומינסקי: אבל גפני יוצא.

אורי מקלב: הוא החמור?

ניסן סלומינסקי: לא, שהוא יחזור, שאני אוכל לדבר.

עיסאווי פריג': החוק הזה, חברים, נמדד לפי מבחן התוצאה.

עיסאווי פריג': מאחר שמבחן התוצאה שאנחנו אמורים לקבל מהחוק הזה אמור להראות יותר אפליה, יותר פערים ויוקר דירות, בשם החברים אני חושב שמחיקת הסעיף הזה וההסתייגות הזו היא מהותית וצריך להצביע בעדה.

עיסאווי פריג': למדנו גם שמבחן התוצאה הוא שאמור להפעיל אותנו ואנחנו - - -

ניסן סלומינסקי: עיסאווי, אתה עושה את זה קצר ולעניין.

עיסאווי פריג': אבל אתה מפריע לי, אני לא העברתי את המסר.

ניסן סלומינסקי: לא, אל תקלקל, עשית את זה יפה, ענייני.

עיסאווי פריג': אז מה שקורה, שהבית היהודי - - -

ניסן סלומינסקי: נגמר הזמן.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נגד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

משה גפני: עכשיו עליזה מחליפה את מי?

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

ניסן סלומינסקי: בעד – מיעוט

ניסן סלומינסקי: נמנעים – אין

משה גפני: בועז, התורנית ביש עתיד, מה הבלגן הזה?

יעקב אשר: הודעה.

אורי מקלב: דבר תורה לפני ההודעה.

יעקב אשר: מאחר שאנחנו כבר מבולבלים לגמרי מהתורנות של יש עתיד ולכן יש פה באמת הרבה אנשים שמצביעים, נכנסים מצביעים, יוצאים, הם מבולבלים מאוד, אני חושב שאם אני הייתי יושב ראש הוועדה, אני בטוח שהרב גפני עשה ככה כשהוא היה יושב ראש ועדה, הוא היה מביא הזדמנות חוזרת להצבעה, כדי שהם יבינו על מה הם מדברים.

יעקב אשר: מאחר שאתה לא עושה את זה, כי אתה מפחד וחושש מהלחץ של הפוריץ, אז יש חוק.

יעקב אשר: גפני היום חשף שיש בתקנון דבר שנקרא רביזיה ואנחנו רוצים להשתמש בו בשום שכל ולא מהשרוול, לאחר התייעצות בשם כל הקבוצה, שמונה את יהדות התורה וש"ס ומפלגת התורה, רע"מ-תע"ל, מרצ וחד"ש, אנחנו מבקשים להפעיל רביזיה בסעיף הזה.

יעקב אשר: ואני מבקש אישור של היועצת המשפטית שאכן זה נרשם בפרוטוקול.

<שלומית ארליך: נרשם.

<שלומית ארליך: סעיף קטן (ב)(3) במקום '0.075' יבוא '0.8'.

<שלומית ארליך: 142.

משה גפני: אתם לא מתחשבים בי בכלל, אני רוצה התייעצות עם הדובר שלי.

ניסן סלומינסקי: לא, זה תוך כדי.

ניסן סלומינסקי: אתה רוצה שאני אסביר את זה בדבר תורה?

עיסאווי פריג': אני חושב בהסתייגות הזו, קביעת אחוז - - -

אורי מקלב: אם זה על חשבונך, כן.

ניסן סלומינסקי: אתם רוצים לשמוע דבר תורה אמיתי?

אורי מקלב: תראה את הצביעות שלך, אנחנו דיברנו דברי תורה, דיברת דברי תורה על חשבוננו - - -

עיסאווי פריג': תלחץ על הכפתור.

ניסן סלומינסקי: לחוץ.

עיסאווי פריג': לא, עכשיו.

עיסאווי פריג': אתה ניהלת שיח - - -

ניסן סלומינסקי: עד עכשיו זה לא לחוץ.

ניסן סלומינסקי: עכשיו.

עיסאווי פריג': אני חושב, מכובדי היושב ראש, שהאחוז שנקבע בחוק, 0.075, בהיעדר כל שיקול - - -

יעקב אשר: אני לא מבין.

יעקב אשר: אתה יכול להסביר לי בערבית?

עיסאווי פריג': אני השתדלתי, באמת התעמקתי והשתדלתי להבין איך הגיעו לאחוז הזה.

עיסאווי פריג': שאלתי אנשי מקצוע, אז הגיעו למסקנה, האחוז הזה אמור לשרת את מעמד הביניים.

עיסאווי פריג': שאלתי מה הנוסחה להיות במעמד הביניים, אמרו לי שהנוסחה מחייבת שהאחוז הזה יהיה מרכיב בה.

עיסאווי פריג': לשם כך הצעתנו הנגדית לבטל את האחוז הזה ולהביא אחוז אחר, בכדי להגיע למצב שנוכל לשרת כמה שיותר אנשים.

עיסאווי פריג': אני רואה מולי, הבית היהודי תולש מצד אחד, ישראל ביתנו תולש מהצד השני והכול נקרע מבפנים, כל אחד תולש כדי שייקח חלק מהעוגה, אבל בינתיים המדינה בפנים מדממת.

עיסאווי פריג': איך היא מדממת?

עיסאווי פריג': הסדר האזרחי ומעמד הביניים, שמחכה להטבות, שבסוף יקבל - - - בשם כך, אדוני, אני מבקש לשקול שוב ולהצטרף אלינו בהצבעה על ההסתייגות.

יעקב אשר: יש סיכוי שתצביע איתנו?

ניסן סלומינסקי: עיסאווי תמיד מדבר דברי חוכמה.

יעקב אשר: אבל יש סיכוי שבהצבעה אחת?

ניסן סלומינסקי: נתתי לו דקה ו-17.

אורי מקלב: מתי מתחיל הצפצוף, בסוף הדקה?

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

ניסן סלומינסקי: בעד – מיעוט

ניסן סלומינסקי: נמנעים – אין

יעקב אשר: הודעה.

יעקב אשר: אורי, בכבוד, הודעה.

ניסן סלומינסקי: אתה רוצה רביזיה?

ניסן סלומינסקי: אני לא מבין.

יעקב אשר: הוא לא אמר שהוא רוצה רביזיה, הוא רוצה להודיע אם כן או לא, אדוני.

יעקב אשר: לא תכניס מילים בפיו.

אורי מקלב: ההרגשה שלנו שיש כאן שינוי בדקות שנותנים כאן למסתייגים.

אורי מקלב: אני מדבר ברצינות.

אורי מקלב: בהתחלה היה נראה שנותנים לזה זמן שאפשר באמת להתבטא, אפשר להעביר איזה מסר, אפשר להסביר את ההסתייגות.

אורי מקלב: לאחרונה אנחנו מרגישים, במיוחד בשעות האחרונות, שהדקות מתקצרות, הן הרבה יותר קצרות ממה שנתנו עד היום ועכשיו אנחנו חוקרים מתי אתה מפסיק את הדקה, האם סוף הצלצול - - -

ניסן סלומינסקי: טוב, זה כבר - - -

אורי מקלב: האם סוף הצלצול הוא הדקה, בשביל הפעם הבאה - - -

ניסן סלומינסקי: לא, זה מתאים להסתייגות, לא להודעה.

יעקב אשר: זו הודעה ראשונה שלו, תן לו.

אורי מקלב: האם הדקה של ההסתייגות, זה מסתיים בתחילת הצפצוף שלך או - - -

עיסאווי פריג': אין התייעצות סיעתית ביניים בסעיף?

ניסן סלומינסקי: על כן?

משה גפני: זה כבר פגיעה בדגל התורה.

יעקב אשר: באושיות דגל התורה.

אורי מקלב: ולכן אני אומר פה, מכיוון שלא נימקנו את זה עד הסוף, גם חבר הכנסת פריג' לא יכול היה לנמק עד הסוף, לכן אנחנו רוצים שאולי בכל אופן נצליח לשכנע, אנחנו מבקשים רביזיה - - -

יעקב אשר: מי זה אנחנו?

אורי מקלב: לא רק הסיעה המאוחדת, הקבוצה, לא הסיעה.

אורי מקלב: אנחנו רוצים לדעת אם זה נרשם.

<שלומית ארליך: זה נרשם.

ניסן סלומינסקי: נרשם.

ניסן סלומינסקי: בבקשה.

<שלומית ארליך: הסתייגות של חבר הכנסת אראל מרגלית לסעיף קטן (ב), יתווסף כי השמאי יקבע מקדם לשוני במחיר בהתאם למקום ובניין הדירה בתוך הגוף.

משה גפני: אייכלר, אתה מנמק את זה.

ניסן סלומינסקי: הזמן רץ.

ישראל אייכלר: קודם דיברתי על זה שגם בנט וגם נתניהו וגם ליברמן לא ירוויחו מהחוק הזה, והציבור בוודאי לא ירוויח, אני רוצה לומר שגם לפיד לא ירוויח, למה?

ישראל אייכלר: כי הוא לא יוכל לקחת את ה-3 מיליארד שקל האלה, לא יהיה לו מאיפה לקחת את זה, כי יש לו 10 מיליארד שהוא צריך לתת בשביל המלחמה והוא צריך להכין תקציב שהוא לא יוכל לעמוד בזה ואז גם הבוחרים שלו יראו שהוא לא נתן את החוק הזה והוא יקפיא את זה והוא יעשה חוק הסדרים שימנע את זה, ואז גם הם לא יצביעו בשבילו.

ישראל אייכלר: אז כולם יפסידו.

ישראל אייכלר: ואומרים שיש חדר מצב במשרד האוצר שעוקב אחרי הדיון הזה, שם יושבים גם אנשים שהיו שותפים להתנתקות, גם אז הם הבטיחו ואמרו וצעקו להם וכולם אמרו להם שזה אסון והם לא שמעו והם הלכו בדורסנות ועקרו 10,000 אנשים מבתיהם.

ישראל אייכלר: עכשיו אתם שותפים לעקור עשרות אלפי אנשים שגרים במחסנים מבתיהם שמגיע להם כדין, שהם רוצים לקנות אותם ואתם מונעים את זה מהם, לא רק חרדים ולא רק ערבים, אלא גם זוגות צעירים, ואז הם יפסידו, המדינה תפסיד וזה יעלה 10 מיליארד שקלים, כפי שעלתה ההתנתקות.

ישראל אייכלר: הולכים מדחי אל דחי.

ישראל אייכלר: זה מה שאמר פה הרב יצחק כהן, שלפני מלחמת יום הכיפורים אפשר היה למנוע את המלחמה הזאת, אני אומר לכם שאתם יכולים למנוע מלחמת יום כיפור כלכלית אם תבטלו את החוק הזה ותבינו שזה לא יעזור, לא ללפיד, לא לנתניהו, לא לבנט ולא לאף אחד.

ישראל אייכלר: תחזרו בכם.

ישראל אייכלר: הציבור עוקב ורואה וישפוט אתכם ביום הבחירות.

ניסן סלומינסקי: כל הכבוד, עשית את זה יפה.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

משה גפני: מה פירוש כל הכבוד?

ניסן סלומינסקי: שהוא הסביר את זה יפה.

עיסאווי פריג': אתה נותן ציונים, אז איזה ציון מ-1 עד 10 אתה נותן לאייכלר?

ניסן סלומינסקי: אמרתי כל הכבוד.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: שירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נגד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: עליזה, אלכס.

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

ניסן סלומינסקי: בעד – מיעוט

ניסן סלומינסקי: נמנעים – אין

משה גפני: אתה שם לב למה שקורה פה?

משה גפני: הם לא מצביעים בכלל, אתה קורא להם - - -

ניסן סלומינסקי: אתה רוצה להודיע הודעה?

משה גפני: בטח שאני רוצה להודיע.

משה גפני: אני התלבטתי בעניין - - -

אורי מקלב: אתה מדבר עכשיו אחרי התייעצות, לפני התייעצות?

אורי מקלב: זה אחרי התייעצות עם הדובר על חשבון הדיון פה?

משה גפני: כן.

משה גפני: היה פשוט שידור ברדיו לגבי זה בגלי צה"ל - - -

ניסן סלומינסקי: טוב, אז אנחנו נעבור ואתה תוכל להגיד את זה בהסתייגות.

משה גפני: לא.

ניסן סלומינסקי: אז תודיע את ההודעה.

משה גפני: דיברתי עם היועץ המשפטי ואנחנו ממתינים לתשובה של הלשכה המשפטית לגבי כמה נושאים שעלו פה מבחינה משפטית.

משה גפני: אני סומך, מה שיגידו אני מקבל.

משה גפני: לא כמו שאתם - - -

ניסן סלומינסקי: הבנתי, תודה רבה.

משה גפני: אני לא יכול לדבר אפילו מילים טובות על הלשכה המשפטית?

משה גפני: תגיד, אז אני אדלג, אני אדבר מילים טובות רק על בנט.

ניסן סלומינסקי: כרגע באמצע הצבעה אתה יכול לדבר על רביזיה או לא על רביזיה.

משה גפני: בסדר, לא חשוב.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: על כן אני חושב שזה לא בסדר, אחרי שאתה אומר כל הכבוד, כשמנמקים פה הסתייגות טובה ואתה בכל זאת - - - זה נראה חוכא ואטלולא, מה אתה מצביע נגד?

משה גפני: תימנע.

משה גפני: אם אתה לא יכול ללכת נגד יאיר לפיד בגלל שאתה מפחד ממנו כמו חברי יש עתיד אני מבין, אשרי אדם מפחד תמיד - - -

ישראל אייכלר: אבל חברי יש עתיד צודקים, כי הם לא יהיו ברשימה הבאה אם לא ישמעו, אבל מה הוא ירוויח מזה?

ישראל אייכלר: אני לא מבין.

ניסן סלומינסקי: על כן?

משה גפני: ולכן בשם כל הקבוצה, ללא יוצא מן הכלל, אני מודיע בזאת שאנחנו כולנו מבקשים רביזיה על ההחלטה הזאת, על ההצבעה הזאת, שהיא הייתה שגויה.

אורי מקלב: אנחנו מבקשים לדעת אם זה נרשם.

<שלומית ארליך: הרביזיה נרשמה.

<שלומית ארליך: בשם כולם.

<שלומית ארליך: סעיף קטן (ג) במקום 'במשך תקופה של שנתיים' יבוא 'במשך תקופה של השנה האחרונה'.

<שלומית ארליך: זה 143.

אורי מקלב: זה כבר שלנו.

ניסן סלומינסקי: בבקשה, הזמן רץ.

משה גפני: הזמן לא רץ.

ניסן סלומינסקי: אני עוד לא הגעתי לדקה.

ניסן סלומינסקי: נתתי לך יותר מדקה.

משה גפני: אני מבקש להקריא, אדוני היושב ראש, מכיוון שאתה יודע ללמוד, מדרש ואני גם אסביר אותו.

משה גפני: ברשותך, אם אפשר.

ניסן סלומינסקי: אתה יכול במשך ההסתייגויות.

משה גפני: אני לא יכול לא אומר.

ניסן סלומינסקי: אתה מאיים עליי?

משה גפני: תני רשב"י, ככה כתוב במדרש, אם ראית עיירות נתלשות ממקומן בארץ ישראל, דע שלא החזיקו בשכר סופרים או בשכר משנים, שנאמר על מה אבדה הארץ, ויאמר ה' על עוזבם את תורתי.

משה גפני: איפה נתלשו עיירות בארץ ישראל?

משה גפני: נתלשו בגוש קטיף.

משה גפני: מה היה לפני גוש קטיף?

משה גפני: היה קיצוץ בישיבות, שכר סופרים ושכר משנים, שזה מלמדי תינוקות, שזה אברכים בכולל, ואז העונש היה מיידי.

משה גפני: אתם נתתם לזה יד, הלכתם עם מפלגת שינוי, הלכתם אז עם הקיצוצים בכל מה שקשור לעניין הזה, איבדתם את גוש קטיף, עיירות שנתלשו ממקומן.

משה גפני: היום גם עזבו את עוטף עזה, עזבו אנשים ונתלשו העיירות משם.

ניסן סלומינסקי: טוב.

משה גפני: תן לי להשלים.

משה גפני: אני כבר אומר משהו רציני, אתה גם לא נותן לי?

ניסן סלומינסקי: אתה רואה?

ניסן סלומינסקי: אני רוצה שתשלים.

משה גפני: אז תן לי להשלים.

משה גפני: מה קרה קודם?

משה גפני: קיצצו באותם מקומות שקיצצו אז, שאתם הייתם שותפים לזה.

משה גפני: אתם אשמים בהתנתקות של גוש קטיף, אתם.

משה גפני: אתם אשמים במה שקרה עכשיו בעוטף עזה, ושלא תהיו אשמים במה שהולך לקרות עוד.

ניסן סלומינסקי: תמשיך, הוא רץ לצלם.

משה גפני: בסדר.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נגד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

ניסן סלומינסקי: בעד – מיעוט

ניסן סלומינסקי: נמנעים – אין

משה גפני: יש לי הודעה.

משה גפני: אתם לא תינקו.

משה גפני: אל תחשבו שאתם יכולים לעשות מה שאתם רוצים ואין דין ואין דיין.

משה גפני: אתם לא תעשו דברים שאתם תמנעו גם מתינוקות של בית רבן וגם מתלמידי ישיבות וגם מאברכי כוללים וגם כל מה שקשור בעניין הזה וגם תלמידי חו"ל, אתם תמנעו את הכול ולא יהיה עונש.

משה גפני: אין דבר כזה.

משה גפני: זה המדרש.

אורי מקלב: הם משכו את הכסף הזה ולקחו לעצמם.

אורי מקלב: הם חוטאים פעמיים.

משה גפני: על מה עיירות נתלשו בארץ ישראל?

משה גפני: אם ראית עיירות נתלשות ממקומן בארץ ישראל דע שלא החזיקו, קיצצו, על כן אני מבקש רביזיה.

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות הבאה.

ניסן סלומינסקי: תקראי.

<איל לב-ארי: 144.

<איל לב-ארי: בסעיף קטן (ג)(1) במקום '12' יבוא '5'.

ניסן סלומינסקי: מי רוצה להסביר את זה?

משה גפני: אורי.

משה גפני: אורי, תסביר באריכות.

משה גפני: אני מבין אותך, אבל באריכות, אל תתחשב בשעון שלו.

אורי מקלב: אני רוצה להגיד לכם, נפל דבר בכנסת בשבוע שעבר.

אורי מקלב: לאחר שנה וחצי-שנתיים שהממשלה הזאת קיימת, כמעט או בכלל לא, לא ראינו את שר האוצר מגיע לכנסת לענות, ודאי לא על ההצעות לסדר.

בועז טופורובסקי: הוא כן ענה.

אורי מקלב: יכול להיות שהוא מגיע להצבעות - - -

בועז טופורובסקי: הוא ענה.

אורי מקלב: והנה זכינו בשבוע שעבר במלוא הדרו, עוד לפני אפילו תחילתו של הכינוס של המליאה, הופיע שר האוצר יחד עם דפיו.

אורי מקלב: והיה לפלא בעינינו, מה לשר האוצר בשעה מוקדמת, לפני תחילת המליאה, בשבוע שעבר, שהוא הגיע.

אורי מקלב: ביום חמישי.

אורי מקלב: לא היה דבר כזה בכנסת.

אורי מקלב: בכל אופן הגיע שר האוצר וראינו את דפיו, מה הוא מתכונן להגיד, והרב גפני, כאחד שכבר בעל ניסיון וקרא מחשבותיו באופן מציאותי, שמט את כל הקרקע מתחת נאומו המתוכנן של שר האוצר.

אורי מקלב: איך שהוא ניסה להיבנות בגלל חוסר הפופולאריות, הפגיעה בפופולאריות ובאהדה שיש לו, הוא ניסה להיבנות כרגיל על הציבור החרדי, הוא אמר 'אני אשיג את הקול של הציבור החרדי', אמר לו גפני, 'את המשחק הזה אנחנו כבר יודעים.

אורי מקלב: חבל על הזמן, אנחנו כבר יודעים'.

משה גפני: הציבור החרדי בעד החוק.

אורי מקלב: זה רק התחלה.

ניסן סלומינסקי: רגע, רק שנייה.

ניסן סלומינסקי: לא, אורי, אני אתן לך עוד מעט להמשיך.

ניסן סלומינסקי: קודם כל מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נגד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

ניסן סלומינסקי: בעד – מיעוט

ניסן סלומינסקי: נמנעים – אין

ניסן סלומינסקי: תמשיך.

אורי מקלב: לא, יש הודעה.

ניסן סלומינסקי: הוא עסוק עכשיו.

אורי מקלב: ההודעה, בבקשה.

עיסאווי פריג': כשאני קורא את החוק - - -

ניסן סלומינסקי: לא, אתה צריך רק להגיד אם אתה רוצה להגיש רביזיה או לא.

אורי מקלב: בסדר, הוא מסביר.

עיסאווי פריג': אני מסביר למה החלטתי להגיע למה שאני אמור להגיד ולתוצאה הסופית.

ניסן סלומינסקי: לא, זה לא מסבירים.

ניסן סלומינסקי: זה מסבירים לפני כן.

עיסאווי פריג': גם הרביזיה צריכה הסבר למה החלטנו לעשות את הרביזיה הזו.

עיסאווי פריג': אני אקל עליך, אנחנו מבקשים רביזיה.

עיסאווי פריג': אתה מבסוט?

עיסאווי פריג': איך אני?

ניסן סלומינסקי: אתה מאה אחוז.

ניסן סלומינסקי: אמרתי לך, גם כשאתה מסביר אתה מסביר יפה, על אמת.

ניסן סלומינסקי: בנימוק הבא אני אקח עוד דקה נוספת?

משה גפני: כן, אני מסכים.

<איל לב-ארי: סעיף קטן (ג), פסקה (2) תימחק.

עיסאווי פריג': ניסן, תראה, אני בכפר קאסם וכשאני הולך ביישוב הערבי שואלים אותי לגבי חוק מע"מ אפס.

עיסאווי פריג': באמת, שואלים אותי צעירים, שואלים אותי מה זה מע"מ אפס?

עיסאווי פריג': אני אומר להם, באים לעזור למי שקונה דירה ראשונה מידי קבלן.

עיסאווי פריג': הוא אומר, איך זה מדבר אלינו?

עיסאווי פריג': מה זה נוגע אלינו?

עיסאווי פריג': איך אני יכול לנצל את זה?

עיסאווי פריג': שואלים אותי צעירים כשאני מסתובב.

עיסאווי פריג': אני אומר להם, 'נכון לעכשיו לא', אבל שואלים אותי, 'איך יכול להיות שיאיר לפיד, שאנחנו מסמפטים אותו, עושה לנו את זה?', אז אני אומר להם, 'גם אני סמפטתי אותו, אבל הוא אמר עליי זועבי'ז', נתן לי שם פירמה אחר, נהיינו ערבים, נהיינו זועבי'ז, יעני שיפר לי את המעמד.

עיסאווי פריג': אז לפחות ישראל ביתנו, הוא אומר לי בפנים, 'אני לא רוצה את השפה שלך', יאיר לפיד אומר לי את זה בצורה עקיפה, מחייך ונותן לי - - -

בועז טופורובסקי: ככה אתה חושב באמת, עיסאווי?

משה גפני: כן, גם לנו ככה.

עיסאווי פריג': כן, נותן לי צ'פחה - - -

בועז טופורובסקי: אתה חושב שהוא מתכוון אליך?

בועז טופורובסקי: אתה באמת חושב שהוא התכוון אליך?

עיסאווי פריג': זאת המציאות.

עיסאווי פריג': יאיר נותן לי צ'פחה ומהצד השני מכניס לי.

עיסאווי פריג': בועז, אני זוכר טוב מאוד - - -

בועז טופורובסקי: אתה יודע טוב מאוד ש - - -

עיסאווי פריג': כל עוד שר האוצר מדיר אותי וקובע חוק שמפלה אותי הוא ככה.

משה גפני: הוא צודק.

אורי מקלב: 'אני אוהב חרדים, אני אוהב ערבים'.

עיסאווי פריג': שר האוצר מפלה אותי על פי חוק.

עיסאווי פריג': תשמע טוב, הוא מבטל 20% מאזרחי המדינה ומבטל אותם על פי חוק.

עיסאווי פריג': איך אתה רוצה שאני אחשוב, בועז?

ניסן סלומינסקי: עיסאווי, כבר אמרת פעמיים - - -

עיסאווי פריג': בסדר, אבל זה מאוד חשוב.

עיסאווי פריג': אני רוצה לתת תשובות לצעירים, אין לי לתת להם.

אורי מקלב: והוא עוד דורש שיהיו נאמנים למדינה.

ניסן סלומינסקי: רבותיי, מי בעד ההסתייגות?

משה גפני: אנחנו עוד לא החלטנו את מי הוא שונא יותר, את החרדים או את הערבים.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

משה גפני: אני בעד ההסתייגות.

ניסן סלומינסקי: הפתעה גדולה.

ניסן סלומינסקי: מי נגד?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

משה גפני: גם חידוש גדול שאתה נגד.

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

ניסן סלומינסקי: בעד – מיעוט

ניסן סלומינסקי: נמנעים – אין

אורי מקלב: עכשיו יש לך הודעה.

עיסאווי פריג': סיימנו את היום?

עיסאווי פריג': אתה נותן לנו הנחה של עשר דקות?

עיסאווי פריג': יש עוד שבוע, יש עוד שבועיים.

ניסן סלומינסקי: קדימה, מי רצה להודיע?

ניסן סלומינסקי: טוב, תקרא, נו.

ניסן סלומינסקי: בבקשה.

<איל לב-ארי: בסעיף קטן (ג), פסקה (3) - - -

עיסאווי פריג': האמירות שלי נובעות ממה שאני שומע, מה שאני רואה בתנועות הגוף.

ניסן סלומינסקי: ממש לא.

משה גפני: חבר הכנסת עיסאווי פריג' נימק את ההסתייגות.

עיסאווי פריג': אני לא רוצה להפסיד את הדיון, זה דיון חשוב, מהותי, שאני לומד ממנו רבות ואתה לא נותן לי את זה.

משה גפני: חבר הכנסת עיסאווי פריג' נימק, באמת בטוב טעם - - -

אורי מקלב: בכאב רב ובאיפוק גדול מאוד.

ניסן סלומינסקי: על כן?

משה גפני: למה אני אומר שהוא אמר דברים חכמים?

משה גפני: בגלל שגם אני עברתי את זה.

משה גפני: יאיר לפיד דיבר איתי שהוא אוהב את החרדים והוא בעד החרדים ו - - -

עיסאווי פריג': ומה עשה?

משה גפני: עד כדי כך הוא חושב, שהחרדים והערבים לא מבינים מה שהוא מדבר.

משה גפני: וזו האמת, הוא שונא את הערבים והחרדים - - -

עיסאווי פריג': הוא לא שונא, הוא מפלה.

משה גפני: הוא מפלה, אני חוזר בי.

ניסן סלומינסקי: על כן?

משה גפני: על כן, כיוון שלא התקבלה ההסתייגות, אני מבקש בשם כל הקבוצה, ללא יוצא מן הכלל - - -

עיסאווי פריג': ללא קיזוז, כולל הערבים שם.

משה גפני: אני מבקש רביזיה על כל מה שעיסאווי אמר.

אורי מקלב: אמר ומרגיש.

משה גפני: בדיוק.

משה גפני: עכשיו אני רוצה לנמק את ההסתייגות הבאה.

<איל לב-ארי: עוד לא קראנו אותה.

עיסאווי פריג': אתה מרשה לי ללכת לשירותים?

עיסאווי פריג': דקה שתיים לא לקרוא.

משה גפני: אני אדבר קצת יותר באריכות עד שתחזור.

ישראל אייכלר: שלא תפסיד את ההצבעה.

<איל לב-ארי: סעיף קטן (ג), פסקה (3), המילה 'לפחות' תימחק.

<איל לב-ארי: אצלך 146.

משה גפני: אני אנמק.

משה גפני: עזוב את השעון, עד שעיסאווי חוזר.

משה גפני: הציבור שואל אותי למה אתם מאריכים את הדיונים - - -

אורי מקלב: הציבור, כשאתה אומר ציבור למה אתה מתכוון?

משה גפני: הציבור כולו שואל אותי למה אנחנו מאריכים בדיונים האלה, אנחנו כבר מקיימים הרבה מאוד דיונים, ארוכים, ואני באמת רוצה להסביר, שהציבור יידע.

משה גפני: החוק הזה הוא חוק רע למדינה, הוא חוק שהולך לצאת ממנו הרבה כסף, 3 מיליארד שקל, אולי אפילו יותר, בשעה שלמדינה אין כסף, היא צריכה את הכסף לתוצאות המלחמה, לתושבי הדרום, לכל הדברים האלה, כשהמצב הוא מאוד מאוד קשה.

משה גפני: מה הדרך של האופוזיציה?

משה גפני: אנחנו היינו יכולים מראש להרים ידיים ולהגיד 'אתם בלאו הכי כולכם מפחדים מיאיר לפיד', גם ראש הממשלה וגם בנט וגם ראשי הקואליציה וגם חברי הכנסת מהקואליציה 'תתייאשו, תרימו ידיים ותגידו מה אפשר לעשות'.

משה גפני: אנחנו אופוזיציה נחושה.

משה גפני: אנחנו החלטנו, אמנם זה נראה לפעמים לא יפה, לפעמים זה נראה כמו קרקס, לפעמים מדברים באידיש - - -

ישראל אייכלר: מלחמה זה דבר לא יפה.

ישראל אייכלר: הם הכריזו מלחמה עלינו ומלחמה זה לא דבר יפה.

משה גפני: אנחנו עושים הכול ואנחנו נמשיך בעזרת ה' לעשות הכול על מנת שהחוק הרע הזה לא יתקבל, כי - - -

ישראל אייכלר: אבל זכותנו להתגונן.

ישראל אייכלר: ארצות הברית מכירה בזכות ההגנה העצמית.

משה גפני: יש לנו ביקורת - - -

עיסאווי פריג': מה הפסדתי, גפני?

ניסן סלומינסקי: הוא חזר.

משה גפני: יש לנו ביקורת גם מהציבור החרדי, יש רבים בציבור החרדי שאומרים 'תנו להעביר את החוק', אחד אומר את זה בגלל שהחוק טוב מבחינת הציבור החרדי, השני אומר 'תנו ליאיר לפיד - - -

ניסן סלומינסקי: עבר הזמן ועיסאווי חזר כבר.

יעקב אשר: השעון שלך לא חוקי.

משה גפני: 'תנו ליאיר לפיד להעביר את החוק, בלאו הכי הוא ייפול עם זה', לכן - - -

ניסן סלומינסקי: זהו.

ניסן סלומינסקי: תהיה לך עוד הזדמנות.

משה גפני: לכן שתדע, ואני אומר את זה לציבור, אנחנו נחושים בעניין הזה.

משה גפני: זה לא נוח לנו, אנחנו לא אוהבים את ההתנהגות הזו - - -

יצחק כהן: תנוח דעתך, הרב גפני, החוק הזה לא יעבור.

יצחק כהן: בעזרת ה'.

משה גפני: והחוק לא יעבור, לא רלוונטי מבחינתנו.

יצחק כהן: יש עתיד תעבור, החוק הזה לא יעבור.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נגד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

יצחק כהן: תיקו.

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

ניסן סלומינסקי: בעד – מיעוט

ניסן סלומינסקי: נמנעים – אין

יעקב אשר: הודעה.

יעקב אשר: אני חושב, אדוני היושב ראש, בתור אדם - - -

יצחק כהן: עדי, אנחנו מגנים כל סוג של אלימות.

עיסאווי פריג': חברת הכנסת - - -

ניסן סלומינסקי: לא, עזוב.

משה גפני: עדי, קרה משהו?

עיסאווי פריג': אני נבהלתי.

משה גפני: לא קרה שום דבר, ברוך ה'.

יעקב אשר: לאחר ששמענו את הדברים שאמר חבר הכנסת גפני, אני חושב שאתה כחבר מפלגה, וגם אחרים שנמצאים פה, אני מדבר ברצינות רבה מאוד - - -

אורי מקלב: קרה משהו?

אורי מקלב: אם תגיד אנחנו מוכנים להפסיק באמצע הודעה.

ניסן סלומינסקי: נו, הלאה.

ניסן סלומינסקי: טוב, תתחיל לקרוא.

אורי מקלב: רק שנייה.

אורי מקלב: יש הודעה.

יעקב אשר: אנחנו עושים, כמו שאמר הרב גפני, את תפקידנו, גם כי זה לא טוב למדינה, גם כי אנחנו חושבים שאתם צריכים לצרוב את זה בתודעה הפוליטית שלכם, שלא יכול להיות שמעבירים דבר כזה מפלה, דבר כזה בוטה ומוצר בסיסי כל כך כמו דיור - - -

עיסאווי פריג': ולא מוסרי גם.

יעקב אשר: ולא מוסרי, ולכן אנחנו נמצאים פה כבר ימים שלמים - - -

ניסן סלומינסקי: על כן?

יעקב אשר: ואחד הדברים שאנחנו משאירים לנו ככלים הלאה להמשך הדרך, אדוני היושב ראש, ועוד תהיה דרך ארוכה בעניין הזה, עד ש - - -

יצחק כהן: עם הנצח לא מפחד מדרך ארוכה.

יעקב אשר: עד שתשברו את האגו של שר האוצר, עד שתשברו את האגו של יאיר לפיד, שעל זה כל המדינה תלויה עכשיו, לכן אנחנו מבקשים רביזיה, אדוני, בסעיף הזה, בשמנו ובשם כל הקבוצה, שמדובר על ש"ס, יהדות התורה, מפלגת העבודה, רע"מ-תע"ל, מרצ, ואני מבקש אישור של היועץ המשפטי שהתקבלה רביזיה.

<איל לב-ארי: נרשמה.

יעקב אשר: תודה רבה.

ניסן סלומינסקי: תקרא, בבקשה.

<איל לב-ארי: בסעיף - - - ובלבד שאין פערים משמעותיים בין שני הגושים.

<איל לב-ארי: 147.

ניסן סלומינסקי: מי רוצה להסביר את זה?

ניסן סלומינסקי: הזמן רץ.

משה גפני: ההסתייגות אומרת, ובלבד שאין פערים משמעותיים בין שני הגושים.

משה גפני: איציק, בין שני הגושים, הימין והשמאל.

עיסאווי פריג': להגיד נימוק או שאיציק אומר?

יצחק כהן: תתחיל בערבית, אני אמשיך בעברית.

משה גפני: לא, בעברית, אני רוצה להבין.

עיסאווי פריג': חברת הכנסת קול, את לא רוצה לשמוע נימוקים?

ניסן סלומינסקי: הזמן רץ.

עיסאווי פריג': אדוני היושב ראש, נוצר מצב משונה בכנסת ה-19, יש לנו שני גושים, גוש הבית היהודי וגוש יש עתיד התחברו להם לקואליציה בעל כורחם - - -

ישראל אייכלר: הגוש הפך לקרחון.

עיסאווי פריג': והגוש הזה, אני צריך לתת לו ביטוי גם על הקרקע, אז אני הולך לגושי בנייה ומחליט מה כל גוש שווה ורואה את פערי המשמעות.

עיסאווי פריג': נוצר מצב ששני הגושים, שכל הזמן מאיימים אחד על השני, מי יסחט יותר מהעוגה הזו, אחרת לא תהיה קואליציה, מתגוששים כאילו בשביל סחיטה ונוצר מצב - - - ומי שישלם את המחיר הזה אלה אזרחי מדינת ישראל שלא מיוצגים בגושים האלה ומשלמים את זה בריבית דריבית וזו בכייה לדורות.

עיסאווי פריג': תקרא את הפרוטוקולים האלה בעתיד.

ניסן סלומינסקי: תודה רבה.

ניסן סלומינסקי: מי בעד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נגד ההסתייגות?

ניסן סלומינסקי: ירים את ידו.

ניסן סלומינסקי: מי נמנע?

ניסן סלומינסקי: ההסתייגות נפלה.

ניסן סלומינסקי: בעד – מיעוט

ניסן סלומינסקי: נמנעים – אין

משה גפני: הודעה.

עיסאווי פריג': יש לנו עוד שתי דקות וסיימנו, נכון?

ניסן סלומינסקי: כן, אלא אם תרצו להאריך.

ניסן סלומינסקי: מישהו רצה הודעה?

עיסאווי פריג': אבל, גפני, שתהיה לסיום עסיסי, קטלני, משהו מיוחד.

יצחק כהן: אני רוצה לסכם את היום הזה.

משה גפני: אתה?

משה גפני: בבקשה.

יצחק כהן: דבר, אני אחריו.

משה גפני: עדי, את יכולה ללכת.

עיסאווי פריג': חברת הכנסת קול, אני אתקזז איתך, את יכולה ללכת.

עדי קול: די.

ניסן סלומינסקי: על כן?

משה גפני: אדוני היושב ראש, אתה כל הזמן צוחק על הצילומים פה - - -

ניסן סלומינסקי: לא צוחק, ההיפך, אני מעריך את זה מאוד.

משה גפני: לא, אתה צוחק.

משה גפני: אל תעריך, כן מעריך, לא מעניין אותי, אני רק אומר לך - - -

ניסן סלומינסקי: אני רואה שהם עושים את זה במסירות נפש.

משה גפני: שמה שהיה כאן ייזכר לדיראון עולם.

משה גפני: זה באמת מבזה את הכנסת, מבזה את ועדת הכספים.

משה גפני: אנחנו נמצאים בפגרה, כל מה שנלווה לעניין הזה, ועדת הכספים בפגרה הייתה עוסקת בדברים חשובים באמת, לא עוסקת בשטויות האלה, בדיבורים באידיש ובדיבורים בערבית ובקרקס שפה מתנהל.

משה גפני: אני אומר לך, זה שמצלמים את זה, ואני לא בעד צילומים, אמרתי לך, אצלי זה לא מעלה ולא מוריד - - -

ניסן סלומינסקי: אולי באמת תבדקו את הצילומים.

משה גפני: אני אומר לך, ההיסטוריה תשפוט את הקואליציה הזאת.

משה גפני: את שר האוצר, אבל בעיקר אותך, אתה בעל הבית כאן בוועדה.

משה גפני: אתה היית יכול לעצור את הטירוף הזה - - -

ישראל אייכלר: הוא יכול עכשיו להפסיק את הדיונים עד אחרי החגים.

משה גפני: במקום לקיים דיון על תושבי הדרום, במקום לקיים דיון על הצמיחה שנמצאת עכשיו בשפל של עשר שנים, שזה מה שעשתה ועדת כספים, בפגרה וגם במושב, אבל על זה היה ראוי לקיים דיון, על שער הדולר, על מה שאומר בנק ישראל, על המצב הכלכלי של מדינת ישראל, מאיפה מביאים כסף למלא את החסר בצה"ל, איך מפצים את התושבים, איך נלחמים במנהרות מבחינה כספית.

משה גפני: כל הדברים האלה יוק.

משה גפני: מדברים על אידיש ועל ערבית והאם ראש הממשלה אמר כך או אחרת.

משה גפני: לכן הצילומים ייזכרו בהיסטוריה.

ניסן סלומינסקי: לפני שאתם עוזבים, בשבוע הבא הישיבות יהיו בשני ושלישי.

יעקב אשר: רגע, ולכן.

יצחק כהן: אני רוצה גם לסכם את היום הזה, ניסן.

יעקב אשר: בפגרה?

יעקב אשר: בפגרה אתה עושה דיון?

יצחק כהן: ניסן, אני רוצה לסכם את הדיון.

ניסן סלומינסקי: אבל הוא היה באמצע.

יצחק כהן: הוא סיים.

משה גפני: לכן כל מה שנעשה בעניין הזה ייזכר בהיסטוריה.

יצחק כהן: אדוני היושב ראש, חבריי חברי הכנסת, אני רוצה לומר לך, באמת באמת, יש רגעים בחיי אומה שצריך לומר עד כאן.

יצחק כהן: עד כאן.

יצחק כהן: יש רגעים שאתה, אדוני היושב ראש, צריך לקחת אחריות ולהסתכל במבט צופה עתיד ולחשוב.

יצחק כהן: אם ראש הממשלה הוציא כבר את ההתנגדות שלו לחוק, הוא אמר שהוא מתנגד לחוק הזה, אתה אמרת שאתה מתנגד לחוק הזה, כולם מתנגדים לחוק הזה, למה להמשיך את זה?

יצחק כהן: למה לפגוע באזרחי ישראל?

יצחק כהן: למה לפגוע במשרתים בצבא?

יצחק כהן: אנחנו לא נגד המשרתים, תיקח לוחם סיירת מטכ"ל שגר במצפה רמון, ההטבה שאתם הולכים לתת לו היא אלפית ממה שמקבל אותו ג'ובניק שעשה כתבות בעיתון 'במחנה' על טעימות יין בשיינקין בתל אביב.

יצחק כהן: אז למה להמשיך את הדבר הזה?

יצחק כהן: אנא ממך, אזור אומץ, אנחנו בחודש אלול, אזור אומץ ותאמר 'יש רגעים בחיי אומה שצריך לומר עד כאן'.

ישראל אייכלר: כתוב בדין וחשבון שצריך לעשות גם חשבון מה היה אפשר לעשות בזמן הזה, דברים טובים.

ישראל אייכלר: כל הזמן שאנחנו שורפים פה, אנחנו לא אנשים לא עסוקים.

אורי מקלב: תגיד דבר תורה על החמור.

משה גפני: אנחנו שש ודקה כבר.

יעקב אשר: כן, נגמר.

יעקב אשר: אדוני היושב ראש, היה לנו תענוג לעבוד איתך.